Справа № 265/4938/18
Провадження № 2/265/1278/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 липня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В.В.,

за участю секретаря Себко Г.Л.,

розглянувши в залі судових засідань без участі сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,

третя особа - Департамент адміністративних послуг Маріупольської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даною позовною заявою, якою просить усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні належною йому 11/20 часткою квартири АДРЕСА_1, що складається з двох кімнат площею 10 кв.м та 12,4 кв.м, визнавши відповідача таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є власником 11/20 часток квартири АДРЕСА_2, а саме двох кімнат площею 10 кв.м та 12,4 кв.м. Відповідачі його син, який також зареєстрований у вказаній квартирі, однак не проживає у ній з 2013 року, участі в утриманні житла, оплаті комунальних послуг не приймає. Наведене створює для нього низку перешкод у здійсненні його права власності на нерухомість. Вважає, що відповідач, не проживаючи у належних позивачу кімнатах понад встановлені строки, втратив право користування вказаним житлом на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України.

Позивач до судового засідання не прибув, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Від третьої особи - Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради в особі директору департаменту ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника Департаменту; позиції щодо позовних вимог не зазначила.

Відповідачу судові повістки про виклик до суду надсилалась рекомендованою поштою із повідомленням за зареєстрованою адресою його проживання та розміщувались на офіційному веб-сайті «Судова влада України», однак відповідач до суду не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило.

За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 11/20 часток квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16 січня 2006 року.

Згідно технічного паспорту на вказану квартиру, виданого на ім"я ОСОБА_1 (ідеальна доля 11/20), квартира розташована на 8 поверсі 9-поверхового будинку та складається з двох кімнат житловою площею 22,4 кв.м, у тому числі кімната 1 площею 10,0 кв.м, кімната 2 площею 12,4 кв.м, ? кухні площею 3,8 кв.м, вбиральні площею 0,55 кв.м, ? коридору площею 7,25 кв.м, ? ванної кімнати площею 1,35 кв.м, ? вбудованої шафи площею 0,7 кв.м.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є сином позивача ОСОБА_1

Відповідно до ст.ст. 317,321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Згідно з вимогами ст. 150 ЖК України, ст. 383 ЦК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно з положеннями ст. ст. 319, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом виселення осіб, які не набули право на користування таким майном.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК.

Так, відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже в аспекті ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім'ї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

Згідно довідки голови ОСББ «9 Травня-15» від 12 квітня 2018 року та акту, складеного комісією ОСББ «9 Травня-15» від 12 квітня 2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у квартирі АДРЕСА_2 не проживає з 2013 року.

Отже враховуючи, що відповідач, будучи членом сім'ї позивача (власника частки квартири), понад встановлені законодавством строки відсутній за місцем реєстрації без поважних причин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання його таким, що втратив право користування 11/20 частками квартири АДРЕСА_2 та задоволення позовних вимог.

У відповідності до положень ст.ст. 133, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, перешкоди у здійсненні ним права власності на 11/20 часток квартири АДРЕСА_3, визнавши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування 11/20 частками квартири АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, витрати з оплати судового збору в розмірі 705 (сімсот пять) гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 16 липня 2018 року.

Суддя :