Справа № 739/2126/17
Номер провадження 2/739/67/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(з а о ч н е)

12 квітня 2018 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Іващенка А.І.

секретаря - Неживець К.В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Новгород-Сіверський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,0519 га, що розташована на території АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) Свій позов мотивує тим, що після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, вона прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку відмовила з тих підстав, що її чоловік не зареєстрував право власності на земельну ділянку, яке виникло у нього на підставі договору купівлі-продажу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, хоча судом про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, причин неявки не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності, за наявними в справі доказами та ухвалити заочне рішення, так-як позивач не заперечує проти цього.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження ) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ст.128 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Заслухав доводи позивача, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.(а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого ІНФОРМАЦІЯ_1 Новгород-Сіверським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_3 позивач прийняла спадщину і отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч.1). До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені (ч.2).

Відповідно до ч. 1ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідност.81 Земельного кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки шляхом прийняття спадщини. Відповідно до ч.3ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Як вбачається з договору купівлі продажу від 07.09.2012року ОСОБА_2 продала ОСОБА_3, а ОСОБА_3 купив у ОСОБА_2 земельну ділянку, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0519га. за кадастровим НОМЕР_2.(а.с.10-11) Також ОСОБА_1 роз'яснено що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку, що знаходиться у АДРЕСА_1, не можливо так як земельна ділянка спадкодавцем не зареєстрована (а.с.3). Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з того, що за життя ОСОБА_3 спірна земельна ділянка належала на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за №1252, що свідчить про наявність у померлого прав та обов'язків щодо спірної земельної ділянки, які не припинились внаслідок його смерті. Крім того, позивач на теперішній час є власником житлового будинку, який розташований за адресою спірної ділянки. За таких обставин, з урахуванням неможливості оформлення позивачем своїх прав в нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із визнанням за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, права власності на земельну ділянку НОМЕР_3 площею 0,0519 га, що розташована в АДРЕСА_1. Отже, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Керуючись ст.ст.259, 263-265, 280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0519 га, що розташована . АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий НОМЕР_2, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивачем рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд шляхом подачі, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: А.І. Іващенко