Постанова

Іменем України

27 червня 2018 року

м. Київ

справа № 758/2032/16-ц

провадження № 61-5622св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Приватне акціонерного товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року у складі судді Шаховніної М. О. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Вербової І. М., Поливач Л. Д., Шахової Р. С.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «СК «АХА Страхування») про стягнення страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 квітня 2015 року між нею та відповідачем був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 98034а5кш, відповідно до умов якого об'єктом страхування цього договору є автомобіль «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Вказала, що 13 листопада 2015 року на автомобільній дорозі Київ - Чернігів стався страховий випадок, а саме нею було виявлено пошкодження її автомобіля (радіатора та декоративної решітки).

Відповідно до умов договору страхування після виявлення пошкоджень свого автомобіля, вона надала страховику повідомлення про настання страхового випадку, пояснення щодо можливих причин його настання, заяву на виплату та інші необхідні документи для реалізації свого права на отримання страхового відшкодування.

Однак листом від 03 грудня 2015 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» повідомило її про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки вона надала страховику неправдиву інформацію про факт настання страхового випадку.

Згідно з ремонтною калькуляцією від 14 листопада 2015 року № 1.003.15.1 та рахунку № 2233 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 32 284,02 грн.

Посилаючись на те, що вона не зобов'язана доводити страховику причинно-наслідковий зв'язок між якимись певними обставинами та виявленням на автомобілі пошкоджень, а дії відповідача щодо відмови у виплаті страхового відшкодування є неправомірними, ОСОБА_1 просить стягнути з ПрАТ «СК «АХА Страхування» на свою користь розмір страхового відшкодування в сумі 30 334,02 грн та судовий збір.

У запереченнях проти позову, поданих у квітні 2016 року, ПрАТ «СК «АХА Страхування» зазначило, що з огляду на положення укладеного між сторонами договору, вимог чинного страхового законодавства України, а також наявності висновку дослідження ТОВ «Експертна компанія «Індекс», яким вказано на невідповідність указаних ОСОБА_1 обставин ДТП характеру пошкоджень застрахованого автомобіля, страховик правомірно відмовив страхувальнику у виплаті страхового відшкодування. ПрАТ «СК «АХА Страхування» указувало також, що висновок ТОВ «Експертна компанія «Індекс» є належним та допустимим доказом у справі, з якого вбачається, що позивачем надано відповідачу недостовірну інформацію щодо факту та обставин пошкодження застрахованого транспортного засобу.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 30 334,02 грн. Вирішено питання про розподіл судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що ПрАТ «СК «АХА Страхування» не доведено правомірність відмови у виплаті страхового відшкодування, а тому зі страховика на користь страхувальника підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 30 334,02 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ПрАТ «СК «АХА Страхування» відхилено. Рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення страхового відшкодування є правильним, оскільки підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими сторонами, та ґрунтується на положеннях матеріального закону.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПрАТ «СК «АХА Страхування» просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення у справі про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неповно з'ясовані усі фактичні обставини справи, помилково не взято до уваги висновок дослідження ТОВ «Експертна компанія «Індекс», який підтверджує відсутність підстав щодо виплати страхового відшкодування, а тому рішення судів є незаконними. Заявник вказує, що зазначений висновок не є експертизою у розумінні положень чинного законодавства України, а тому судами безпідставно зазначено про порушення вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, під час його складання. Водночас пунктом 3.5 вищевказаної інструкції передбачено можливість проведення дослідження об'єкта за фотознімками та іншими копіями об'єкта. Вказуючи на неправомірність відмови ПрАТ «СК «АХА Страхування» у виплаті страхового відшкодування, ОСОБА_1 не спростувала висновок дослідження ТОВ «Експертна компанія «Індекс» та не надала суду доказів в обґрунтування її вимог.

Крім зазначеного вище, додає, що висновки судів про здійснення позивачем відновлювального ремонту транспортного засобу «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1, є безпідставними, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підстави для стягнення вартості відновлювального ремонту, що зазначена в рахунку ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест» від 14 листопада 2015 року № 2233, відсутні.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 листопада 2016 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та зупинено виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення розгляду касаційної скарги.

У запереченнях на касаційну скаргу, поданих до суду у грудні 2016 року, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 вказував на відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, оскільки доводи, викладені в ній, є безпідставними та необґрунтованими. Так, суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що дослідження ТОВ «Експертна компанія «Індекс» є неналежним та недопустимим доказом у справі в розумінні положень статей 58, 59 ЦПК України, чітко обґрунтувавши свої позицію в мотивувальній частині рішень, оскільки експерт зобов'язаний особисто провести повне дослідження, дати обґрунтований та об'єктивний письмовий висновок на поставлені питання, а в разі необхідності роз'яснити його. Відповідно до умов договору страхування обов'язок щодо доведення страховику належності тої чи іншої події до категорії страхових випадків (подій), на страхувальника не покладається. Доводи щодо відсутності підстав для стягнення страхового відшкодування за рахунком ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест» від 14 листопада 2015 року № 2233 спростовуються тим, що проведення оцінки вартості відновлювального ремонту у ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест» ініційоване саме відповідачем, що відображено в ремонтній калькуляції в цьому ж рахунку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 квітня 2017 року справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «АХА Страхування» про стягнення страхового відшкодування призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

02 лютого 2018 року вказану справу передано до Верховного Суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 24 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «АХА Страхування» укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 98034а5кш.

Предметом страхування за договором є майнові інтереси позивача, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом: автомобілем марки «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить позивачу на праві приватної власності (а. с. 7-20).

13 листопада 2015 року на автомобільній дорозі Київ - Чернігів сталося ДТП за участю застрахованого транспортного засобу, унаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження декоративної решітки та радіатора (а. с. 102).

Згідно з ремонтною калькуляцією від 14 листопада 2015 року № 1.003.15.1 та рахунку ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест» від 14 листопада 2015 року № 2233 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 32 284,02 грн (а. с. 29-34).

Позивач у межах встановленого строку відповідно до умов договору надала відповідачу повідомлення про настання страхової події та всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування (а. с. 98-101).

Листом від 03 грудня 2015 року страхова компанія повідомила ОСОБА_1 про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки вона надала страховику неправдиву інформацію про факт настання страхового випадку (а. с. 21-22).

Згідно з висновком спеціального інженерно-технічного дослідження обставин та механізму утворення пошкоджень автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1, від 23 листопада 2015 року № 0136, спеціалістом ТОВ «Експертна компанія «Індекс» зроблений висновок про те, що з технічної точки зору, версія водія ОСОБА_1, викладена нею в заяві про страховий випадок, в обсягах наданої на дослідження слідової інформації, не підтверджується механізмом та характером нанесення пошкоджень, слідами на самому автомобілі, що вказує на невідповідність отриманих пошкоджень обставинам, викладеним водієм (а. с. 64-69).

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини першої статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку.

Пунктом 3 частини першої статті 26 Закону України «Про страхування» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку.

За умовами договору добровільного страхування наземного транспорту № 98034а5кш відповідач взяв на себе зобов'язання при настанні страхового випадку виплатити страхове відшкодування, а страхувальник має право при настанні страхового випадку одержати від страховика страхове відшкодування згідно з умовами договору (пункт 26.4.1).

Згідно з пунктом 26.3 договору страхування передбачено право страховика перевіряти достовірність повідомленої страхувальником інформації та наданих документів, а також виконання страхувальником умов договору та правил (п. 26.3.1 договору).

Пунктом 30.5.3 договору страхування встановлено, що страховик вправі відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадку, якщо страхувальник надав йому неправдиву інформацію про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку та/або у разі надання страхувальником на запит страховика відомостей, які не відповідають дійсності, по фактах, що стосуються страхового випадку і його обставин (а. с. 59).

Звертаючись до суду з указаним позовом, позивач вказувала на те, що вона надала страховику вичерпну інформацію, яка була їй відома у зв'язку із виявленням пошкоджень на транспортному засобі. Водночас звертала увагу на очевидний та беззаперечний факт пошкодження застрахованого автомобіля, що завдало їй збитків, та не заперечувала, що указані пошкодження могли бути наслідком будь-якої іншої події.

Невідповідність між наданими позивачем поясненнями та характером пошкоджень застрахованого транспортного засобу стало підставою для звернення ПрАТ «СК «АХА Страхування» до ТОВ «Експертна компанія «Індекс» для проведення спеціального інженерно-технічного дослідження обставин та механізму утворення пошкоджень.

Такі дії страховика узгоджуються з пунктом 26.3 договору страхування та не заперечувались сторонами.

Разом з тим, визнаючи висновки дослідження ТОВ «Експертна компанія «Індекс» неналежним доказом у справі, суди попередніх інстанцій правомірно вказали на порушення порядку проведення огляду об'єкта дослідження.

Цивільне процесуальне законодавство України зобов'язує учасників справи надавати суду докази на підтвердження своїх вимог і заперечень (стаття 10 ЦПК 2004 року), а суд - належним чином оцінити ці докази (стаття 212 ЦПК 2004 року).

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, експерт зобов'язаний особисто провести повне дослідження, дати обґрунтований та об'єктивний письмовий висновок на поставлені питання, а в разі необхідності роз'яснити його.

Згідно з пунктом 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 у випадку, коли об'єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об'єкта (крім об'єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз. Про проведення експертизи за такими матеріалами вказується в документі про призначення експертизи (залучення експерта) або письмово повідомляється експерт органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).

Таким чином, можливість проведення дослідження за фотознімками без натурного огляду об'єкта дослідження пов'язана з наявністю певних умов та можлива лише у випадку відсутності об'єктивної можливості для доступу до цього об'єкта.

Будь-яких причин, які б унеможливили, перешкоджали чи утруднили доступ спеціалісту для огляду пошкодженого транспортного засобу, ПрАТ «СК «АХА Страхування» суду не навело.

З огляду на викладене суди попередніх інстанцій правомірно вважали висновки дослідження ТОВ «Експертна компанія «Індекс» неналежним та недопустимим доказом у справі.

Доводи касаційної скарги стосовно того, що спеціаліст, який проводив указане вище дослідження, не є судовим експертом, висновків судів не спростовують, оскільки незалежно від кваліфікації особи, яка здійснює подібні дослідження, положення Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень підлягають застосуванню під час їх проведення.

Колегія суддів погоджується з доводами касаційної скарги щодо невідповідності висновків судів попередніх інстанцій про те, що на момент розгляду справи у судах позивачем здійснено відновлювальний ремонт автомобіля, оскільки відповідних відомостей матеріали справи не містять.

Разом з тим указана обставина не може бути підставою для скасування судового рішення, оскільки спір по суті вирішено судами правильно.

Рахунок ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест» від 14 листопада 2015 року № 2233 в сукупності з ремонтною калькуляцією відображає обсяг робіт по здійсненню відновлювального ремонту застрахованого автомобіля та його вартість. Документально підтверджених заперечень відповідача щодо незгоди із вартістю ремонту матеріали справи не містять.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, проте згідно зі статтею 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з положеннями статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанцій у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Ураховуючи, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 листопада 2016 року було зупинено виконання оскаржуваних судових рішень, касаційне провадження у справі закінчено, тому виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 червня 2016 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк