_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 504/1719/18
Провадження № 6/520/333/18
УХВАЛА

про розгляд подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон

06.07.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо тимчасового обмеження особи у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ :

16.05.2018 року Лиманський районний ВДВС ГТУЮ в Одеській області звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з поданням, в якому просить розглянути питання щодо тимчасового обмеження особи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії FL номер 584510, виданий 05.02.2018 року, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ж/м Совіньйон, вул. Затишна, 37, у праві виїзду за межі України до задоволення зобов'язань по сплаті коштів на користь ПАТ "ОСОБА_2 Аваль". При цьому заявник посилається на те, що боржником не виконане рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

До судового засідання представник Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Як встановлено у судовому засіданні, на виконанні у Лиманському районному ВДВС ГТУЮ в Одеській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-6830/11, виданих 19.01.2017 року Київським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» заборгованості за кредитним договором у розмірі 4536754,45 грн.

В поданні державний виконавець посилається на ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Згідно з положеннями даної статті громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконанні зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

За змістом п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Відповідно до узагальнень, наданих Верховним судом України (Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року), наголошується на тому, що ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, та на думку Верховного Суду України, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином, законодавством не передбачене обов'язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов'язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав. Задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

На підтвердження заявлених вимог державним виконавцем надано ряд документів щодо вжиття державним виконавцем заходів щодо встановлення майнового стану боржника, в тому числі інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, постанова від 13.03.2018 року про арешт майна боржника земельною ділянки (с. Нова Дофінівка, вул. Хлібодарська, 2, кад. :02:001:0814), висновок про експертну грошову оцінку вказаної земельної ділянки.

Судом досліджено Акт державного виконавця від 01.02.2018 року, з якого вбачається, що виїздом за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Лиманка, вул. Затишна, 37, ж/м Совіньон, боржник ОСОБА_1 за вищезазначеною адресою мешкає, але на момент перевірки дома нікого небуло, це встановлено зі слів охоронців.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем до подання не надано будь-яких доказів щодо виклику боржника або повідомлення стосовно проведення виконавчих дій. При цьому виїзд за адресою проживання боржника державним виконавцем було здійснено лише один раз у присутності представника стягувача без понятих, в звязку з чим суд вважає, що факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, не доведений та звернення до суду з даним поданням є передчасним.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, та з урахуванням положень узагальнень, наданих Верховним судом України (Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року), суд дійшов висновку, що подання державного виконавця задоволенню не підлягає, оскільки не доведене та не обґрунтоване.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 441 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні подання Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо тимчасового обмеження особи у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Васильків О. В.