Суддя Ізмайлов І. К.
Справа № 644/7725/17
Провадження № 2-о/644/5/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 липня 2018 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ізмайлова І.К.,

при секретарі Яковлевій М.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 644/7725/17, н/п 2-о/644/5/18 за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Четверта Харківська державна нотаріальна контора, Харківська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

В листопаді 2017 року заявник звернувся до суду зі вказаною заявою та просив встановити факт його спільного проживання на час відкриття спадщини разом з батьком - ОСОБА_2, який помер 14.06.2016 року в м. Харкові.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначив, що 14.06.2016 року помер його батько- Козак ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на час смерті був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті батька відкрилася спадщина та в листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В оформленні спадщини йому було відмовлено в звязку з тим, що ним було пропущено шестимісячній строк для прийняття спадщини, а з померлим вони були зареєстровані за різними адресам в м. Харкові.

Заявник та його представник в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, просили заяву задовольнити.

Заінтересована особа Четверта Харківська державна нотаріальна контора в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Заінтересована особа Харківська міська рада в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Суд , дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно розяснення п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту спільного проживання, коли цей факт безпосереднь

о породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо встановлення такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у звязку із втратою годувальника.

Судом встановлено, що 14 липня 2016 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ВЛ №543328 від 15.06.2016 р., який на день своєї смерті мав зареєстроване місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, що на праві власності належить заявнику ОСОБА_1, який на день смерті свого батька був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина та до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини заявник звернувся в листопаді 2017 року, тобто після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.11.2017 року, виданою державним нотаріусом ОСОБА_4, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 14.06.2016 року.

Згідно заяв ОСОБА_5, ОСОБА_6, посвідчених приватним нотаріусом ХМНО Харківської області ОСОБА_7, реєстровий № 966, 967, підтвердили той факт, що у будинку № 13 по вул. Плановій в м. Харкові з 2007 року по 14 липня 2017 року мешкали разом ОСОБА_2 та його син ОСОБА_1, який піклувався про свого батька-інваліда, а також після того, як батько помер, син поховав його у липні 2016 року. Даний факт також підтверджується актом від 26.11.2017 року.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1,2 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

У суду немає підстав ставити під сумнів відомості, повідомлені свідками, дані про заінтересованість їх у вирішенні справи відсутні, отже, вважаю, що факт спільного проживання заявника з померлим батьком підтвердженим.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання свідоцтва про право на спадщину.

Отже, зібрані по справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту спільного проживання заявника з його батьком на час відкриття спадщини.

Керуючись ст.ст.4, 13, 88, 89, 258-265, 315 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, - задовольнити.

Встановити юридичний факт, а саме: факт спільного проживання ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) з батьком ОСОБА_2, за адресою: м. Харків, вулиця Планова, буд. 13, з 2007 року до дня смерті ОСОБА_2, який помер 14 червня 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 розділу У111 перехідних положень ЦПК України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обвязки , мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник - ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, 61047, АДРЕСА_1.

Заінтересовані особи: Четверта Харківська державна нотаріальна контора, код ЄДПОУ 02900653, 61089, вул. Бібліка, буд.57;

Харківська міська рада - м.Харків, 61003, пл.Конституції, 7.

Повний текст рішення складено 13.07.2018 року.

Суддя: