провадження № 2-с/243/12/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року суддя Слов′янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» про скасування судового наказу №2-н/243/129/2018, виданого за заявою ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ,

В С Т А Н О В И В :

16.03.2018 року Слов′янським міськрайонним судом Донецької області видано судовий наказ про стягнення з ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» на користь ОСОБА_2 заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у сумі 13 416,44 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 9 782,28 грн. та судовий збір у розмірі 176,20 грн.

11.04.2018 року надійшла заява від представника ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» про скасування судового наказу, в якій він зазначив, що в постанові ВСУ від 03.07.2013 року викладена правова позиція, в якій зазначено, що «за положенням ст.117 КЗпП України, обовязковою умовою покладання на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства». ОСОБА_2 неможливо було своєчасно виплатити заробітку плату при звільненні у звязку з форс-мажорними обставинами, а саме з проведенням АТО на території Луганської області, з квітня 2014 року, оскільки робота підприємства була зупинена повністю з метою забезпечення безпеки в період проведення антитерористичної операції в регіоні, що також підтверджується висновком Торгово промислової палати України, про що було зазначено в сертифікаті № 4978 від 02.09.2015 року. На теперішній час підприємство продовжує простоювати. Просить скасувати спірний судовий наказ.

Вирішуючи питання про скасування судового наказу, суддя виходить з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст. 170 ЦПК України,боржник має право протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Боржник отримав спірний судовий наказ -22.03.2018 року, що підтверджується його підписом (а.с.14).

05.04.2018 року представником ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» була надіслана на адресу суду заява про скасування судового наказу у встановлений законом строк, заява відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України, підстави для повернення заяви відсутні.

Згідно із ч.3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій розяснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444цього Кодексу.

Зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження (спрощеного).

Відтак, проаналізувавши обставини справи та вимоги закону, приходжу до висновку, що заява ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» підлягає задоволенню, оскільки спірний наказ видано без урахування всіх обставин, що мають значення та між сторонами існує спір про право.

Клопотання про поворот виконання судового наказу не заявлено.

Оскільки заявник заперечує проти вимог стягувача та вважає їх необґрунтованими у повному обсязі, у відповідності до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, виданий судом наказ підлягає скасуванню.

При цьому, заявник, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

За приписами частини другої статті 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170,171 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Заяву Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» про скасування судового наказу №2-н/243/129/2018, виданого за заявою ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий 16.03.2018 року Слов′янським міськрайонним судом Донецької області у справі №243/2019/18 (провадження №2-н/243/129/2018) про стягнення з про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» на користь ОСОБА_2 заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі у сумі 13 416,44 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 9 782,28 грн. та судового збіру у розмірі 176,20 грн.

Розяснити заявникові його право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_1