Справа № 1326/1324/2012 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/783/5673/17 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Брикайло М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2012 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року публічне акціонерне товариство (далі-ПАТ) «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом (а.с.2-4) про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №ВL 5234/1 від 24.03.2011 року в розмірі 152052 грн. 82 коп., з яких станом на 12.10.2011 року: 148001 грн. 83 коп. - заборгованість по кредиту (в тому числі прострочена заборгованість по кредиту - 13549 грн. 52 коп.); 3604 грн. 03 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 446 грн. 96 коп. - підвищені проценти.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 150484 грн. 82 коп. строком до 01.03.2016 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 7,00% річних. Цільове використання кредиту: погашення заборгованості перед банком за кредитним договором № ВL 5234 від 26.05.2008 року. Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у вказаному вище розмірі, однак, відповідач кредитних коштів у встановленому договором порядку та строки не повертає, а тому банк просить достроково стягнути всю суму кредиту та нараховані проценти за користування кредитними коштами.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 18.10.2012 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 152052 грн. 82 коп. та 1520 грн. 53 коп. судового збору, а всього разом 153573 грн. 53 коп.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_2, просить його скасувати з підстав неповного з'ясування обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої доводи апелянт обгрунтовує тим, що справу розглянуто судом у його відсутності, незважаючи на клопотання про відкладення розгляду справи, що позбавило його скористатись процесуальними правами надати суду пояснення та докази в обгрунтування своїх заперечень. Зазначає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором не є належним та допустимим доказом, оскільки не відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та складений за підписом особи, повноваження якої не підтверджено. Крім цього, зазначає, що в розрахунку не відображено часткове погашення заборгованості, яке він здійснював. Вважає, що факт наявності заборгованості за кредитним договором може бути підтверджений виключно випискою по рахунку.

В судове засідання апеляційного суду відповідач жодного разу не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому процесуальним законом порядку (а.с.85, 93, 97, 103), представник позивача, будучи належним чином повідомлений (а.с.102), в останнє судове засідання також не з'явився і клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.247 та ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 5 статті 268 ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.03.2011 між ПАТ «Універсал Банк» (кредитодавцем) та відповідачем ОСОБА_2 (позичальником) було укладено кредитний договір №ВL 5234/1 (а.с.5-19), відповідно до умов якого банк надав позичальникові кредит у розмірі 150484 грн. 82 коп. для погашення заборгованості перед банком за кредитним договором №ВL 5234 від 26.05.2008 року на строк до 01.03.2016 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 7,00% річних (початкова процентна ставка), з правом банку на їх збільшення, в тому числі, у разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом або частиною кредиту та/або процентами (п.п.1.1,1.2,1.3,1.4,1,5 договору).

Пунктом 1.2.2 вказаного договору передбачено, що позичальник зобов'язується повернути банку основну суму кредиту частинами відповідно до графіку платежів за кредитом, що міститься в додатку №1 до кредитного договору і є його невід'ємною частиною, та сплатити проценти за користування кредитом у строки та в порядку, передбаченому кредитним договором.

Пунктом 1.5 договору визначено черговість сплати платежів у разі виникнення заборгованості за кредитним договором для її погашення.

Пунктом 3.1.2 кредитного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором банк має право на дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами, а також на стягнення підвищених процентів, нарахованих на прострочену заборгованість.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу обумовлену в договорі суму кредитних коштів, чого не заперечує й сам відповідач, проте, останній умов кредитного договору належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с.29) станом на 12.10.2011 року становила 152052 грн. 82 коп., з яких: 148001 грн. 83 коп. - заборгованість по кредиту (в тому числі прострочена заборгованість по кредиту - 13549 грн. 52 коп.); 3604 грн. 03 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 446 грн. 96 коп. - підвищені проценти.

Про існування простроченої заборгованості за кредитним договором та необхідність дострокового повернення всієї суми кредиту банк надсилав відповідачеві письмову вимогу, яку відповідач отримав 09.07.2011 року (а.с.30-33), однак, в добровільному порядку її не виконав.

Доводи відповідача про неправильність наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором є безпідставними, оскільки свого розрахунку заборгованості або доказів на підтвердження відсутності заборгованості за кредитним договором, або її існування у меншому розмірі відповідач суду не надав, а тому підстав для іншого висновку, ніж того, якого дійшов суд першої інстанції по суті вирішення спору - про задоволення позову, в колегії суддів немає.

Крім того, безпідставними є доводи апелянта про порушення судом норм процесуального закону щодо розгляду справи у його відсутності та неможливості скористатись наданими йому процесуальними правами, оскільки суд тричі оголошував перерву в судовому засіданні за клопотанням відповідача, в тому числі, й для можливого врегулювання спору в позасудовому порядку (а.с.41,43,46-47,50,52).

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку доказам, які були досліджені у судовому засіданні, не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 18 жовтня 2012 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 19 липня 2018 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.