Справа № 274/283/18
Пр. № 2/0274/1184/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2018 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів-
В с т а н о в и в :
В січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить суд розірвати між нею та відповідачем, зареєстрований 04 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області , шлюб, актовий запис № 242 . Стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1700 , 00 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на її користь витрати , пов"язані з веденням даної справи : кошти по сплаті судового збору та надання професійної правничої допомоги.
В обґрунтування пред"явлених вимог посилається на те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Відповідач по відношенню до неї порушував подружню вірність, у нього з"явилася інша жінка, з якою він проживає і по даний час . З січня 2017 року вони ніяких відносин не підтримують, підстав для примирення немає, збереження шлюбу є недоцільним та таким, що суперечить її інтересам. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, хоча працює неофіційно, інших утриманців немає, тому просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1700 грн., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
В підготовче судове засідання сторони не з"явилися, позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити повністю. Відповідач також надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти задоволення позовних вимог.
У з"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони 04 червня 2015 року зареєстрували шлюб в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, про що було зроблено актовий запис за № 242 ( а.с. 7).
Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком якої є ОСОБА_2 ( а.с.8).
Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивачка наполягає на розірванні шлюбу.
Відповідно до ст. ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Згідно зі ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка , і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім"ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу , суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово " сімейний " засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово " союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред"явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Таким чином, зважаючи на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки , тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.
Відповідно до ст. 180 , ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовий сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки , сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи ту обставину, що відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання дочки в тому розмірі який просить позивачка, суд приходить до висновку про часткове задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів та вважає за можливе стягнути відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 розмірі по 1700 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, оскільки СК України визначає лише два способи стягнення аліментів : у частці від заробітку та у твердій грошовій сумі. Законодавством не передбачена можливість визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі з відсотковим відношенням до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Водночас, не підлягає до задоволення вимога позивачки про стягнення на її користь з відповідача 800,00 гривень, як вказує, понесених нею судових витрат на правову допомогу, виходячи з наступного.
За змістом ст. 133 ЦПК України склад та розмір витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі та окремо регулюється відповідним нормативно правовим актом. На підтвердження цих обставин суду слід надавати договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам, наприклад особисті розписки адвоката про одержання грошей або бланк квитанції завірений лише печаткою адвоката.
Відповідно до абзацу 4 п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
В свою чергу, позивачкою надано докази, яких, суд вважає, не достатньо для підтвердження факту понесення заявником витрат на правову допомогу, зокрема і в заявленому розмірі.
Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, та з огляду на те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач у категорії справ про стягнення аліментів має пільги щодо сплати судового збору, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 704,80 гривень, а також на користь позивачки понесені нею судові витрати при зверненні до суду з вимогою про розірвання шлюбу.
Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст. 12,13,81,133, 141,189,197-200,206,258-259,263-265,268,273,430 ЦПК України, ст.ст. 105,110-112, 180-182,184 СК України, суд, -
В и р і ш и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.
Шлюб, зареєстрований в відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області , 04 червня 2015 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, актовий запис № 272 , розірвати.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7, іпн. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, в розмірі по 1700, 00 грн., щомісячно починаючи з 17 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Повний текст рішення виготовлено 12 липня 2018 року.
Головуючий Т.М. Вдовиченко