Справа №489/5090/17 18.07.2018
Провадження №22-ц/784/1182/18
Справа № 489/5090/17
Провадження № 22-ц/784/1182/18 Суддя-доповідач апеляційного суду - ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Бондаренко Т.З. Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участю: представника відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 квітня 2018 року, ухваленого під головуванням судді - Румянцевої Н.О. о 10 годині 25 хвилин в приміщенні того ж суду за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи - Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про зміну розміру та способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

В жовті 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру та способу стягнення аліментів.

Позивачка зазначала, що на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2007 року на її користь з відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16 липня 2007 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2016 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 29 березня 2016 року зменшено розмір аліментів, стягнутих на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2007 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_3 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ? частин на 1/6 частину всіх видів заробітку щомісяця, але не менше нуж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

На підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 серпня 2016 року ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка вказує, що відповідач ніде не працює, має нерегулярний мінливий дохід, хоча є працездатним, має нерухоме майно та за станом здоровя має можливість працювати, а вона самостійно не в змозі забезпечити дитині гармонійного розвитку. Також позивачка зазначала про збільшення мінімального розміру аліментів на дитину.

Посилаючись на викладене, остаточно уточнивши позовні вимоги, позивачка просила суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, який стягується на підставі рішення суду з 1/6 частини від заробітку (доходу) на тверду грошову суму 2000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 квітня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позов в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За положеннями ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зазначений обовязок, згідно з засадами ч.6 ст.7, ст. 141 Сімейного кодексу України в рівній мірі стосується обох батьків.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 26 жовтня 2006 року розірвано (а.с.9).

Від подружнього життя сторони мають сина ОСОБА_3 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

На підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2007 року на користь позивачки з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16 липня 2007 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2016 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 29 березня 2016 року зменшено розмір аліментів, стягнутих на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2007 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_3 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ? частин на 1/6 частину всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.81-84).

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 травня 2017 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 1427 грн. 02 коп. (а.с. 12).

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша ст. 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Положеннями статей 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності (ст. 89 ЦПК України).

Як на підставу задоволення своїх вимог, позивачка посилається на те, що на теперішній час збільшився мінімальний розмір аліментів на дитину, син постійно хворіє, відповідач офіційно не працює, але має постійний дохід у звязку з чим в нього є можливість сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на теперішній час неповнолітній ОСОБА_5, 28 квітня 2004 року, проживає разом з матірю у квартирі №26 по пр-т. Центральний, 166 в м. Миколаєві.

На підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 серпня 2016 року ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15-16).

Згідно інформації Інгульского відділу ДВС від 16 лютого 2018 року заборгованість по сплаті аліментів станом на 1 січня 2018 року становить 1217,54 грн. (а.с.98).

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_4 посилався на те, що він вдруге одружений, має від шлюбу малолітнього сина, від утримання сина - ОСОБА_5 не відмовляється та продовжує сплачувати аліменти, що підтверджується квитанціями (а.с. 66-77).

Так, з матеріалів справи вбачається, що 19 лютого 2009 року відповідач уклав шлюб з ОСОБА_6 з якою від подружнього життя має малолітнього сина- Аполонова Артема, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с 64-65).

З копії трудової книжки видно, що з 5 лютого 2016 року відповідач працював охоронцем яхт-клубу з окладом 1383 грн., що також підтверджується довідкою (а.с.63,79).

Між тим, під час апеляційного розгляду справи представник відповідача пояснила, що на теперішній час відповідач працює неофіційно та має дохід, сплачує аліменти у розмірі 1100 грн., також погашає заборгованість, яка залишилась, трудову книжку втрачено.

Вказані обставин також підтверджуються довідкою Інгульского відділу ДВС від 16 травня 2018 року (а.с.118).

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм, колегія суддів вважає за можливе збільшити розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_4 до 1100 грн. щомісячно.

Посилання на лікування дитини у звязку з хворобами не є підставою для збільшення розміру, стягнутих аліментів відповідно до положень ст. 192 СК України.

Твердження позивачки про наявність у відповідача нерухомого майна також не заслуговує на увагу, оскільки як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 17 січня 2007 року ОСОБА_4 після смерті батька - ОСОБА_7 отримав свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок №126, розташований по вул. 9-та Лінія в м. Миколаєві, загальною площею 37,8 кв.м, що було враховано під час розгляду позову відповідача про зменшення розміру аліментів у 2016 році (а.с.11).

Інших доказів на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти саме у розмірі 2000 грн. матеріали справи не містять.

За таких обставин, рішення суду на підставі п. 1 ч.1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позову, яким стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1100 грн. з урахуванням індексів інфляції з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист №490/8373/15-ц, виданий Центральним районним судом м. Миколаєва 22 серпня 2016 року підлягає відкликанню.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 800 грн. (320 грн. - за подання позову)+ (480 грн. - за подання апеляційної скарги).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1100 (одна тисяча сто) грн. з урахуванням індексів інфляції, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати виконавчий лист №490/8373/15-ц, виданий Центральним районним судом м. Миколаєва 22 серпня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 800 (вісімсот) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного її тексту до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

ОСОБА_8

Повний текст постанови складено 20 липня 2018 року.