Номер провадження: 22-ц/785/2537/18
Номер справи місцевого суду: 1512/3873/2012
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2018 року м. Одеса

Справа № 1512/3873/12

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Калараш А.А., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

- відповідач - ОСОБА_4,

розглянувши у передбаченому статтею 369 ЦПК України порядкуцивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Київського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Калініченко Л.В. 05 грудня 2018 року о 15 годині 15 хвилині в м. Одеса, про відмову у виправленні описки,

встановив:

У березні 2012 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України (далі - Банк) звернулось до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який під час розгляду уточнило і остаточно просило стягнути з ОСОБА_4 на користь Банку заборгованість по кредитному договору в розмірі - 17 829 доларів 11 центів США та 3 765 грн. 39 коп..

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 05.03.2013 року вищевказаний позов Банку задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Банку заборгованість по кредитному договору в розмірі - 146 273 грн. 47 коп., а також - 1 332 грн. 67 коп. в рахунок відшкодування судового збору, а всього - 147 606 грн. 14 коп..

23.08.2017 р. до Київського районного суду надійшла заява Банку про виправлення описки в рішенні Київського районного суду від 05.03.2013 р. по цивільній справі №1512/3873/2012.

Банк у заяві просить суд виправити допущену описку в другому абзаці резолютивної частини вищевказаного рішення, виклавши його у вірній редакції: «Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства ощадний банк України»» заборгованість по кредитному договору у розмірі - 17 829 (сімнадцять тисяч вісімсот двадцять дев'ять) доларів 11 центів США, що еквівалентно - 142 508 (сто сорок дві тисячі п'ятсот вісім) грн.. 08 копійок за курсом НБУ станом на 04.09.2012 року та 3 765 (три тисячі сімсот шістдесят п'ять) грн. 39 коп., а також - 1 332 (одна тисяча триста тридцять дві) грн.. 67 коп.. в рахунок відшкодування судового збору».

Ухвалою Київського районного суду від 05.12.2017 року заяву публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про виправлення описки залишено без задоволення.

Ухвала суду мотивована тим, що вимоги Банку про виправлення описки шляхом викладення другого абзацу резолютивної частини рішення Київського районного суду міста Одеси від 05.03.2013 р. по цивільний справі №1512/3873/2012 в новій редакції не підлягають задоволенню, оскільки судом не встановлено, що були допущені описки у вищевказаному рішенні суду (а. с. 113 - 114).

Банк в апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Постановити нову ухвалу про задоволення заяви про виправлення описки.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала постановлена судом першої інстанції при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Банк вказує, що у рішенні суд помилково вказав про стягнення боргу в національній грошовій одиниці, в той час як кредит надавався в іноземній валюті - доларах США. У мотивувальній частині рішення суд вказав про існування боргу в іноземній валюті в еквіваленті до національної грошової одиниці - гривні.

ОСОБА_5 відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 367 ЦПК України, чинного на час апеляційного перегляду ухвали, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви Банку про виправлення описки. Вважає, що цих висновків суд дійшов без порушень норм діючого законодавства.

З рішення суду першої інстанції (а. с. 80 - 83) вбачається, що з ОСОБА_4 на користь Банку стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі - 146 273,47 грн., а також - 1 332,67 грн. в рахунок відшкодування судового збору, а всього стягнуто - 147 606,14 грн..

Відповідно до ст. 219 ЦПК України, в редакції чинній на час розгляду заяви, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущенні в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Аналогічні положення містяться в ст. 269 ЦПК України, чинній на час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що Банк у позові просив стягнути заборгованість за кредитним договором по кредиту, відсоткам, пені по кредиту та відсоткам - у доларах США, за комісією - у гривні. Суд в рішенні стягнув загальну суму заборгованості в національній валюті - гривні. Вимоги Банку у заяві про виправлення описки не стосуються виправлення описки, оскільки останній вимагає викласти абзац резолютивної частини рішення зовсім в іншій редакції.

Таким чином, Банк у заяві про виправлення описки просить змінити резолютивну частину рішення, що може бути здійснено тільки під час розгляду відповідної скарги на рішення суду першої інстанції.

Доводи апелянта про те, що у рішенні суд помилково вказав про стягнення боргу в національній грошовій одиниці, в той час як кредит надавався в іноземній валюті - доларах США, у мотивувальній частині рішення суд вказав про існування боргу в іноземній валюті в еквіваленті до національної грошової одиниці - гривні, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки це не стосується предмета розгляду питання про виправлення описки у рішенні суду.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про відмову у внесенні виправлень у рішення суду відповідають положенням вищевказаних норм процесуального законодавства. Доводи апеляційної скарги є безпідставними, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи позов, докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни ухвали суду першої інстанції в межах доводів Банку, а також для прийняття доводів апеляційної скарги останнього у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2017 року про відмову у виправленні описки - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

О. М. Таварткіладзе