Справа № 186/1283/18
Провадження номер № 2/0186/427/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Янжули С.А.

при секретарі Лиман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" про визнання кредитного договору недійсним, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної та майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до відповідачів ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", ТОВ "Українське бюро кредитних історій" про визнання кредитного договору недійсним та зобов'язання вчинити певні дії.

28 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 надав суду уточнену позовну заяву до відповідачів ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", ТОВ "Українське бюро кредитних історій" про визнання кредитного договору недійсним, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної та майнової шкоди.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2018 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позову в частині позовних вимог до ТОВ "Українське бюро кредитних історій" про виключення про нього інформації за з кредитної історії на його ім'я в базі ТОВ "Українське бюро кредитних історій" за кредитним договором №456491661 від 27 березня 2018 року, укладеним за нього (невідомою особою) з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", ТОВ "Українське бюро кредитних історій" про визнання кредитного договору недійсним, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної та майнової шкоди в частині позовних вимог до ТОВ "Українське бюро кредитних історій" про виключення про нього інформації з кредитної історії на його ім'я в базі ТОВ "Українське бюро кредитних історій" за кредитним договором №456491661 від 27 березня 2018 року, укладеним за нього (невідомою особою) з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" - закрито в зв'язку з відмовою позивача від позову та прийняттям її судом.

В обґрунтування уточненого позову до ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" зазначив, що 20 червня 2018 року він звернувся до Державного ощадного банку України з метою отримання кредиту на придбання нерухомості. При цьому, вважав, що в нього інших кредитів не має, ті, які колись брав, повністю погашені, заборгованість по ним відсутня. Представник банку витребував інформацію з ТОВ «Українське бюро кредитних історій», за даними якого 27 березня 2018 року ним отримано кредит в ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на суму 3 400,00 гривень, заборгованість по якому, станом на той день, складала 5 580,49 гривень.

З розумінням того, що цей кредит він не отримував, звернувся до Першотравенського відділення поліції Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення відносно нього злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, про що внесені дані до ЄРДР з №0000317 від 22 червня 2018 року. При цьому, доки слідство триває, заборгованість по кредиту підвищується, та йому у зв'язку з цим не надають кредити в інших банках, що суттєво порушує та звужує права.

На його запит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надіслало договір №456491661 від 27 березня 2018 року, який в електронному вигляді він, начебто, уклав. Він пояснював цьому відповідачу, що цей договір не укладав, просив повідомити йому, які номер телефону та електронна адреса використовувалася під час його укладання, на який картковий рахунок були переказано гроші. Відповідач надав інформацію за номером телефону та електронною адресою, які йому зовсім не належать, щодо номера банківської картки, на яку він перерахував кошти, жодної інформації не надав.

Згідно ч.3 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Це одна з вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Проте, укладення зазначеного вище правочину відбулося поза його волею, якісь шахраї, скориставшись наявність в них його даних (зокрема, паспорту та РНОКПП), оформили кредит в ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», який, в свою чергу, мабуть не маючи змоги перевірити особистість позичальника, надав кредит іншій особі, перерахувавши гроші на її картку.

Таким чином, за нього - невідомою особою та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» було укладено кредитний договір, який не відповідав його волі та взагалі не був ним отриманий.

В подальшому, представник відповідача зв'язувався з ним по телефону, просив мирно врегулювати ситуацію, пообіцявши, що надішле довідку про відсутність заборгованості перед ними та надішле в ТОВ "Українське бюро кредитних історій" інформацію для видалення його зі списку боржників, оплатить його витрати, понесені у зв'язку з цим непорозумінням. Проте, на сьогоднішній день всього цього не зроблено, лише надано довідку про відсутність заборгованості та видалено інформацію з УБКІ про нього, як боржника.

Діями відповідача ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" йому спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що в зв'язку з допущенням грубої недбалості зі сторони відповідача, для нього настали негативні наслідки у вигляді наявності щодо нього інформації в ТОВ УБКІ про наявність заборгованості, що перешкоджало отриманню ним кредитів в інших банках. В нього є дружина, маленька дитина, неможливість отримати кредит шкодив йому перепони для придбання власного життя, змушений був докладати зусиль для організації свого життя, це тягнеться тривалий час, за який він вже встиг би зробити ремонт. Повинен був звертатися до друзів, родичів, роботодавця щоб все ж таки отримати кредит, але в меншому розмірі та з більшими відсотками. Такі дії відповідача є порушенням його гарантованого права на майно. Працює в ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", тривалий час отримує високу заробітну плату, відмова в отриманні кредиту виникла у представників банку виключно через нібито наявності в нього заборгованості у ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", проте жодної заборгованості по кредиту в нього ніколи не було. Таким чином, вбачається прямий причинно-наслідковий зв'язок між діяннями відповідача у вигляді грубої недбалості та наслідками у неотриманні ним кредиту, порушенням прав, як споживача, спричинення йому моральної шкоди у вигляді порушення права власності та прав, наданих споживачам, необхідності змін у повсякденному житті, організації зусиль для відшукання коштів для придбання нерухомості родині, що призвело до засмучення не тільки його, але й усієї його родини, постійно перебував в стані безвихідності ситуації, до усвідомлення того, що за цих умов неможливо поліпшити свої життєві умови, що є для нього надмірним тягарем. Оцінює моральну шкоду в 10 000,00 гривень. Окрім того, зазначив, що відповідачем спричинено йому також і матеріальну шкоду, яка полягає в тому, що під час звернення до Державного ощадбанку з проханням надати іпотечний кредит, передумовою було отримання ним Звіту про оцінку нерухомості, який йому виконали, за що він сплатив 3 000,00 гривень, проте, внаслідок того, що в нього "виникла" заборгованість перед відповідачем, у вдачі саме іпотечного кредиту йому відмовили в цьому та інших банках, звіт по спливу трьох місяців перестав бути дійсним і ці гроші були втрачені даремно.

Просить суд визнати договір №456491661 від 27 березня 2018 року, укладений за нього (невідомою особою) з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" - недійсним; стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди 10 000,00 гривень та у відшкодування майнової шкоди 3 000,00 гривень.

З урахуванням ціни позову, суд вважає дану справу малозначною та розглядає її в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, що відповідає вимогам ст.ст.274,279 ЦПК України.

Позивач в судове засідання не з'явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав. В попередньому судовому засіданні доповнив, що кредит не брав, з приводу цього звертався в поліцію, поліція займається розслідуванням, інформації про рух кримінального провадження ще не надали. До ТОВ "Українське бюро кредитних історій" претензій не має, бо вони вже виключили інформацію про нього, як про боржника з кредитної історії. Клопотань, заяв, доповнень не заявляв.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги не визнає в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, просить відмовити в задоволенні позову. Відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не надав, однак неодноразово надсилав заяву про закриття провадження в справі, в якій зазначив, що 11 вересня 2018 року оспорюваний кредитний договір №456491661 від 27 березня 2018 року було повністю анульовано, заборгованість списано згідно вимог бухгалтерського обліку, а також відправлено відповідну інформацію до Бюро кредитних історій, на підтвердження чого позивачу надіслано довідку про відсутність заборгованості за вказаним кредитним договором. З урахуванням того, що відсутній предмет спору, оскільки відсутні між сторонами неврегульовані питання, можна дійти висновку, що між сторонами у позасудовому порядку вирішено спір, відсутні будь-які майнові та немайнові претензії, тому це є підставою для закриття провадження в справі. Просив закрити провадження по справі в зв'язку з відсутністю предмету спору.

Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Так, копією договору №456491661 від 27 березня 2018 року підтверджується, що 27 березня 2018 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1, паспорт серії АН462600, виданий Першотравенським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, податковий номер НОМЕР_1, укладено договір №456491661, за яким товариство зобов'язалося надати позичальнику кредит на суму 3 400,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п.1.4 договору, зі сплатою процентів за користування кредитом за фактичний час користування кредиом з розрахунку 3,65 відсотків річних. Кредит надавався строком на 30 днів. Згідно графіку розрахунків, який є додатком №1 до договору від 27 березня 2018 року термін платежу визначено 26 квітня 2018 року, до сплати - 3 410,20 гривень.

Фактично кредит надається шляхом заповнення електронної заявки на отримання кредиту, яку можливо надіслати через сайт https://moneyveo.ua.

Копією кредитної історії ОСОБА_1 від 22 червня 2018 року підтверджується, що в кредитну історію позивача ТОВ "Українське бюро кредитних історій", на підставі даних, наданих ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", внесено відомості про те, що між сторонами укладено договір займу з сумою кредиту 3 400,00 гривень, поточна заборгованість 5 580,49 гривень, строк дії договору 24 травня 2018 року, донор інформації ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога".

Судом встановлено, що даний договір було укладено ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" не з позивачем ОСОБА_1, що не заперечується сторонами та підтверджується наступними доказами.

Позивач 22 червня 2018 року звернувся до Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив вжити заходи до невстановленої особи, яка за невідомих йому обставин 27 березня 2018 року, скориставшись його особистими даними, оформила на його ім'я онлайн кредиту в ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" на суму 3 400,00 гривень. На підставі його заяви було відкрито кримінальне провадження по ч.1 ст.190 КК України, яке внесено до ЄРДР за №0000317 від 22 червня 2018 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.

Копією довідки ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" від 11 вересня 2018 року підтверджується, що станом на 11 вересня 2018 року заборгованість за кредитним договором №456491661 від 27 березня 2018 року відсутня у зв'язку з анулюванням/розірванням вказаного кредитного договору в односторонньому порядку, а також повного списання заборгованості згідно бухгалтерського обліку ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". Відповідну інформацію направлено в бюро кредитних історій для оновлення даних та скасування/видалення наданої раніше інформації по вказаному кредитному договору. Станом на 11 вересня 2018 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" будь-яких фінансових, майнових претензій до ОСОБА_1 не має.

Копією акта №14/0918-1 від 14 вересня 2018 року про результати проведення внутрішнього службового розслідування ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" підтверджується, що ними проведено службове розслідування щодо з'ясування обставин оформлення кредитного договору №456491661 від 27 березня 2017 року та встановлено достатньо допустимих доказів (номер мобільного телефону, електронна адреса, номер карткового рахунку, що не належить ОСОБА_1Ю.), які вказують на те, що невстановлені особи, використавши персональні дані ОСОБА_1 шахрайським шляхом оформили договір, здійснивши дії, спрямовані на настання юридичних прав та обов'язків, у тому числі: заповнюючи заявку на сайті товариства зазначили інформацію щодо персональних даних, соціальної інформації, адреси проживання, працевлаштування, фінансової інформації, реквізитів банківської картки, чим, в свою чергу, заподіяли товариству шкоди в розмірі 3 400,00 гривень. За результатами проведення внутрішнього службового розслідування було доручено юридичному відділу та бухгалтерії списати заборгованість за договором в повному обсязі; направити відповідну інформацію в Бюро кредитних історій для оновлення даних та скасування/видалення наданої БКІ інформації по договору, укладеного на ім'я ОСОБА_1; звернутися до правоохоронних органів із заявою про приєднання до кримінального провадження №0000317 шляхом подачі необхідних доказів для подальшої перевірки обставин; подати цивільний позов до винних осіб в рамках кримінального провадження; направити суду заяву про залишення позову без розгляду в зв'язку з відсутністю предмету спору.

Копією заяви ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" від 27 вересня 2018 року на ім'я начальника Департаменту кіберполіції м.Києва НПУ підтверджується, що відповідач по справі звернувся до адресата із заявою про кримінальне правопорушення по ч.2 ст.190 КК України, в якій повідомив про те, що до них звернувся ОСОБА_1 з проханням з'ясувати обставини оформлення кредитного договору №456491661 від 27 березня 2018 року. За його твердженням грошові кошти за цим договором він не отримував та кредит не укладав. На підставі звернення товариство попередньо виявило обставини, які вказують на те, що ОСОБА_1 став жертвою шахрайських дій інших осіб, вірогідно, невідома особа використала персональні дані ОСОБА_1 та заволоділа грошовими коштами в сумі 3 400,00 гривень, які товариством було перераховано на банківський рахунок шахрая. Правила надання грошових коштів у кредит товариства визначають порядок і умови надання ними грошових коштів в кредит. Правила розміщені на сайті у загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб і є публічною офертою товариства до укладення кредитного договору. На їх думку, дії невідомої особи були умисні, мали корисливий мотив - заволодіти грошовими коштами шляхом обману, що вказує на те, що ОСОБА_1 та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" стали жертвами шахрайських дій інших осіб, тобто шахраї використали персональні дані ОСОБА_1, а також заволоділи грошовими коштами в сумі 3 400,00 гривень, які товариством були перераховані на банківську картку №275874 АТ "Ощадбанк", чим завдали майнової шкоди товариству. Просить провести перевірку обставин, викладених в заяві, встановити власника рахунку №275874 АТ "Ощадбанк".

Копією електронної заявки на отримання кредиту в ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" підтверджується, що при оформленні заявки на отримання кредиту невідомою особою були використані персональні дані ОСОБА_1, однак невірно зазначено його сімейний стан, місце роботи, номери телефону. Вказано картковий рахунок на перерахування грошей в сумі 3 400,00 гривень - 275874.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, визнання правочину недійсним.

Згідно ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.ч.1,3 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Волевиявлення учасника правочину має бути: вільним та таким, що відповідає внутрішній волі. У разі, якщо воля суб'єкта правочину формувалася не вільно і не відповідала його волевиявленню, правочин визнається недійсним.

Згідно ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частинами 6,11 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно повязані з нею. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обовязку передати покупцеві товар.

Згідно ст.8 Закону України "Про електронну комерцію" права та обовязки покупця (замовника, споживача) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції визначаються законодавством України, зокрема Законом України "Про захист прав споживачів". Покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції за обсягом своїх прав та обовязків прирівнюється до споживача у разі укладення договору поза торговельними або офісними приміщеннями та у разі укладення договору на відстані відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів".

На підставі ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Приймаючи рішення по суті заявленого позову суд керується положеннями ст.215 ЦК України - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3,5,6 ст.203 ЦК України.

Відсутність вільного волевиявлення учасника правочину, що має відповідати його внутрішній волі (ч.3 ст.203 ЦК України), є підставою для визнання договору недійсним.

Оскільки волі позивача на укладення спірного договору не було, договір з відповідачем укладено невідомою особою, з незаконним використанням персональних даних позивача, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині визнання спірного договору недійсним з моменту його укладення, є такими, що підлягають задоволенню. Спірний договір анульовано на момент винесення рішення по справі, тому визнавати його недійсним на майбутнє немає підстав.

Посилання відповідача на те, що на момент винесення рішення судом договір вже анульовано та між сторонами відсутні будь-які майнові та немайнові претензії, а тому відсутній предмет спору, суд не може взяти до уваги, оскільки на момент подачі позову до суду, відкриття провадження в справі та призначення справи до розгляду, договір ще не було анульовано. Також, позивачем заявлено вимогу про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до положень коментованої статті, компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

В постанові Пленуму ВСУ №4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ст.137 ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Оскільки сторони за даним фактом звернулися до поліції із заявами про вчинення злочину, передбаченого ст.190 КК України, слідство триває, заяв про зупинення провадження в справі до отримання результатів розслідування, не заявляли, вину відповідача чи сторонньої особи в укладенні кредитного договору №456491661 від 27 березня 2018 року, з незаконним використанням персональних даних ОСОБА_1, ще не встановлено, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди з відповідача, передчасні. Крім того, позивач, як на підставу відшкодування моральної шкоди, посилається на те, що в зв'язку з тим, що про нього було внесено дані в кредитну історію, як про боржника за зобов'язанням перед ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", йому було відмовлено у видачі іпотечного кредиту в АТ "Ощадбанк", він не зміг купити житло для родини, йому відмовляли в наданні кредитів в інших банках, однак дані посилання не підтверджено жодним належним та допустимим доказом по справі.

Позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди в розмірі 3 000,00 гривень, також не підлягають задоволенню, оскільки, як на підставу цієї вимоги позивач посилається на те, що для отримання іпотечного кредиту в АТ "Ощадбанк" слід було отримати звіт про оцінку нерухомості, який він замовив та сплатив за нього 3 000,00 гривень, однак, в зв'язку з відмовою в наданні кредиту через нібито, наявності в нього заборгованості перед відповідачем, звіт перестав бути дійсним і гроші були витрачені ним даремно, зазначав, що оригінал квитанції надасть суду, однак квитанції ним надано не було і ніяких доказів про сплату 3 000,00 гривень за оцінку нерухомості, взагалі звернення його до інших банків для отримання кредитів, відмови цих банків в їх наданні через, нібито, боргові зобов'язання перед відповідачем, тощо, суду не надано.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині визнання спірного кредитного договору недійсним підлягають задоволенню, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки, позивача звільнено від сплати судового збору, позов задоволено частково, то з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 гривень за задоволені позовні вимоги немайнового характеру на користь держави, решту судового збору віднести за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.8,11,12 ЗУ "Про електронну комерцію", ст.ст.16,22,23,202-205,207,215,1167 ЦК України, ст.ст. 2,3,4,6,9,18,76,77,78,79,80,89,258,263,264,280-283 ЦПК України, -суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка фінансова допомога" про визнання кредитного договору недійсним, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної та майнової шкоди задовільнити частково.

Визнати договір №456491661 від 27 березня 2018 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 про надання кредиту в сумі 3 400,00 гривень - недійсним з моменту його укладення, тобто з 27 березня 2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка фінансова допомога" судовий збір на користь держави в розмірі 704 (семиста чотирьох) гривень 80 копійок.

Решту судового збору віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: С.А.Янжула