СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/182/17
Провадження №2/547/27/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді В.Ф. Харченка,

за участі секретаря судового засідання О.В.Постолюк,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобино Агро", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2, виконавчий комітет Глобинської міської ради, про визнання поновленим договору оренди землі, визнання недійсним договору оренди землі і скасування запису про речове право, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі у редакції позивача,

представники позивача ОСОБА_3 (Каневська), ОСОБА_4,

представник відповідача ТОВ "Глобино Агро" ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року позивач звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із позовом, підстави та предмет якого змінювалися неодноразово.

Правонаступником первинного співвідповідача ТОВ "Золоті Лани 2015" у серпні 2017 року стало ТОВ "Глобино Агро".

Остаточно зміненою позовною заявою (т. 1, а.с. 149-153) позивач просив:

- визнати поновленим договір оренди землі від 25.04.2006 № 42, укладений між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" щодо земельної ділянки із кадастровим номером :00:001:0483 на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди землі № 42 від 25.04.2006;

- визнати недійсним договір оренди землі б/н, від 10.10.2017, укладений між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю "Глобино Агро" щодо земельної ділянки із кадастровим номером :00:001:0483, та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки) № 37613626 від 18.10.2017;

- визнати укладеною додаткову угоду від 10.04.2017 до договору оренди землі №42 від 25.04.2006, укладеного між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт", зареєстрованого у відділі Держкомзему у Семенівському районі Полтавської області про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.12.2007 за № 97 у редакції позивача;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобино Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" 4800,00 грн судового збору.

В обґрунтування позову зазначено, що ТОВ "ІПК "Полтавазернопродукт" 25.04.2006 уклало із ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки № 42 від 25.04.2006, загальною площею 4,33 га, строком на 5 років, що знаходиться на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області та належить ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 036711 від 08.06.2001. Договір оренди пройшов державну реєстрацію та зареєстрований у відділі Держкомзему у Семенівському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 19.12.2007 за № 97. Земля передана орендодавцем орендареві за відповідним актом.

01.06.2012 позивач уклав із ОСОБА_1 додаткову угоду до вказаного договору оренди землі про продовження строку дії договору оренди землі до 09.09.2017. Додаткова угода зареєстрована у відділі Держкомзему у Семенівському районі 10.09.2012.

Позивач значний час (упродовж 11 років) використовував цю земельну ділянку і зацікавлений в подальшому її використанні, на виконання приписів ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та п. 8 договору оренди землі, у законодавчо встановлений строк направило лист-повідомлення та проекти додаткової угоди, чим попередило орендодавця ОСОБА_1 про свій намір скористатися переважним правом на укладення (поновлення) договору оренди землі, а саме: 11.04.2017 направив на адресу відповідача ОСОБА_1 лист-повідомлення № 396 про поновлення договору оренди землі № 42 від 25.04.2006 на новий строк, в якому було повідомлено ОСОБА_1 про те, що 09.09.2017 договір оренди землі № 42 припиняє свою дію, що позивач просить відповідача ОСОБА_1 поновити вищевказаний договір оренди землі, підписавши 3 примірники додаткової угоди до договору оренди землі. До даного листа-повідомлення позивачем було прикріплено 3 примірники додаткової угоди.

ОСОБА_1 на листи не відреагувала. У такий спосіб позивач набув переважне право на поновлення договору оренди землі із відповідачем ОСОБА_1 відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

З інформації Державного реєстру речових прав та їх обтяжень з'ясувалося, що земельна ділянка відповідача ОСОБА_1 передана у користування орендареві ТОВ "Золоті Лани 2015" за договором оренди землі б/н від 01.04.2016. Право оренди зареєстровано третьою особою ОСОБА_2.

Договір оренди землі № 42 від 25.04.2006 позивачем і відповідачем ОСОБА_1 достроково не розривався.

Проте, до закінчення дії строку вказаного договору оренди TOB "Золоті Лани 2015" зареєстровано право оренди землі на ту ж саму земельну ділянку, в період чинності укладеного договору оренди землі № 42 від 25.04.2006 з позивачем, за ТОВ "Золоті Лани 2015". Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер: 29232362 від 13.04.2016 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, на підставі укладеного договору оренди земельної ділянки № б/н від 01.04.2016 між ТОВ "Золоті Лани 2015" та ОСОБА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0483).

Надалі згаданий договір оренди землі від 01.04.2016 розірвано ТОВ "Глобино Агро", як правонаступником ТОВ "Золоті Лани 2015". 10.10.2017 між ТОВ "Глобино Агро" і ОСОБА_1 укладено новий договір оренди землі, право оренди зареєстровано 18.10.2017, індексний номер рішення державного реєстратора 37613626.

Позивач вважає, що укладення та реєстрація договору оренди № б/н від 01.04.2016 грубо порушує права позивача на реалізацію переважного права на укладання договору оренди землі на новий строк, що передбачено ст. 777 ЦК України та ст. 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки ним повністю дотримано встановленою зазначеною нормою процедури, необхідної для пролонгації договору оренди земельної ділянки.

ОСОБА_6 до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинень правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою і шостою статті 203 цього Кодексу.

ОСОБА_6 до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права і інтересу. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України та ч. 3 ст. 152 ЗК України визнання правочину (угоди) недійсним одним із способів захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки.

Частиною 1 ст. 27 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

ОСОБА_6 до ст.ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Враховуючи вищевикладене позивач вважає, що договір оренди землі № б/н від 01.04.2016, укладений між ОСОБА_1 і ТОВ "Золоті лани 2015", та № б/н від 10.10.2017, укладений між ТОВ "Глобино Агро" та ОСОБА_1, є недійсними, так як порушують переважне право позивача на поновлення договору оренди землі № 42 від 25.04.2006; записи про право оренди підлягають скасуванню; додаткова угода до договору оренди землі № 42 від 25.04.2006, про поновлення останнього, має бути визнана укладеною у редакції позивача.

Відповідач ТОВ "Глобино Агро" письмово заперечувало проти позову (т. 1, а.с. 169-171, 196,197), вказав, що право оренди за договором від 01.04.2016 між ОСОБА_1 і ТОВ "Золоті Лани 2015" починалося після припинення права оренди позивача, тобто з 11.09.2017. ТОВ "Глобино Агро", у звязку із ліквідацією 01.08.2017 ТОВ "Золоті Лани 2015", як правонаступник останнього, розірвало 15.09.2017 договір оренди землі від 01.04.2016.

ОСОБА_1 надала ТОВ "Глобино Агро" листи про небажання поновлювати договір оренди землі із позивачем від 31.08.2017, про повернення земельної ділянки від позивача до відповідача ОСОБА_1 від 15.09.2017.

18.09.2017 ОСОБА_1 і ТОВ "Глобино Агро" уклали договір оренди землі на строк 7 років.

Тому відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у позивача відсутнє переважне право на поновлення договору оренди землі. Договір оренди землі із ТОВ "Глобино Агро" не порушує права позивача.

18.10.2017 ТОВ "Глобино Агро" надіслало на адресу позивача лист з проханням долучитися до процедури виділення земельних ділянок в натурі, у т.ч. земельної ділянки ОСОБА_1.

Із 08.11.2017 ТОВ "Глобино Агро" використовує спірну земельну ділянку ОСОБА_1 у масиві з іншими земельними ділянками площею 170 га. Працівники позивача добровільно повернули відповідну земельну ділянку. ТОВ "Глобино Агро" вже обробило землю у листопаді 2017 року (т. 1, а.с. 197, 206-213).

ОСОБА_6ОСОБА_1 надала письмове заперечення проти позову (т. 1, а.с. 183, 184) яким, зокрема, вказала, що як власник землі самостійно розпоряджається своєю земельною ділянкою. Позивач мав право оренди її земельної ділянки за договором оренди землі № 42 від 25.04.2006 до 10.09.2017. Її не влаштовувала політика господарства щодо умов договору, орендної плати, який був менший порівняно з іншими господарствами, тому вирішила не продовжувати договірні відносини після 10.09.2017.

01.04.2016 ОСОБА_1 уклала із ТОВ "Золоті Лани 2015" договір оренди своєї земельної ділянки, строк якого починався з 11.09.2017, тобто після закінчення строку дії договору оренди землі із позивачем. До закінчення договірних відносин ОСОБА_1 неодноразово повідомляла позивача про небажання продовжувати орендні відносини, у т.ч. шляхом надсилання відповідних заяв, чим виконав вимоги ст. 33 Закону України "Про оренду землі" щодо припинення переважного права позивача на поновлення договору оренди землі. 01.09.2017 до закінчення строку дії договору оренди землі ОСОБА_1 направила позивачеві лист про небажання поновлювати договір оренди землі та прохання повернути земельну ділянку після припинення строку оренди. Ще раз повідомляла про повернення землі 15.09.2017.

15.09.2017 він розірвала договір оренди із ТОВ "Золоті Лани 2015" і уклала новий договір із ТОВ "Глобино Агро".

ОСОБА_6ОСОБА_1 наголосила, що не отримувала від позивача лист-повідомлення № 396 від 25.09.2017 про поновлення договору оренди землі, який адресовано позивачем у с. Брусове, оскільки там не проживає. Її місцем проживання є с. Таврійське Оріхівського району Запорізької області.

Третя особа ОСОБА_2 у судові засідання не з'являвся, будь-яких заяв, клопотань або пояснень до суду щодо предмету спору не надсилав.

Третя особа виконавчий комітет Глобинської міської ради звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності свого представника, заперечень щодо позову не має (т. 2 а.с. 32).

Ураховуючи належне повідомлення позивача, відповідачів і третіх осіб про судове засідання 19.07.2018, надання відповідачами письмових заперечень щодо позову, не повідомлення позивачем, відповідачами і третіми особами про причини неявки у судове засідання, у т.ч. їх представників, суд, відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України ухвалив розглянути справу по суті за їх відсутності, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Учасники справи-юридичні особи не обмежені у кількості представників.

Суд встановив, що згідно договору оренди землі № 42 від 25.04.2006, укладеного між ОСОБА_1, як орендодавцем, і ТОВ "ІПК "Полтавазернопродукт", як орендарем, та додаткової угоди до нього від 01.06.2012 (т. 1, а.с. 8-10) позивач по 10.09.2017 (включно) має право оренди належної ОСОБА_1 на праві власності земельної ділянки кадастровий номер :00:001:0483 площею 4,33 га на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області за державним актом на право приватної власності на землю серії ПЛ №036711, виданого 08.06.2001. Договір оренди та додаткова угода до нього зареєстровано, відповідно, 19.12.2007 і 10.09.2012 (т. 1, а.с. 9,10).

Відтак позивач у встановленому порядку набув відповідне право оренди земельної ділянки ОСОБА_1 по 10.09.2017 включно.

Пунктом 8 договору оренди землі від 25.04.2006 № 42 передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

11.04.2017 позивач, як орендар, направив ОСОБА_1 у с. Брусове лист-повідомлення від 10.04.2017 № 396 про намір скористатися своїм переважним правом на поновлення договору на новий строк та проект додаткової угоди від 10.04.2017 (строк 7 років, орендна плата 8 %).

Відомості про отримання згаданих документів ОСОБА_1 відсутні.

ОСОБА_6ОСОБА_1 також вказує на їх не отримання.

04.09.2017 ОСОБА_1 направила позивачеві заяву від 31.08.2017 про відсутність наміру продовжувати дію договору оренди землі, укладеному між ними і просила вважати його припиненим з 11.09.2017 (т. 1, а.с. 173,174). Вказану заяву позивач отримав 05.09.2017 (т. 1, а.с. 176).

15.09.2017 ОСОБА_1 направила позивачеві лист-повідомлення про небажання продовжувати термін дії договору оренди землі та повернення їй її земельної ділянки одразу після збору урожаю у 2017 році. Лист-повідомлення позивач одержав 05.10.2017 (т. 1, а.с. 177-180).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 76115039 від 16.12.2016 земельна ділянка реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 45, кадастровий номер :00:001:0483, площею 4,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Василівської сільської ради, має зареєстроване право оренди за орендарем ТОВ "Золоті Лани 2015" за договором оренди землі № б/н від 01.04.2016, укладеному між ОСОБА_1, як орендодавцем, і ТОВ "Золоті Лани 2015", як орендарем; строк оренди починається 11.09.2017, строк дії до 11.09.2024; орендна плата 8 %; земельна ділянка належить ОСОБА_1. Реєстрацію права оренди вчинено третьою особою приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 12-13).

В подальшому вказаний договір оренди землі від 01.04.2016 було розірвано за угодою про розірвання договору оренди землі б/н від 15.09.2017 (т. 1, а.с. 172, т. 2, а.с. 8).

Згідно договору оренди землі від 10.10.2017 (т. 2, а.с. 2-5) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 18.10.2017 (т. 2, а.с. 7) 10.10.2017 між ОСОБА_1, як орендодавцем, та ТОВ "Глобино Агро", як орендарем, укладено договір оренди спірної земельної ділянки на строк 7 років; орендна плата 9,94 % від нормативної грошової оцінки на рік; право оренди зареєстровано державним реєстратором виконавчого комітету Глобинської міської ради ОСОБА_7 12.10.2017, запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки) 22866565, індексний номер рішення 37613626.

Отже, право оренди землі на земельну ділянку ОСОБА_1 виникло у ТОВ "Золоті Лани 2015" у день, наступний за днем припинення первинного договору оренди землі між ОСОБА_1 і ТОВ "ІПК "Полтавазернопродукт": 11.09.2017.

ТОВ "Глобино Агро" є правонаступником ТОВ "Золоті Лани 2015", яке припинено як юридичну особу 01.08.2017 (т. 1, а.с. 118-122).

18.10.2017 ТОВ "Глобино Агро" повідомило ТОВ "ІПК "Полтавазернопродукт" про укладення договорів оренди земельних ділянок з 41 особою, серед яких є ОСОБА_1, у звязку з чим 01.11.2017 відбудеться виділення земельних ділянок в натурі за участі фактичного орендаря ТОВ "Глобино Агро", представників землевпорядної організації та місцевого самоврядування. Запропоновано представнику відповідача взяти участь в проведенні виділення земельних ділянок в натурі. Позивач отримав відповідний лист 01.11.2017 (т. 1, а.с. 198-204).

Згідно дорожніх листів трактора ТОВ "Глобино Агро" за період 16.11.2017 20.11.2017 відбулася оранка поля ТОВ "Глобино Агро" в с. Брусове (Василівка) (т. 1, а.с. 206-213).

Наказом ТОВ "ІПК "Полтавазернопродукт" від 08.08.2017 № 335 визначено сплачувати орендну плату за договорами оренди землі с. Василівка (с. Брусове) у 2017 році у розмірі 10 % від нормативно-грошової оцінки паю (т. 2, а.с. 40).

Наказом ТОВ "ІПК "Полтавазернопродукт" від 31.01.2018 № 33 визначено сплачувати орендну плату за договорами оренди землі с. Василівка (с. Брусове) у 2018 році розмірі 10 % на пай у натуральній формі (т. 2, а.с. 41,42).

Доказів внесення змін до договору оренди землі від 25.04.2016 № 42, укладеного між позивачем та ОСОБА_1, у частині збільшення розміру орендної плати, судові не надано.

Відтак юридичного обовязку і юридичного права сплачувати і отримувати 10-процентний розмір орендної плати у сторін договору не виникло.

Згідно ч. 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі".

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Правовою підставою набуття права орендного землекористування є укладення договору оренди земельної ділянки.

За договором оренди земельної ділянки кожна із сторін наділяється певними правами і водночас на неї покладаються певні обовязки.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Переважне право орендарів на поновлення договору оренди поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду.

Так, частинами першою-пятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування частини першої ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів:

орендар належно виконує свої обовязки за договором;

орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк;

до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди;

орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Так ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачає обовязок орендодавця розглянути вказану пропозицію протягом місяця з дня її отримання та не встановлює жодних правових наслідків у випадку якщо волевиявлення орендаря надійшло у пізніший термін, однак до закінчення дії договору оренди землі.

Разом з тим, частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі:

на укладення договору на новий строк;

до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою;

орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди

і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів:

орендар належно виконує свої обовязки за договором оренди;

до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом.

Згідно ч.ч. 8, 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обовязковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди може бути оскаржена в суді.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

При вирішенні цього спору суд виходить з того, що переважне право орендаря на поновлення договору оренди, яке підлягає захисту відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, виникає за умови існування одночасно трьох фактів: по-перше, орендар виконав вимоги ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", продовжує користуватися землею і протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди від орендодавця не надійшло заперечень щодо поновлення договору.

Таким чином позивач після сплину місячного строку відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" мав можливість оскаржити у суді наявне зволікання орендодавця в укладенні додаткової угоди, проте не скористався таким правом.

Судові не надано доказів одержання відповідачем ОСОБА_1 відповідних документів.

Позивач у встановлений строк не повідомив належним чином власника землі про намір продовжити договір оренди.

Разом з тим відповідач ОСОБА_1 (орендодавець) до сплину строку дії договору оренди землі № 42 повідомила належним чином письмово позивача (орендаря) про небажання продовжувати договірні відносини.

Факт продовження користування землею ТОВ ІПК "Полтавазернопродукт" після закінчення строку дії договору оренди землі від 26.04.2006 № 42 не підтверджено належними та допустимими доказами.

Спірною землею ОСОБА_1 із листопада 2017 року користується ТОВ "Глобино Агро".

Крім того, проаналізувавши умови додаткової угоди та умови договору оренди, суд дійшов висновку, що новий договір оренди землі (із ТОВ "Глобино Агро") укладений на більш вигідних умовах для ОСОБА_1, ніж запропоновані йому позивачем. Щонайменше: орендна плата 9,94 % за договором із ТОВ "Глобино Агро"; орендна плата 8 % за проектом додаткової угоди із ТОВ "ІПК "Полтавазернопродукт".

Згідно з вимогами ст.ст. 203, 215 ЦК України правочин може бути визнаний недійсним в разі укладення його всупереч вимог закону, або всупереч інтересам держави або суспільства, його моральним засадам, або якщо правочин укладений без волевиявлення.

Передбачені законом підстави для визнання недійсним договору оренди б/н від 01.04.2016, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "Золоті Лани", відсутні оскільки цей договір був розірваний сторонами, при цьому позивачем не доведено чи виконувався реально цей договір та, відповідно, яким чином сам факт його укладення порушив його права.

Як встановлено вище, відповідач ОСОБА_1 скористалася своїми правами власника землі, письмово повідомила позивача про припинення договору і необхідність повренення земельної ділянки.

За змістом ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Тобто суд повинен встановити, чи дійсно порушує право орендодавця та чи інша умова договору оренди землі, чи дійсно були порушені права позивача. Суд повинен з'ясувати у чому саме полягає порушення законних прав орендаря. Однією із обов'язкових умов застосування судового захисту прав орендаря є порушення умовами спірного договору прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у суду немає правових підстав для задоволення позову.

Відтак з матеріалів справи та наявних у справі доказів вбачається, що позивачем не доведено належним чином, відповідно до положень ст.ст. 76-81 ЦПК України, чи дійсно порушує право позивача як орендаря наявність спірних договорів оренди землі та початок строку дії відповідного права оренди за наступним договором після припинення строку дії першого (попереднього) договору оренди землі; не наведено доказів того, у чому саме полягає порушення законних прав позивача; не надано доказів належного повідомлення відповідача ОСОБА_1 про намір поновити договір оренди землі тощо.

Ураховуючи зазначене, оцінивши усі надані учасниками справи докази, з врахуванням вищезазначених норм матеріального права, встановлених судом фактів, суд приходить до висновку, що після закінчення строку дії договору оренди землі від 25.04.2006 № 42 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1, позивач втратив переважне право на поновлення дії договору оренди землі спірної земельної ділянки, та підстави для визнання недійсними договорів оренди землі, укладених між ОСОБА_1 і ТОВ "Золоті Лани 2015", а також між ОСОБА_1 і ТОВ "Глобино Агро" відсутні; відсутні підстави для визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі у редакції позивача.

Відтак суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

ОСОБА_6 до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з урахуванням відмови у позові, сплачений позивачем судовий збір не покладається на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 273, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення у порядку, передбаченому ст.ст. 351, 352, 354, 355, п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України (через Семенівський районний суд Полтавської області).

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" (Полтавська обл., Глобинський р-н., м. Глобине, вул. Заводська, 1, ).

Відповідач ОСОБА_1 (Запорізька обл., Оріхівський р-н., с. Таврійське, вул. Яблунева, 23, РНОКПП НОМЕР_1).

Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2 (39600, АДРЕСА_1, свідоцтво 1768).

Третя особа Виконавчий комітет Глобинської міської ради (Полтавська обл., Глобинський р-н., м. Глобине, вул. Центральна, 285, ).

Суддя В.Ф.Харченко

Повний текст рішення складено 20.07.2018.