Справа № 640/9347/18
26 липня 2018 рокуКиївський районний суд м. Харкова
у складі головуючого: судді Чередник В.Є.,
за участю секретаря судового засідання Кочеткової М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу №640/9347/18 (н/п 2/640/2322/18) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
25.05.2018 р. до Київського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якій позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем.
В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 29.08.2009 р. вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_3 та сина - ОСОБА_4, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Подружнє життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведуть. З 2015 року разом не проживають. У зв'язку з тим, що примирення, на думку позивача, є неможливим, вона звернулась до суду з даним позовом. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Павлюк».
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 29.05.2018 р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.
Ухвалою суду від 12.06.2018 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання позивач не з'явилась, 12.07.2018 р. до канцелярії суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, у разі неявки в судове засідання відповідача проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.32)
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином.
Згідно положення ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідно до ч.З ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ухвали суду від 26.07.2018 р., враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти вирішення справи в порядку заочного розгляду справи, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
29 серпня 2009 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, про що складено відповідний актовий запис № 154 від 29.08.2009 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_2 (а.с.5).
Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.(а.с. 6,7).
Позивач та відповідач мають різні погляди на сім'ю та шлюб, не ведуть спільне господарство, шлюбні відносини фактично припинені та не можуть бути поновлені.
Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо.
Вимоги щодо розподілу майна не пред'являлись.
Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.
Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останньою за подачу позовної заяви судовий збір в розмірі 704, 80 грн.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 128, 131, 141, 223, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 1, 24, 56, 110, 112-114 СК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1), та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт НОМЕР_3 виданий Пролетарським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області 07.10.2009 року, ІПН:НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, проживає за адресою: АДРЕСА_3), зареєстрований 29.08.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, актовий запис № 154 від 29.08.2009 р.
Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «Павлюк».
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_8, паспорт НОМЕР_3 виданий Пролетарським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області 07.10.2009 року, ІПН:НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, проживає за адресою: АДРЕСА_3) витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Апеляційного суду Харківської області.
Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, паспорт НОМЕР_3 виданий Пролетарським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області 07.10.2009 року, ІПН:НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, проживає за адресою: АДРЕСА_3;
Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Повне судове рішення складено 26.07.2018 року.
Суддя Чередник В.Є.