Справа №442/7095/18
Провадження №2/442/2255/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Медведика Л.О.,

з участю секретаря Чолавін Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення розміру частки у спільній сумісній власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_4, яка є її матір'ю, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є співвласниками земельної ділянки (кадастровий № НОМЕР_1) площею 0,1000 га, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та розташована по АДРЕСА_2. Вказана земельна ділянка належить вказаним особам на праві спільної сумісної власності.Крім того, ОСОБА_4 була власником квартира АДРЕСА_1.ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4 померла. Після смерті її матері, вона успадкувала вищезгадану квартиру відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.06.2016р., посвідченого приватним нотаріусом Лаврись Н.М. Дрогобицького районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 179. Проте, підчас оформлення спадкових прав їй було роз'яснено нотаріусом, що видача свідоцтва про право на спадщину на належну її матері частину згаданої земельної ділянки не представляється можливим, оскільки вона належить матері позивача та відповідачам на праві спільної сумісної власності, тобто без визначення ідеальних часток. Також зазначає, що фактично земельна ділянка площею 0,1000 га (кадастровий № НОМЕР_1) закріплена для обслуговування 2-х квартир в будинку АДРЕСА_2 площі яких є приблизно рівними. З вищевикладеного слідує, що дана земельна ділянка підлягає поділу на частки, розмір яких є пропорційно до часток у вартості будинку, тобто по 1/2 ідеальній частині на кожну із квартир. Отже, частка ОСОБА_4 у вказаній земельній ділянці буде становити 1/2 ідеальну частин. Дані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають повністю та просять його задоволити.

Оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 від 25.10.2011р. та додатку до нього, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є співвласниками земельної ділянки (кадастровий № НОМЕР_1) площею 0,1000 га, яка призначена для будівництва і обслуговуванні житлового будинку, господарських будівель і споруд, та розташована по АДРЕСА_2.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 стверджується, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.06.2016р., посвідченого приватним нотаріусом Лаврись Н.М. Дрогобицького районного нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 179, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем квартири АДРЕСА_1, після смерті матері - ОСОБА_4

Як вказує позивач, що фактично земельна ділянка площею 0,1000 га (кадастровий № НОМЕР_1) закріплена для обслуговування 2-х квартир в будинку АДРЕСА_2 площі яких є приблизно рівними. З вищевикладеного слідує, що дана земельна ділянка підлягає поділу на частки, розмір яких є пропорційно до часток у вартості будинку, тобто по 1/2 ідеальній частині на кожну із квартир. Отже, частка ОСОБА_4 у вказаній земельній ділянці буде становити 1/2 ідеальну частин.

Вказані доводи представника позивача суд вважає обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Згідно приписів ст. 89 ЗК України передбачено, що співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Ст. 88 ЗК України передбачено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Згідно ч.4 ст.89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. ч.5 цієї ж статті передбачає, що поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Крім того, згідно п. З ч. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 19.03.2010 року "Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника відповідно до ст.377 ЦК України і ст.120 ЗК України.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В сукупності наведені вище докази свідчать про підставність позовних вимог позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 81, 264, 265, 268, 352 ЦПК України , суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 0,1000 га., яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та розташована за адресою: АДРЕСА_1, становить ? ідеальну частину.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.273 ЦПК України.

Суддя Медведик Л.О.