Постанова

Іменем України

28 березня 2018 року

м. Київ

справа № 662/148/17-ц

провадження № 61-8426св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - Державне агентство водних ресурсів України,

представник відповідача - Лебідь Юлія Вікторівна,

третя особа - Херсонське обласне управління водних ресурсів,

представник третьої особи - Гайдик Анна Ярославівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Державного агентства водних ресурсів України, третя особа - Херсонське обласне управління водних ресурсів, про визнання незаконними та скасування наказів про оголошення догани за касаційною скаргою Державного агентства водних ресурсів України на заочне рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області у складі судді Решетова В. В. від 3 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області у складі колегії суддів: Воронцової Л. П., Ігнатенко П. Я., Полікарпової О. М., від 5 жовтня 2017 року

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Державного агентства водних ресурсів України, третя особа - Херсонське обласне управління водних ресурсів, про визнання незаконними та скасування наказів про оголошення догани.

Позовна заява мотивована тим, що з 08 серпня 1996 року він призначений на посаду начальника Новотроїцького управління зрошувальних систем, яке перейменовано в Новотроїцьке управління водного господарства.

12 травня 2009 року Державним комітетом України по водному господарству з ним укладено контракт № 91 про керівництво Новотроїцьким управлінням водного господарства, як начальником цієї організації, термін дії контракту неодноразово продовжувався.

Відповідно до додаткової угоди від 19 квітня 2016 року № 2 контракт від 12 травня 2009 року № 91 продовжено до 05 травня 2017 року включно. Наказом голови Державного агентства водних ресурсів України від 16 грудня 2016 року № 243-06 за невиконання доручення Херсонського обласного управління водних ресурсіввід 20 жовтня 2016 року № 15 щодо надання необхідних документів для передачі нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці, на яку оформлюється право постійного користування Генічеським управлінням водного господарства та необхідних документів для оформлення права постійного користування на земельну ділянку, йому оголошено догану.

Наказом голови Державного агентства водних ресурсів України від 13 лютого 2017 року № 38-06 за неналежне виконання посадових обов'язків щодо збереження державного майна та основних засобів, що призвело до крадіжки на території Сиваської експлуатаційної дільниці та невиконання наказу Херсонського обласного управління водних ресурсів від 19 грудня 2016 року № 184 «Про чергування у святкові дні», розробленого на виконання листа Державного агентства водних ресурсів України від 15 грудня 2016 року № 6219/7/11-16, невчасне інформування керівництва агентства про факт крадіжки, а також за несвоєчасне виконання доручення керівництва агентства від 20 січня 2017 року № 343/7/11-17 «Щодо надання пояснення» йому оголошено догану.

Позивач зазначав, що накази голови Державного агентства водних ресурсів України від 16 грудня 2016 року № 243-06 та від 13 лютого 2017 року № 38-06 є незаконними та такими, що порушують порядок застосування дисциплінарного стягнення.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив суд визнати протиправними та скасувати накази голови Державного агентства водних ресурсів України від 16 грудня 2016 року № 243-06 та від 13 лютого 2017 року № 38-06 «Про оголошення догани ОСОБА_4».

Заочним рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 3 квітня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано незаконними та скасовано накази голови Державного агентства водних ресурсів України від 16 грудня 2016 року № 243-06 та від 13 лютого 2017 року №38-06 «Про оголошення догани ОСОБА_4».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не мав правових підстав оголошувати позивачу догану від 16 грудня 2016 року за невиконання ним суперечливого доручення, виконання якого призвело б до негативних наслідків для управління водного господарства. Крім того, відповідачем пропущено місячний строк з дня виявлення проступку для застосування дисциплінарного стягнення, що є порушенням вимог статті 148 КЗпП України.

З наказу Державного агентства водних ресурсів України від 13 лютого 2017 року №38-06 «Про оголошення догани» суд не встановив, у чому саме полягає невиконання позивачем посадових обов'язків, які саме конкретні фактичні обставини стали підставою для винесення позивачу догани, адже графік чергування складений, про вчинення крадіжки в той же день повідомлено правоохоронним органам, з приводу чого розпочато досудове розслідування, пояснення Державному агентству водних ресурсів України з приводу крадіжки надані, тому позивач був безпідставно притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 5 жовтня 2017 року апеляційну скаргу Державного агентства водних ресурсів України відхилено.

Заочне рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 3 квітня 2017 рокузалишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, виходив із того, що суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у Державного агентства водних ресурсів України підстав для притягнення ОСОБА_4до дисциплінарної відповідальності.

30 жовтня 2017 року Державне агентство водних ресурсів України подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення й ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що дорученням начальника Херсонського обласного управління водних ресурсів від 20 жовтня 2016 року № 15 зобов'язано позивача до 24 жовтня 2016 року в установленому порядку підготувати та надати матеріали на передачу нерухомого майна (будівлі з інвентарним номером 10310043), а не передати саму будівлю.

Пунктом 3.1.3 Положення про Херсонське обласне управління водних ресурсів передбачено, що Херсонське обласне управління водних ресурсів має право одержувати інформацію, документи і матеріали від організацій, що належать до сфери управління Держводагентства, місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, інших підприємств, установ, організацій усіх форм власності та їх посадових осіб.

Суди не врахували, що Державному агентству водних ресурсів України стало відомо про невиконання ОСОБА_4 доручення Херсонського обласного управління водних ресурсів лише 5 грудня 2016 року, а наказ про оголошення догани винесено 16 грудня 2016 року, тому строк для застосування до позивача дисциплінарного стягнення не було пропущено. Про неналежне виконання ОСОБА_4 службових обов'язків Державному агентству водних ресурсів України стало відомо 5 січня 2017 року, однак позивач був тимчасово непрацездатним у період: з 06 січня 2017 року до 11 січня 2017 року, з 27 січня 2017 року до 06 лютого 2017 року, з 15 лютого 2017 року до 18 лютого 2017 року, тому Державне агентство водних ресурсів України відповідно до вимог статті 148 КЗпП України не мало права виносити догану за відсутності працівника та зараховувати час звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до місячного строку притягнення до дисциплінарної відповідальності.

При цьому суди безпідставно не прийняли до уваги наявні в матеріалах справи докази, які підтверджують факт неналежного виконання позивачем взятих на себе зобов'язань, що передбачені контрактом та положеннями, у зв'язку з чим не дотримались положень статей 212 - 214 ЦПК України 2004 року.

14 березня 2018 року Херсонське обласне управління водних ресурсів подало до Верховного Суду пояснення на касаційну скаргу, в яких зазначило, що оскаржувані судові рішення є незаконними та підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові, оскільки суди неправильно застосували норми матеріального та процесуального права.

12 березня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

У пункті 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Суд встановив, що дорученням Херсонського обласного управління водних ресурсів від 20 жовтня 2016 року № 15 зобов'язано начальника Новотроїцького управління водного господарства ОСОБА_4 до 24 жовтня 2016 року в установленому порядку підготувати та надати матеріали на передачу нерухомого майна з балансу Новотроїцького управління водного господарства на баланс Генічеського управління водного господарства будівлі на Захарівському ставку інвентарний номер 10310043 вартістю 45 356 грн.

Вказане доручення не містить посилання на те, що воно вчинено на виконання наказу Державного агентства водних ресурсів України від 13 червня 2016 року № 219-б.

21 жовтня 2016 року начальник Новотроїцького управління водного господарства ОСОБА_4 надав відповідь на доручення начальнику Херсонського обласного управління водних ресурсів і зазначив про неможливість передачі будівлі (інвентарний номер 10310043), оскільки вона використовується обслуговуючим персоналом ставка № 1.

Наказом Херсонського обласного управління водних ресурсів від 19 грудня 2016 року № 184 зобов'язано керівників підвідомчих облводресурів організацій - встановити чергування керівництва та відповідальних спеціалістів на 31 грудня 2016 року, 1-2 та 7-9 січня 2017 року, надати графіки чергувань в управління.

Графік чергування по Новотроїцькому управлінню водного господарства у вихідні був складений, затверджений і направлений до Херсонського обласного управління водних ресурсів.

Відповідно до пунктів 4.2, 5.2.1 Положення про Новотроїцьке управління водного господарства, затвердженого наказом Державного агентства водних ресурсів України у 2016 році, майно управління є державною власністю, закріплене за ним і належить йому на праві оперативного управління. Відчуження основних засобів, що є державною власністю і закріпленні за управлінням, здійснюється з дозволу Держводагенства, в порядку, встановленому законом.

Держводагенство надає в оперативне управління Управлінню майно, необхідне для його діяльності.

Таким чином, у діях ОСОБА_4 відсутнє невиконання наказу Держводагенства від 16 червня 2016 року № 219-б та наявність об'єктивних причин, а саме: повноважень Херсонського обласного управління водних ресурсів щодо надання документів для передачі будівлі; визначення на рівні Державного агентства водних ресурсів України приналежності спірної будівлі до майна, яке залишилося на балансі Новотроїцького управління водного господарства,до майна, переданого за наказом Державного агентства водних ресурсів України від 13 червня 2016 року на баланс Генічеського управління водних ресурсів.

При цьому оскаржуваним позивачем наказом на нього накладено дисциплінарне стягнення, у тому числі, і за невиконання обов'язків по передачі документів для оформлення права постійного користування на земельну ділянку, які на нього не покладалися ні наказом Держводагенства від 16 червня 2016 року №219-б, ні дорученням Херсонського обласного управління водних ресурсів від 20 жовтня 2016 року, а наказ від 13 лютого 207 року № 38-06 не містить вказівки на те, в чому конкретно (фактичні обставини) полягає неналежне виконання ОСОБА_4 своїх посадових обов'язків щодо збереження державного майна та невиконання ним наказу від 19 грудня 2016 року № 184 «Про чергування у святкові дні».

Відповідно до положень статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи час звільнення, працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Вирішуючи спір, суди з дотриманням вимог статей 212 - 214, 315 ЦПК України 2004 року повно та всебічно з'ясували обставини справи, дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову ОСОБА_4, оскільки відсутні підстави для притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності, при цьому відповідачем пропущено місячний строк притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Отже, висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судами правильно застосовані.

Доводи касаційної скарги про те, що строк для застосування до позивача дисциплінарних стягнень не було пропущено є безпідставними, тому що термін виконання доручення Херсонського обласного управління водних ресурсів від 20 жовтня 2016 року № 15 встановлено до 24 жовтня 2016 року, а наказ про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності видано 16 грудня 2016 року. Про факт вчинення крадіжки вночі 31 грудня 2016 року з будівлі Сиваської експлуатаційної дільниці Новотроїцького управління водного господарства Херсонське обласне управління водних ресурсів було повідомлено факсимільним зв'язком 03 січня 2017 року, Державне агентство водних ресурсів України - 05 січня 2017 року, а наказ про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності видано 13 лютого 2017 року. Тобто накази про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності видані з порушенням передбаченого статтею 148 КЗпП України місячного строку.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного агентства водних ресурсів України залишити без задоволення.

Заочне рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 3 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 5 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю. В. Черняк