Справа № 289/194/18
Номер провадження 2/289/342/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Шуба В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 старостинського округу, Радомишльської міської ради, Радомишльського району, Житомирської області, про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті батька позивача, залишилось спадкове майно, яке з поміж всього іншого складається з:

- земельної ділянки площею 2,2941 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Радомишльського району Житомирської області, що належала покійному батьку, ОСОБА_3,

- земельної ділянки площею 1,3649 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Радомишльського району Житомирської області, що належала покійному батьку, ОСОБА_3, інших спадкоємців які б мали право та претендували б на спадкове майно, немає, а тому просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5, народився 22.07.1958 року в с. Чудин, Радомишльського району, Житомирської області, де і на даний час зареєстрований та проживає.

Відповідно до свідоцтва про народження позивача серії ІІІ-ТП № 290025, що видане повторно ОСОБА_4 сільською радою, Радомишльського району, Житомирської області від 28 квітня 1988 року, його батьками є: батько, ОСОБА_3, українець, та мати, ОСОБА_6 українка.

19 травня 1998 року помер батько позивача, ОСОБА_3 у віці 71 року в с. Чудин, Радомишльського району, Житомирської області, що також підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 092225, видане ОСОБА_4 сільською радою, Радомишльського району Житомирської області від 20 травня 1998 року.

Спадщину після смерті ОСОБА_3, у відповідності до ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року (що діяв на той час), прийняла дружина покійного, а відповідно мати позивача ОСОБА_6 (що підтверджує свідоцтво про одруження серії І-ТП № 047682 від 16.07.1998 року), шляхом постійного проживанням з покійним, доглядом за будинком, обробляла земельну ділянку та сплачувала необхідні платежі, отримувала кошти за землю, тощо даний факт також підтверджує довідка № 141/02-21 від 14.03.2017 року з виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

Крім того, спадщину після смерті батька, ОСОБА_3, ніхто більше не приймав, до нотаріуса із заявою ніхто досі не звертався, спадкова справа після його смерті не заводилась.

18 червня 2016 року померла мати позивача, ОСОБА_6, у віці 95 років в с. Чудин, Радомишльського району, Житомирської області, що також підтверджує свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 286543, що видане виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Радомишльського району Житомирської області 21 червня 2016 року.

Спадщину після смерті матері, ОСОБА_6, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, прийняв позивач, як спадкоємець за законом, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де на підставі цього, приватним нотаріусом ОСОБА_7, було заведено спадкову справу під № 140/2016, що також підтверджує витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45478911 від 20.10.2016 року.

До складу спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_6, зокрема всього іншого, входять дві земельні ділянки, а саме:

- земельна ділянка площею 2,2941 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Радомишльського району Житомирської області, що належала покійному батьку, ОСОБА_3,

- земельна ділянка площею 1,3649 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Радомишльського району Житомирської області, що належала покійному батьку, ОСОБА_3.

У відповідності до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5 та згідно до Глави 10 п. 4.15 та п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання належним чином оформлених правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та його державної реєстрації, передбачених законодавством України та за умови отримання витягу з ДЗК.

Однак, звернувшись до нотаріуса, позивачу було повідомлено, що набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину на дані земельні ділянки він, як єдиний спадкоємець за законом (ст. 1261 ЦК України) не має можливості через те, що правовстановлюючі документи на дані земельні ділянки (держакти) видавалися вже після смерті батька, крім того, хоча покійна мати позивача, фактично і успадкувала все майно після смерті свого чоловіка, однак за життя не виготовила на себе відповідний правовстановлюючий документ, а відповідно до положень ЗУ «Про нотаріат», дані обставини є перешкодою для вчинення необхідних нотаріальних дій, а саме, видачі свідоцтв про право на спадщину.

Проте, факт належності вищезазначених земельних ділянок моєму покійному батьку, ОСОБА_3, підтверджується:

- довідкою № 16 від 23.01.2018 року, виданою ОСОБА_2 старостинським округом Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області,

- довідкою № 29 від 23.01.2018 року, виданою ОСОБА_4 старостинським округом Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області,

- Книгою № 2 записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю громадянам ОСОБА_2 сільської ради Радомишльського району Житомирської області за 2004 рік,

- Книгою № 2 записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю громадянам ОСОБА_4 сільської ради Радомишльського району Житомирської області за 2004 рік, копії яких додаються.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Проте у відповідності до п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку».

Таким чином, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно до ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.

У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Згідно ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15-16, 328, 1216-1218, 1261, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України та керуючись ст.ст. 4-5, 19, 23, 27, 81, 95, 174-177 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 старостинського округу, Радомишльської міської ради, Радомишльського району, Житомирської області, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт належності земельної ділянки площею 2,2940 га (кадастровий номер :04:000:0657), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, ОСОБА_2 сільська рада, та земельної ділянки площею 1,3649 га (кадастровий номер :08:000:0667), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, ОСОБА_4 сільська рада - ОСОБА_3, який помер 19.05.1998 року в с. Чудин, Радомишльського району Житомирської області.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_6, яка померла 18.06.2016 року в с. Чудин, Радомишльського району Житомирської області право власності на спадкове майно, а саме:

- земельну ділянку площею 2,2940 га (кадастровий номер :04:000:0657), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, ОСОБА_2 сільська рада, що належала померлому ОСОБА_3, який помер 19.05.1998 року в с. Чудин, Радомишльського району Житомирської області, спадщину після смерті якого фактично прийняла, ОСОБА_6, однак за життя так і не встигла виготовити на себе відповідний правовстановлюючий документ;

- земельну ділянку площею 1,3649 га (кадастровий номер :08:000:0667), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, ОСОБА_4 сільська рада, що належала померлому ОСОБА_3, який помер 19.05.1998 року в с. Чудин, Радомишльського району Житомирської області, спадщину після смерті якого фактично прийняла, ОСОБА_6, однак за життя так і не встигла виготовити на себе відповідний правовстановлюючий документ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

Суддя І. М. Невмержицький