Справа № 289/2259/17
Номер провадження 2/289/220/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з приватного житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

06.12.2017 позивачка звернулася до суду із даним позовом, в якому просить виселити відповідача з приватного будинку. Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку за № 100 по вул. Отамана Орлика (бувша Пархоменка) в м. Радомишлі Житомирської області на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 12.04.2007 року. В даному будинку на теперішній час без будь-яких правових підстав проживає її бувший чоловік (відповідач по справі), який в добровільному порядку виселитися із займаного приміщення відмовляється. Відповідно до ст. 391 ЦК України, позивач як власник житлового будинку вважає, що її права є порушеними, оскільки остання не може користуватися та вільно розпоряджатися своїм майном. Відповідач, проживаючи у належному позивачу будинку, користується житлово-комунальними послугами та не оплачує їх вартість. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить суд задовольнити її вимоги.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та пояснила суду, що будинок за № 100 по вул. Отамана Орлика (бувша Пархоменка) в м. Радомишлі Житомирської області був придбаний за кошти її матері. В даному житловому будинку проживає ОСОБА_2 з яким з 12.07.2007 року по 16.09.2015 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу сторони домовились про те, що відповідач тимчасово користуватиметься житловим будинком. На даний час ОСОБА_1 має намір розпорядитись належним їй майном, проте ОСОБА_2 добровільно не бажає виселитись з будинку, що і стало підставою звернення до суду.

Відповідач в судовому засіданні підтвердив, що він проживає в спірному будинку без реєстрації та пояснив суду, що перебував у шлюбі з позивачем. В 2006 році ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті тітки, яку продав, а за отримані кошти ОСОБА_1 придбала житловий будинок за № 100 по вул. Отамана Орлика (бувша Пархоменка) в м. Радомишлі Житомирської області.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ст. 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що, згідно Договору купівлі-продажу жилого будинку від 12.04.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу ОСОБА_3, та зареєстрованого в реєстрі за № 493, ОСОБА_1 належить цілий житловий будинок з надвірними будівлями під № 100, що знаходиться по вулиці Пархоменка в місті Радомишль Житомирської області (а.с.8).

Відповідно до рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.7)

Сторонами по справі не заперечувався той факт, що після розірвання шлюбу між ними було досягнуто домовленості про те, що ОСОБА_2 тимчасово буде користуватися житловим будинком за адресою: вул. Пархоменка, 100, м. Радомишль, Житомирська область, який належить ОСОБА_1, на підставі якої відповідач вселився до зазначеного будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Враховуючи пояснення відповідача та зміст довідки за № 1133 від 16.11.2017 року, виданої ПП «Житлоремсервіс-9», судом встановлено, що ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації. (а.с.11).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

У відповідності з п. 1 ст. 109 ЖК УРСР, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Положеннями ч. 3 ст. 116 ЖК УРСР визначено, що виселення осіб, які самоправно зайняли (займають) жиле приміщення, проводиться без надання їм іншого жилого приміщення.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для виселення відповідача, а відтак позов підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останньою судовий збір в дохід держави в сумі 640,00 грн..

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 317, 391 ЦК України, ст. ст. 109, 116 ЖК УРСР, ст.ст. 4, 10, 12, 81, 82, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з приватного житлового будинку задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з належного ОСОБА_1 на праві приватної власності житлового будинку № 100 по вул. Отамана Орлика (бувша Пархоменка) в м. Радомишль Житомирської області, без надання їм іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640,00 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 06.04.2018.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя Н. С. Сіренко

"___" __________ 20 __

(дата засвідчення копії)