Справа № 2-1758/11
Провадження № 6/643/405/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2018 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Погасій О.Ф.,

за участю секретаря Петрової О.С.,

розглянувши у приміщенні суду подання заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

в с т а н о в и в:

До суду 06.12.2018 року надійшло подання заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (колишній пр. Пятдесятиріччя ВЛКСМ), 34, кв. 177, до виконання зобовязань, покладених на неї за виконавчим листом, виданим 22.05.2012 р. Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІННОВАЦІЯ» суми боргу у розмірі 174344,20 грн.

В обґрунтування подання вказує, що на примусовому виконанні Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області знаходиться виконавче провадження № 47180768 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 22.05.2012 р. Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ІННОВАЦІЯ» суми боргу у розмірі 174344,20 грн.

07.04.2015 р. державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно електронного запиту до бази «ДАІ-2000» та пошукової системи МРЕВ-2000 за боржником зареєстрований автотранспортний засіб ВАЗ 21093 червоного кольору, 1989 р.в., д.н.з. НОМЕР_2, у звязку з чим 23.11.2015 була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

23.11.2015 року державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника відповідно до постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження.

23.11.2015 р. державним виконавцем була винесена постанова про розшук майна боржника.

В ході примусового виконання державним виконавцем Трофімовою Т.М. направлений запит до ГУНП в Харківській області про надання інформації про результати розшуку транспортного засобу боржника.

Згідно відповіді від 02.11.2018 р. Національної поліції України ГУНП в Харківській області відомості про затримання транспортного засобу та щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення, скоєне за використанням транспортного засобу боржника, відсутні.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України про джерела доходів боржника, інформація щодо боржника відсутня.

Згідно повідомлення Пенсійного фонду України про осіб боржників, які отримують пенсії, встановлено, що за результатами обробки запиту стосовно боржника не знайдено.

Державним виконавцем 02.11.2018 на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не зявилась, про причини неявки не повідомила, рішення суду не виконує.

На запит державного виконавця Державною прикордонною службою України листом від 06.11.2018 р. повідомлено про те, що ОСОБА_2 неодноразово перетинала державний кордон та має паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Державний виконавець зазначає, що рішення суду до теперішнього часу не виконане, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Відповідно до положень ч.4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Суд, вивчивши подання та додані до нього матеріали, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що на виконанні Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області знаходиться виконавче провадження № 47180768 з примусового виконання виконавчого листа виданого 22.05.2012 р. Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ІННОВАЦІЯ» суми боргу у розмірі 174344,20 грн. Виконавче провадження відкрито постановою державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ від 07.04.2015 р.

07.04.2015 р. державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно електронного запиту до бази «ДАІ-2000» та пошукової системи МРЕВ-2000 за боржником зареєстрований автотранспортний засіб ВАЗ 21093 червоного кольору, 1989 р.в., д.н.з. НОМЕР_2, у звязку з чим 23.11.2015 була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

23.11.2015 р. державним виконавцем була винесена постанова про розшук майна боржника.

24.10.2018 р. та 01.11.2018 р. державним виконавцем були складені акти , якими встановлено, що виходом за адресою: АДРЕСА_1 перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим у звязку з відсутністю мешканців квартири.

02.11.2018 р. державним виконавцем здійснений виклик боржника ОСОБА_2 щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзді боржника фізичної особи за межі України до виконання зобовязання за рішенням.

Згідно положень ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов саме ухилення боржника від виконання зобовязань покладених на нього за рішенням суду або Законом України «Про виконавче провадження». Обовязок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, відповідно до ст.81 ЦПК України, покладається в даному випаду на державного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятого 16.09.1963 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець посилається на те, що у ОСОБА_2 існує заборгованість зі сплати заборгованості в розмірі 174344,20 грн., але не надає доказів того, що боржник отримував документи, які виносились у процесі виконання виконавчого провадження, а також, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання боргових зобовязань, вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, або безпідставно не зявляється на виклики державного виконавця. Саме невиконання боржником самостійно зобовязань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обовязків.

В матеріалах подання відсутні достатні докази використання державним виконавцем передбачених законом інструментів і повноважень для стягнення боргу без обмеження свободи пересування боржника, що є додатковим заходом забезпечення виконання судового рішення, якщо загальновживані заходи стягнення є недостатніми, вичерпані тощо. Таке обмеження не повинно застосовуватися, якщо не є вкрай необхідним і обґрунтованим.

За таких обставин, суд вважає, що державним виконавцем не наведено достатніх обґрунтувань того, чи дійсно боржник свідомо в повній мірі не виконує належні до виконання зобовязання, чи у нього є на це обєктивні причини, а тому подання є передчасним, в звязку з чим подання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259-261, 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Подання заступника начальника Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, без вилучення паспортного документа, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя О.Ф. Погасій