Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2018 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Гришка О.Я., за участі секретаря судового засідання Федорини А.А., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі ОСОБА_3 сільської ради Оржицького району Полтавської області, треті особи: приватний нотаріус Оржицького районного нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визначення ОСОБА_2 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 03.01.1996 року ОСОБА_6, строком на три місяці, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася 22.01.2018 року до Оржицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом.

У позовній заяві ОСОБА_2 зазначено, що 03 січня 1996 року померла тітка позивача ОСОБА_6.

Позивач ОСОБА_2 вказує, що після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) КСП «Маяк» площею 2,99 умовних кадастрових гектари, що знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Оржицького району Полтавської області.

Позивач звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, однак, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що вона пропустила визначений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Позивач вважає, що вона через поважні причини пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, оскільки не знала про існування спадкового майна. Як вказує ОСОБА_2 вона здійснила догляд та поховання своєї тітки. Після смерті ОСОБА_6, оскільки у неї не було інших спадкоємців, позивач здійснює догляд за її старим будинком та обробляє присадибну ділянку.

Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач ОСОБА_2 просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її тітки ОСОБА_6, яка померла 03 січня 1996 року, терміном на три місяці після набрання рішенням суду законної сили.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, в своїх поясненнях посилалася на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Оржицького району Полтавської області в судове засідання не зявився, направив до суду лист, в якому просив розглянути справу без його участі, та вказав, що позов визнає повністю.

Від третьої особи приватного нотаріуса Оржицького районного нотаріального округу ОСОБА_4 до суду надійшов лист про розгляд справи у її відсутність.

Третя особа ОСОБА_5, будучи належним чином повідомленою про місце і час проведення судового засідання, на розгляд справи не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення справи не направила.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 померла 03.01.1996 року, про що видане відповідне свідоцтво про смерть (а.с. 9). На час своєї смерті вона була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. За вказаною адресою протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_6 ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с. 12).

До складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6, входить, зокрема, право на земельну частку (пай) КСП «Маяк» площею 2,99 умовних кадастрових гектари (а.с. 11).

Згідно довідок ОСОБА_3 сільської ради Оржицького району Полтавської області спадкоємці, які прийняли спадщину ОСОБА_6, яка померла 03.01.1996 року відсутні, її спадкове майно відумерлим не визнавалося (а.с. 14-15).

Третя особа ОСОБА_5 своєю заявою, яка посвідчена 14.04.2016 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_7, повідомила компетентним органам про те, що їй відомо про заповіт ОСОБА_6, посвідчений ОСОБА_3 сільською радою Оржицького району Полтавської області на її імя. Вказаною заявою ОСОБА_5 повідомила нотаріуса, що спадщину вона не прийняла та на неї не претендує, та звертатися до суду з метою визначення їй додаткового строку для подачі заяви не буде. Не заперечує, що свідоцтво про право на спадщину буде видане спадкоємцям згідно закону (а.с. 17).

Приватний нотаріус Оржицького районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_4 постановою від 06.10.2017 року відмовила позивачу ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 03.01.1996 року ОСОБА_6 у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 16).

За положенням частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини.

Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Отже, за змістом указаних норм відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 550 ЦК УРСР 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений ст.549 цього Кодексу, може бути подовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку й без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Цей строк може бути подовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо в указаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд із цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про подовження пропущеного строку.

Оскільки нормами ЦК УРСР 1963 року не було передбачено надання спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини, підстав для задоволення позову ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 03.01.1996 року ОСОБА_6 немає. Вказані висновки узгоджуються зі змістом постанови Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі № 556/1354/15-ц (провадження № 61-1852 св 17).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 5 ЦК України, ст.ст. 525, 549, 550 ЦК Української РСР, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до Територіальної громади в особі ОСОБА_3 сільської ради Оржицького району Полтавської області (місцезнаходження: Полтавська область, Оржицький район, с. Сазонівка, вул. Центральна, 3, ідентифікаційний код юридичної особи: 25155790), треті особи: приватний нотаріус Оржицького районного нотаріального округу ОСОБА_4 (місцезнаходження: Полтавська область, Оржицький район, селище Оржиця, вул. Бумажкова, 1/5), ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя