АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року м. Херсон

справа № 668/4140/15-ц

провадження № 22-ц/791/271/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Пузанової Л.В.,

суддів: Склярської І.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Рябченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційні скарги ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3, та Національного банку України на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 грудня 2017 року у складі судді Дорошинської В.Е. в справі за позовом Приватної фірми «Капітал-Сервіс», Спільного українсько-чеського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕВКО», Приватного підприємства «Італія-Моторс», Приватного підприємства «Фірма «Євро-Авто», від імені яких діє ОСОБА_4, до ОСОБА_5, ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Златобанк», треті особи: Державна реєстраційна служба Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Козоріз Роман Володимирович, приватний нотаріус Новокаховського міського нотаріального округу Іваніщенко Світлана Іванівна, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України про визнання недійсними кредитних договорів, договорів іпотеки та поруки, скасування рішень про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна,

встановив:

У квітні 2015 року Приватна фірма «Капітал-Сервіс», Спільне українсько-чеське підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕВКО», Приватне підприємство «Фірма «Євро-Авто», Приватне підприємство «Італія-Моторс», від імені яких діє ОСОБА_4, звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства "Златобанк", треті особи - Державна реєстраційна служба Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Козоріз Роман Володимирович, Приватний нотаріус Новокаховського міського нотаріального округу Іваніщенко Світлана Іванівна, про визнання недійсними кредитних договорів, договорів іпотеки та поруки, скасування рішень про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, посилаючись на те, що 19 квітня 2013 року між позивачами та ПАТ «Златобанк» укладено кредитні договори, за умовами яких вони (позивачі) отримали від ПАТ «Златобанк» кредитні кошти у розмірі: Приватна фірма «Капітал-Сервіс» - 1 500 000 доларів США; Приватне підприємство «Фірма «Євро-Авто» - 476 865 доларів США; Спільне українсько-чеське підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕВСО» - 200 000 доларів США; Приватне підприємство «Італія-Моторс» - 200 000 доларів США, зі строком їх повернення не пізніше 17 квітня 2015 року включно та сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 14,5 % річних.

Додатковими договорами про внесення змін до кредитних договорів, укладених зазначеними вище сторонами 30 липня 2014 року, позивачам збільшено ліміт кредитної лінії, а саме: ПФ «Капітал-Сервіс» до 1 564 000 доларів США; ПП «Фірма «Євро-Авто» до 506 865 доларів США; Спільному українсько-чеському підприємству у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕВСО» до 213 000 доларів США; ПП «Італія-Моторс» до 213 000 доларів США

З метою забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитними договорами 15 липня 2013 року та 18 липня 2013 року Приватна фірма «Капітал-Сервіс» та ТОВ «ВЕВСО» відповідно уклали з ПАТ «Златобанк» договори іпотеки, за якими в іпотеку банку передано належне Приватній фірмі «Капітал-Сервіс» та ТОВ «ВЕВСО» нерухоме майно.

На підставі укладених договорів, 15 липня 2013 року та 18 липня 2013 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Козоріз Р.В. і приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Іваніщенко С.І. відповідно прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку, а також одночасно з цим прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження.

Крім того, в забезпечення зобов'язань позивачів за кредитними договорами між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_8, ОСОБА_9 укладено договори поруки, за умовами яких вони як солідарні боржники зобов'язалися відповідати перед кредитором за виконання позичальниками (позивачами) всіх зобов'язань за кредитними договорами.

13 лютого 2015 року Публічним акціонерним товариством «Златобанк» укладено з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 договори про часткове відступлення останнім права вимоги за укладеними банком із Приватною фірмою «Капітал-Сервіс» і Приватним підприємством «Фірма «Євро-Авто» кредитними договорами на суму 1 503 406,17 доларів США та 493 739,99 доларів США відповідно, за умовами яких до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перейшли права та обов'язки кредиторів та іпотекодержателів за укладеними договорами кредиту та іпотеки.

Посилаючись на те, що спірні кредитні договори укладено з порушенням вимог діючого законодавства, а саме положень статті 1 Закону України «Про банки та банківську діяльність», якою передбачено обов'язок банку як фінансової установи перевіряти кредито- та платоспроможність позичальника, що є встановленою гарантією належного конкурентного середовища на фінансовому ринку, захисту прав та законних інтересів вкладників і клієнтів банків, а також статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», статей 7 та 59 Закону України «Про Національний банк України», статей 36 та 66 Закону України «Про банки і банківську діяльність», позивачі з підстав, визначених ч. 1 ст. 215 ЦК України, просили суд визнати спірні кредитні договори, договори іпотеки та поруки недійсними, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, проведену на підставі цих договорів, та відповідні записи про обтяження іпотечного майна іпотекою та забороною відчуження.

Ухвалою від 22.06.2017 року судом до участі у справі як третіх осіб залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Національний банк України.

Рішенням суду від 01 грудня 2017 року позов задоволено.

В апеляційних скаргах Національний банк України та ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3, просять рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити, зазначаючи, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду щодо недодержання банком при укладенні з позивачами договорів вимог необхідних для чинності правочину, не відповідають обставинам справи, суперечать положенням чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, та зроблені, зокрема, без врахування висновків Верховного Суду України за результатом справи, предметом спору якої був один із спірних кредитних договорів, щодо відповідності змісту кредитного договору положенням чинного законодавства та щодо порушення підвідомчості спору, який виник між юридичними особами; а також без врахування рішення господарського суду Херсонської області, ухваленого 05.09.2017 року у справі за позовом АТ «Златобанк» до ПП «Італія-Моторс» про звернення стягнення за кредитним договором, яке набрало законної сили.

У письмових відзивах на апеляційну скаргу, подану Національним банком України, ОСОБА_2 та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб підтримали викладені в ній доводи, рішення суду вважають незаконним та необґрунтованим.

Відповідно до вимог ст.351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно із пунктом восьмим Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Враховуючи, що наразі апеляційні суди в апеляційних округах не утворені, дана справа підлягає розгляду Апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває Херсонський міський суд Херсонської області, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що 19 квітня 2013 року Публічне акціонерне товариство «Златобанк» та Приватна фірма «Капітал-Сервіс» уклали кредитний договір, за умовами якого приватна фірма отримала кредит у формі відкриття відкличної кредитної лінії із визначеним максимальним лімітом заборгованості за кредитною лінією в розмірі 1 500 000 доларів США строком до 17 квітня 2015 року включно. За користування кредитом позичальник зобов'язався сплачувати проценти у вигляді фіксованої процентної ставки в розмірі 14,5% річних.

Договором про внесення змін до кредитного договору від 30 липня 2014 року максимальний ліміт кредитної лінії було збільшено до 1 594 000 доларів США.

19 квітня 2013 року ПАТ «Златобанк» та Спільне українсько-чеське підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕВСО» уклали кредитний договір, за умовами якого підприємство отримало кредит у формі відкриття відкличної кредитної лінії із визначеним максимальним лімітом заборгованості за кредитною лінією у розмірі 200 000 доларів США строком до 17 квітня 2015 року включно. За користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати проценти у вигляді фіксованої процентної ставки у розмірі 14,5% річних.

Договором про внесення змін до кредитного договору від 30 липня 2014 року максимальний ліміт кредитної лінії було збільшено до 213 000 доларів США.

19 квітня 2013 року ПАТ «Златобанк» та Приватне підприємство «Фірма «Євро-Авто» уклали кредитний договір, за умовами якого підприємство отримало кредит у формі відкриття відкличної кредитної лінії із визначеним максимальним лімітом заборгованості за кредитною лінією у розмірі 476 865 доларів США строком до 17 квітня 2015 року включно. За користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати проценти у вигляді фіксованої процентної ставки у розмірі 14,5% річних.

Договором про внесення змін до кредитного договору від 30 липня 2014 року максимальний ліміт кредитної лінії було збільшено до 506 865 доларів США.

19 квітня 2013 року ПАТ «Златобанк» та Приватне підприємство «Італія-Моторс» уклали кредитний договір, за умовами якого підприємство отримало кредит у формі відкриття відкличної кредитної лінії із визначеним максимальним лімітом заборгованості за кредитною лінією у розмірі 200 000 доларів США строком до 17 квітня 2015 року. Позичальник зобов'язаний сплачувати за користування кредитними коштами проценти у вигляді фіксованої процентної ставки у розмірі 14,5% річних.

Договором про внесення змін до кредитного договору від 30 липня 2015 року максимальний ліміт кредитної лінії було збільшено до 213 000 доларів США.

Для забезпечення виконання позичальниками зобов'язань за наведеними кредитними договорами Публічне акціонерне товариство «Златобанк» уклало та нотаріально посвідчило договори іпотеки: 15 липня 2013 року із Приватною фірмою «Капітал-Сервіс», предметом іпотеки за яким є будівлі та споруди, що знаходяться в м.Херсоні, Миколаївське шосе, 4км., та 18 липня 2013 року із Спільним українсько-чеським підприємством «ВЕВСО» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, предметом іпотеки за яким є нежитлова будівля автосалону, станція технічного обслуговування автомобілів, що знаходиться в м. Н.Каховка Херсонської області, вул. Паризької Комуни, 10 «в».

З тією ж метою 19 квітня 2013 року Публічне акціонерне товариство «Златобанк» уклало договори поруки із ОСОБА_8 та з ОСОБА_9, кожний із яких поручився перед банком за виконання наведеними вище позичальниками зобов'язань за кредитними договорами у повному обсязі. На дату укладення договорів поруки розмір боргових зобов'язань, забезпечених порукою становив 2 376 865 доларів США. Кожним із договорів поруки передбачено, що порукою забезпечені боргові зобов'язання в разі будь-якої зміни їх суми відповідно до умов договору.

13 лютого 2015 року Публічне акціонерне товариство «Златобанк» та ОСОБА_5 уклали і нотаріально посвідчили договір відступлення права вимоги, за умовами якого банк відступив ОСОБА_5 належне йому право вимоги за кредитним договором, укладеним ним 19.04.2013року із Приватною фірмою «Капітал-Сервіс», а саме: до ОСОБА_5 як до нового кредитора перейшло право вимагати від боржника повернення суми кредитних коштів у розмірі 1 503 406,17 доларів США, а в зв'язку з цим- і частина прав за договорами іпотеки, що забезпечують виконання зобов'язань за кредитним договором.

В цей же день ПАТ «Златобанк» уклав та нотаріально посвідчив договір відступлення прав вимоги із ОСОБА_2, за умовами якого відступив останньому належне йому право вимоги за кредитним договором, укладеним 19.04.2013року із Приватним підприємством «Фірма «Євро-Авто», а саме: до ОСОБА_2 як до нового кредитора перейшло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів у розмірі 493 739,99 доларів США , а в зв'язку з цим - і частина прав за договорами іпотеки, що забезпечують виконання зобов'язань за кредитним договором.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №30 від 13.02.2015 року на підставі постанови правління Національного банку України від 13 лютого 2015 року №105 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Златобанк» до категорії неплатоспроможних» з 14 лютого 2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Златобанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, а рішенням того ж органу №99 від 13.05.2015 року розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Златобанк».

21 квітня 2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в акціонерному товаристві «Златобанк» надіслала ОСОБА_2, ОСОБА_5, Приватному підприємству «Фірма «Євро-Авто», Приватній фірмі «Капітал-Сервіс», Спільному українсько-чеському підприємству «ВЕВСО» у формі товариства з обмеженою відповідальністю повідомлення про нікчемність укладених ними 13.02.2015 року договорів відступлення права вимоги з підстав, передбачених ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Під час перегляду даної справи в апеляційному порядку встановлено, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20.07.2017 року, яке набрало законної сили 25 січня 2018 року, договори відступлення права вимоги, укладені 13 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» і ОСОБА_5, ОСОБА_2 та посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., зареєстровані за номерами 211, 212, визнані недійсними.

Відповідно до положень ст.15 ЦПК України 2004 року, в редакції, що діяла на час розгляду справи судом першої інстанції, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із ст.16 ЦПК України 2004 року не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Аналогічні положення містить ЦПК України 2017року, за правилами якого справа переглядається в апеляційному порядку (ст.ст.19, 20).

Частиною другою статті 118 ЦПК України 2004 року передбачено право позивача об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 цієї постанови роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову.

Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження або закриває провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Зазначений правовий висновок щодо застосування ст.ст.15,16 ЦПК України 2004 року викладений у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року, справа № 6-2852 цс16, та мав враховуватися судом при застосуванні таких норм права відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України в редакції, що діяла на час вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідно до статей 1, 12 ГПК України в редакції, що діяла на час розгляду справи судом першої інстанції, господарському суду підвідомчі справи у спорах між юридичними особами, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

У даній справі предметом спору є дійсність кредитних договорів та договорів іпотеки, укладених між юридичними особами, а також дійсність окремих договорів поруки, укладених між ПАТ «Златобанк» та фізичними особами ОСОБА_8 і ОСОБА_9

Відкриваючи провадження у справі, суд на зазначене уваги не звернув та не зважив на те, що позивачі, якими є юридичні особи, не заявили позовних вимог до поручителів - фізичних осіб, які в послідуючому до участі в справі в порядку передбаченому нормами процесуального законодавства залучені не були.

Натомість позовні вимоги заявлені ними до ОСОБА_5 та ОСОБА_2, які стороною у оспорених договорах не були, своїми діями чи бездіяльністю на вчинення цих правочинів не впливали, права позивачів порушувати не могли, як не могли їх і відновити.

Та обставина, що на момент вирішення судом даної справи ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на підставі укладених із ПАТ «Златобанк» угод про відступлення права вимоги набули статусу нових кредиторів у зобов'язаннях, що виникли із договорів кредиту, укладених між банком та Приватною фірмою «Капітал-Сервіс» і Приватним підприємством «Фірма «Євро-Автос», не підтверджує їх статусу належних відповідачів у спірних правовідносинах, оскільки відповідно до вимог ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять лише права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Укладеними наведеними вище сторонами угодами про відступлення права вимоги передбачено, що до нового кредитора переходять права, обов'язки, ризики та винагорода первісного кредитора за кредитним договором.

Разом з тим, згідно зі ст.519 ЦК України, яка регулює питання щодо відповідальності первісного кредитора у зобов'язанні, первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов'язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

З огляду на наведені положення норм матеріального права, а також аналізуючи зміст ст.ст.203, 215, 216 ЦК України, що визначають загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлюють підстави та правові наслідки недійсності правочину, колегія суддів дійшла висновку про те, що нові кредитори за договором відступлення права вимоги не несуть відповідальності за дійсність угод, на підставі яких у боржників виникли зобов'язання; за дійсність угод, укладених на забезпечення виконання цих зобов'язань та законність державної реєстрації обтяжень нерухомого майна, а тому вважає, що у задоволенні позовних вимог, заявлених Приватною фірмою «Капітал-Сервіс», Спільним українсько-чеським підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕВКО», Приватним підприємством «Італія-Моторс», Приватним підприємством «Фірма «Євро-Авто» до ОСОБА_5, ОСОБА_2 як до неналежних відповідачів слід відмовити.

Вирішуючи позовні вимоги юридичних осіб до юридичної особи - Публічного акціонерного товариства «Златобанк» та встановивши, що спір, який виник між ними, витікає із договорів кредитування, які укладалися для ведення господарської діяльності (поповнення обігових коштів), а також із договорів іпотеки, укладених для забезпечення виконання основних зобов'язань, суд не врахував вимог діючого на час розгляду справи законодавства про те, що розгляд спорів між юридичними особами віднесено до компетенції господарського суду та безпідставно не застосував п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, в редакції, що діяла на час вирішення справи судом першої інстанції, відповідно до якого суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічне положення містить пункт перший частини першої ст.255 ЦПК України 2017 року, в редакції, діючій на час перегляду справи в апеляційному порядку.

Згідно із частинами першою та другою статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Таким чином, хоча доводи апеляційних скарг і не містять посилання на порушення судом правил юрисдикції, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду в частині задоволення позову, заявленого юридичними особами до ПАТ «Златобанк» про визнання недійсними кредитних договорів, договорів іпотеки та поруки, скасування рішень про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити із наведених вище підстав.

При цьому колегія суддів не перевіряє законність та обґрунтованість висновків суду по суті позовних вимог у зазначеній частині, тому не наводить мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного скаржниками у апеляційних скаргах та відзивах на апеляційні скарги.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що заявивши вимоги про визнання недійсними договорів поруки, укладених банком із фізичними особами, та про скасування рішень про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, які є похідними позовними вимогами (задоволення цих вимог залежить від задоволення основної вимоги), позивач не зазначив серед відповідачів поручителів - фізичних осіб та державного реєстратора.

Задовольнивши зазначені позовні вимоги, суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та обов'язки наведених осіб, що не були залучені до участі в справі і наведена обставина відповідно до п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України є обов'язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Враховуючи, що згідно із ч.6 ст.367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів, діючи в межах повноважень суду апеляційної інстанції, зробила висновок про те, що ухвалене судом рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в частині вимог, заявлених до ОСОБА_5, ОСОБА_2, які не є належними відповідачами у спірних правовідносинах та із закриттям провадження у справі в частині позову, заявленого юридичними особами до юридичної особи - ПАТ «Златобанк» з підстав непідвідомчості даного спору загальному суду.

На підставі викладеного, ст.ст.514, 519 ЦК України, керуючись ст. ст.367, 374, 376, 377 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3, та Національного банку України частково задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 грудня 2017 року скасувати і в частині позовних вимог, заявлених до ОСОБА_5, ОСОБА_2 ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Приватної фірми «Капітал-Сервіс», Спільного українсько-чеського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕВКО», Приватного підприємства «Італія-Моторс», Приватного підприємства «Фірма «Євро-Авто» до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання недійсними кредитних договорів, договорів іпотеки та поруки, скасування рішень про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна відмовити.

Провадження у справі в частині позову Приватної фірми «Капітал-Сервіс», Спільного українсько-чеського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕВКО», Приватного підприємства «Італія-Моторс», Приватного підприємства «Фірма «Євро-Авто» до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» про визнання недійсними кредитних договорів, договорів іпотеки та поруки, скасування рішень про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: І.В. Склярська

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови складено 12 квітня 2018 року

Суддя Л.В. Пузанова