Провадження № 2/127/3237/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2018 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Антонюка В.В.

при секретарі Гончаруку І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання договорів припиненими,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання припиненими договорів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.06.2008 року між ВАТ Сведбанк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0101/0608/71-133, згідно умов якого вона отримала грошові кошти у виді кредиту у розмірі 30 000,00 доларів США на строк з 04.06.2008 по 03.06.2028 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в сумі 11,9% річних.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 04.06.2008 року між ВАТ Сведбанк та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №0101/0608/71-133-Z-01 посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі під № 2618, згідно умов якого ОСОБА_1 передає в іпотеку банку двокімнатну квартиру №20, яка знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Зодчих, 16.

В червні 2012 року, позивач отримала від ПАТ "Альфа-Банк" повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки ОСОБА_1, відповідно до якого право вимоги перейшло від ВАТ "Сведбанк" до ПАТ "Альфа-Банк".

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2015 року у цивільній справі №127/61/15-ц задоволено позов ПАТ Альфа-Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у відповідності до якого з ОСОБА_1В достроково стягнуто на користь ПАТ «Альфа - Банк» заборгованість в сумі 358 408,88 грн., з яких: 323 618, 78 грн. заборгованість за кредитом; 30916, 69 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3873, 41 грн., пеня за прострочку виконання грошового зобов'язання.

25.05.2018 року заступником начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56472125 на виконання виконавчого листа виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 20.05.2015 р. у справі №127/61/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 361 992,97 грн.

07.06.2018 року постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №56472125 у звязку із фактичним виконанням виконавчого документа.

Відтак ОСОБА_1 посилаючись на вимоги ст. 599 ЦК України та ст. 17 ЗУ «Про іпотеку» вважає, що нею повністю виконане грошове зобовязання за кредитним договором, а тому на її думку слід визнати припиненим кредитний договір та іпотечний договір.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не зявились. Представник позивача ОСОБА_5 надав суду заяву згідно якої зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити, розгляд справи просить провести у його відсутність.

Представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання не зявився, суду надав відзив на позовну заяву, згідно якого вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як ОСОБА_1 не в повній мірі виконала зобовязання за кредитним договором оскільки згідно розрахунку банку у неї станом на 29.08.2018 року рахується заборгованість в сумі 19 820,57 доларів США, що станом на вказану дату становить 555 991,11 грн., та складається з заборгованості за тілом кредиту 9 118,27 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 255 778,58 грн.; заборгованості за відсотками 7 276,11 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 204 103,74 грн.; заборгованості за пенею за останній календарний рік 3 426,19 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 98 108,80 грн. Враховуючи дану обставину ПАТ «Альфа-Банк» просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі, розглядати справу у всіх засіданнях за відсутності представника ПАТ «Альфа-Банк».

Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів встановлено, що 04.06.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0101/0608/71-133 (а.с.5-8).

Відповідно до п.1.1. кредитного договору Банк зобовязується надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 30 000,00 доларів США, на строк з 04.06.2008 року по 03.06.2028 року включно, а Позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобовязання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором.

Пунктом 1.3. кредитного договору передбачено, що позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 11,9% річних.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 04.06.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір №0101/0608/71-133-Z-01 посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_2 зареєстрованого в реєстрі під № 2618 (а.с.9-10).

Відповідно до п.2 іпотечного договору на забезпечення виконання основного зобовязання, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: двокімнатну квартиру за №20, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Зодчих, будинок №16.

У відповідності до листа ПАТ «Альфа-Банк» за вих. №40882-23-б/б від 18.06.2012 року, ОСОБА_1 повідомлено про відступлення прав вимоги за кредитним договором до ПАТ «Альфа-Банк» (а.с.11-12).

Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Виходячи із встановлених обставин спору Суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір правовідносини по якому врегульовано в главі 71 ЦК України «Позика. Кредит. Банківський вклад».

Зокрема в ст. 1054 ЦК України вказано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В ч.1 ст.1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2015 року у цивільній справі №127/61/15-ц задоволено позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та стягнуто з ОСОБА_1, на користь ПАТ «Альфа - Банк» заборгованість в сумі 358 408,88 грн., з яких: 323 618, 78 грн. заборгованість за кредитом; 30916, 69 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3873, 41 грн., пеня за прострочку виконання грошового зобов'язання (а.с.13-14).

З огляду на вищевказане рішення суду вбачається, що ПАТ «Альфа-Банк» у звязку із неналежним виконанням ОСОБА_1 взятих на себе кредитних зобовязань скористався правом передбаченим ч.2 ст. 1050 ЦК України на дострокове стягнення частини позики, яка залишилась несплаченою, відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій.

20.05.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області представнику ПАТ «Альфа-Банк» видано виконавчий лист у справі №127/61/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа - Банк» заборгованості в сумі 358408,88 грн. (триста п'ятдесят вісім тисяч чотириста вісім) гривень 88 коп., з яких: 323 618, 78 грн. заборгованість за кредитом; 30916, 69 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3873, 41 грн., пеня за прострочку виконання грошового зобов'язання (а.с.15).

25.05.2018 року заступником начальника відділу Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56472125 на виконання виконавчого листа виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 20.05.2015р. у справі №127/61/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 361 992,97 грн. (а.с.16).

04.06.2018 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіальним управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 було надано вимогу державного виконавця за вих. №4636/02.1-25/8, згідно якої державний виконавець вимагає від ОСОБА_1 забезпечити повне та своєчасне виконання вимог виконавчого провадження №56472125 з виконання виконавчого листа, виданого 20.05.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області у справі №127/61/154-ц про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ Альфа-Банк коштів на загальну суму 361 992,97 грн.

Даною вимогою надано ОСОБА_1 строк до 08.06.2018 року погасити суму заборгованості та судового збору на користь ПАТ «Альфа-Банк» на загальну суму 361 992,97 грн., а також виконавчого збору 36 199,30 грн. та 150 грн. на користь держбюджету в рамках виконавчого провадження №56472125.(а.с.17).

07.06.2018 року постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №56472125 у звязку із фактичним виконанням виконавчого документа. (а.с.18).

Частиною 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики, ці зобов'язання вважаються припиненими (аналогічна правова позиція викладена у постанові ВСУ від06.07.2016 р. по справі №6-118цс16).

Оскільки ОСОБА_1 було фактично виконано рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2015 року, суд приходить до висновку, що відповідно до положень ст. ст. 598 та 599 ЦК України зобовязання за кредитним договором №0101/0608/71-133 від 04.06.2008 року припинилось у звязку із його виконанням.

Щодо посилання Відповідача на наявність заборгованості у ОСОБА_1 перед банком по кредитному договору, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до постанови ВП ВС від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 суд дійшов до висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України(п.54).

Окрім того, Верховний Суд також у пункті 55 постанови ВП ВС від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 спростував право кредитора нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.

Таким чином суд приходить до висновку, що Відповідач має право нараховувати відсотки за кредитним договором виключно під час строку кредитування, однак даний строк може змінитись у випадку звернення кредитора до боржника з вимогою про дострокове повернення кредиту у відповідності до положень ч.2 ст. 1050 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.593 ЦК України, право застави припиняється у разі: припинення зобовязання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; реалізація предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.

При цьому, статтею 575 ЦК України передбачені окремі види застав: іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Закладом є застава нерухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом у володіння третій особі.

Відповідно до ЗУ «Про іпотеку» визначено, що іпотека є засобом забезпечення зобов'язання боржника перед кредитором і нерозривно пов'язана з основним зобов'язанням.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 17 ЗУ «Про іпотеку» визначений вичерпний перелік підстав припинення іпотеки, який має імперативний характер. Зокрема підставою припинення іпотеки є припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Оскільки зобовязання за кредитним договором №0101/0608/71-133 від 04.06.2008 року припинилось у звязку із його виконанням, суд приходить до висновку про припинення іпотечного договору №0101/0608/71-133-Z-01 від 04.06.2008 року (аналогічна правова позиція викладена в постанові ВСУ у справі № 6-2127цс15 від 15.11.2015 року).

Частиною 3 ст. 17 ЗУ Про іпотеку передбачено, що відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, понесені нею судові витрати в розмірі 1 409,60 грн. підлягають стягненню з ПАТ «Альфа-Банк» в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 509, 575, 593, 598, 599, 1048, 1050 ЦК України, ст. 3, 17 ЗУ Про іпотеку, ст. 2, 4, 76, 80, 258-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати припиненим кредитний договір № 0101/0608/71-133 укладений 04.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Сведбанк право вимоги за яким перейшло до Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк та ОСОБА_1 .

Визнати припиненим іпотечний договір №0101/0608/71-133-Z-01 від 04.06.2008 року, укладений в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 0101/0608/71-133 укладений 04.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Сведбанк право вимоги за яким перейшло до Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк, та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_2, та зареєстрований в реєстрі за № 2618.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Альфа-Банк на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1 409,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07.12.2018 року.

Позивач:ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", , місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Десятинна,4/6.

Суддя: