Справа № 199/4994/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2018 року Амур-Нижньодніпровського районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення боргу, шляхом накладення арешту на житловий будинок загальною площею 102,1 кв.м., який знаходиться за адресою м.Дніпро, вул. Мінусинська,135, оскільки відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 володіє 1/2 часткою зазначеного житлового будинку, інша частка в розмірі 1/2 належить його дружині ОСОБА_3, яка відповідно до ч.4 ст. 65 СК України несе солідарну відповідальність та відповідач може вчинити дії, які утруднять та унеможливлять реально виконати рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 даної статті забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1, 2, ч.1, ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У відповідності до п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Водночас, враховуючи положення п. 5.6.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, суд вважає, що вимога позивача про накладення арешту на майно відповідача є не вмотивованою, і може призвести до безпідставної заборони користуватись майном, що є обмеженням права власності, та може утруднити чи зробити неможливим користування цим майном. Крім того, вимог до інших осіб в межах позовних вимог не заявлено, тому відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову щодо майна , яке належить ОСОБА_3.

Враховуючи вищевикладене, в цілях забезпечення позову по справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даної заяви частково, а саме заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам, у тому числі субєктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду ? частини будинку №135 по вул. Мінусинській у м. Дніпрі (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01).

Керуючись ст. 151-152 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, - задовольнити частково.

Накласти заборону ОСОБА_2 (місто Дніпро, вулиця Мінусинська,135, РНОКПП НОМЕР_1) та будь-яким іншим особам, у тому числі субєктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі продажу, дарування, міни, іпотеки, передачі в оренду ? частини будинку №135 по вул. Мінусинській у м. Дніпрі (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01) .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання в 15-денний термін з дня її проголошення через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги.

Суддя: