ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2715/18 Справа № 186/861/18 Суддя у 1-й інстанції - Янжула С.А. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2018 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивований тим, що 14 грудня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №CL2-33754, згідно з яким відповідачу було встановлено ліміт кредитування (надано кредит) в сумі 24230,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером (випискою по рахунку).

Кредитні кошти надавалися відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача.

Відповідно до п.1 договору позивач зобов'язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов'язується використати кредит на цілі, вказані в цьому договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором.

14 грудня 2016 року, відповідно до п. 3.1 договору, грошові кошти були перераховані відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача, в сумі 24 230,00 грн.

Відповідно до п. 2.3 договору встановлено термін кредитування до 11 грудня 2020 року.

Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами по 1 390,00 гривень (пункт 2.6. Договору).

Згідно з п. 2.4. договору, відповідач зобов'язується сплачувати позивачу 3,5% річних за користування кредитом.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що відповідач щомісячно сплачує позивачу комісію за управління кредитом відповідно до графіку платежів.

Пунктом 5.1. договору відповідач зобов'язаний повернути позивачу кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим договором.

Відповідно до п. 6.1. договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором боржник сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.2.4. цього договору, але не менше двох гривень за кожен день прострочення.

Починаючи з квітня 2017 року відповідач припинив виконувати свої зобов'язання за договором, що призвело до порушення прав позивача.

04 грудня 2017 року на адресу відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка відповідачем повністю проігнорована, а тому станом на 20 березня 2018 року загальна сума заборгованості по договору становить 35 567,87 грн., яка складається з неповернутої суми кредиту в розмірі 22 809,83 грн., прострочених відсотків в розмірі 739,87 грн., простроченої суми комісії за адміністрування кредиту в розмірі 9 986,76 грн. та пені в розмірі 2 211,41 грн.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» вказану суму заборгованості та судові витрати в розмірі 1 762,00 грн.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2018 року позов задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №CL2-33754 від 14 грудня 2016 року, яка станом на 20 березня 2018 року становить 35 567 гривень 87 копійок, яка складається з неповернутої суми кредиту в розмірі 22 809,83 гривень, прострочених відсотків в розмірі 739,87 гривень, простроченої суми комісії за адміністрування кредиту в розмірі 9 986,76 гривень, пені в розмірі 2 211,41 гривень; вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки відповідачем в порушення умов кредитного договору не сплачена заборгованість, то вказаний борг в сумі 35567,87 грн. слід стягти з відповідача на користь ПАТ "Кредобанк".

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що від сплати кредитної заборгованості вона не відмовлялась, і строк кредитного договору дії ще не закінчився.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2018 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що 14 грудня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №CL2-33754, згідно з яким відповідачу було встановлено ліміт кредитування (надано кредит) в сумі 24230,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером (випискою по рахунку).

Кредитні кошти надавалися відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача.

Відповідно до п.1 договору позивач зобов'язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов'язується використати кредит на цілі, вказані в цьому договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором.

14 грудня 2016 року, відповідно до п. 3.1 договору, грошові кошти були перераховані відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача у вказаній сумі та відповідно до п. 2.3 договору встановлено термін кредитування до 11 грудня 2020 року.

Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами рівними сумами по 1390,00 грн. (пункт 2.6. Договору).

Згідно з п. 2.4. договору, відповідач зобов'язується сплачувати позивачу 3,5% річних за користування кредитом.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що відповідач щомісячно сплачує позивачу комісію за управління кредитом відповідно до графіку платежів.

Пунктом 5.1. договору відповідач зобов'язаний повернути позивачу кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим договором.

Відповідно до п. 6.1. договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором боржник сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.2.4. цього договору, але не менше двох гривень за кожен день прострочення.

Починаючи з квітня 2017 року відповідач припинив виконувати свої зобов'язання за договором, у звязку з чим 04 грудня 2017 року на адресу відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка відповідачем повністю проігнорована.

Відповідно до розрахунку заборгованості складеного позивачем станом на 20 березня 2018 року загальна сума заборгованості по договору становить 35 567,87 грн., яка складається з неповернутої суми кредиту в розмірі 22 809,83 грн., прострочених відсотків в розмірі 739,87 грн., простроченої суми комісії за адміністрування кредиту в розмірі 9 986,76 грн. та пені в розмірі 2 211,41 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд обґрунтовано виходив з того, що оскільки відповідачем в порушення умов кредитного договору не сплачена заборгованість, то вказаний борг підлягає стягненню з відповідача на користь ПАТ "Кредобанк".

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За правилами ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як вбачається з кредитного договору він був укладений за волевиявленням обох сторін, про що свідчить особистий підпис відповідача в анкеті позичальника, проте останній ухилився від виконання своїх зобов'язань по кредитному договору, що і призвело до утворення заборгованості, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не заявлялось клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а навпаки позивач не заперечував проти винесення заочного рішення по справі, проте суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, до яких відноситься і дана справа, ціною позову якої є 35567,87 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що від сплати кредитної заборгованості вона не відмовлялась, і строк дії ще не закінчився, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки банк має право на дострокове звернення до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості у разі порушення умов кредитного договору, що й встановлено у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та ці доводи фактично зводяться до незгоди з висновками суду та особистого тлумачення норм права на свою користь.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що при розгляді справи, судом першої інстанції були виконані всі вимоги процесуального закону, всебічно перевірено обставини, спір вирішено у відповідності з нормами матеріального права. Рішення є обґрунтованим, з повним відображенням обставин, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними. Отже апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко