Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2018 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Панасюка І.В.,

з участю секретаря судового засідання Сокольвяк Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайвороні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Гайворонського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно.

Позовна заява мотивована тим, що 30.08.2016 року померла його дружина ОСОБА_3. З покійною вони прожили спільно однією сім'єю, вели спільне господарство, народили спільну дитину, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Так, з 14.03.1989 року вони разом проживали та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1.

Факт проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 встановлений на підставі рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.01.2018 року.

Під час спільного проживання він за власні кошти придбав два легкових автомобіля - OPEL Vektra, 1998 року випуску, та ВАЗ 21083, 1991 року випуску. Зазначене майно було зареєстроване на померлу ОСОБА_4, а право власності підтверджується технічними паспортами на автомобілі. Загальна вартість автомобілів згідно експертних висновків складає 132055 грн.

Просить суд визнати за ним право особистої приватної власності на майно: легковий автомобіль - OPEL Vektra, 1998 року випуску, реєстраційний № 183830Н, вартістю 97020 грн. та легковий автомобіль ВАЗ 21083, 1991 року випуску, реєстраційний № 01530ОН, вартістю 35035 грн..

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просить суд його задовільнити. Пояснив, що в нього є в наявності оригінали свідоцтв про реєстрацію вказаних автомобілів, фактично на ці автомобілі ніхто не претендує, оскільки з відповідачем по справі він домовився, що він їх успадкує після смерті ОСОБА_3 До нотаріуса з приводу успадкування автомобілів він не звертався, а одразу звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідач в судове засідання не зявилася. Відзиву на позов не подала. Надіслала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає та просить розглянути справу у її відсутності.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

З матеріалів справи вбачається, що 30.08.2016 року померла ОСОБА_3. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю з 14.03.1989 року по 24.09.2009 року в АДРЕСА_2, де вели спільне господарство, але шлюб не був офіційно зареєстрований. Від фактичних шлюбних відносин в них народилася дитина, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначене підтверджується копією рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.01.2018 року, яке набрало законної сили (а.с.7-9).

Під час спільного проживання придбано два легкових автомобіля - OPEL Vektra, 1998 року випуску, та ВАЗ 21083, 1991 року випуску. Автомобілі зареєстровані на померлу ОСОБА_4, право власності підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (а.с.10-11). Загальна вартість автомобілів згідно експертних висновків складає 132055 грн (а.с.12-17; 29-34).

Згідно ч. 1 ст.3 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім цього, відповідно до п.37 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

З огляду на наведене суд вважає, що в судовому засіданні позивачем, у відповідності до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, не подано жодних належних та допустимих доказів, і судом таких не отримано, на підтвердження того, що позивачем вибрано вірний спосіб захисту своїх прав та інтересів, а саме визнання права власності на спірні автомобілі.

Позивачем не доведено порушення його прав чи законних інтересів відповідачем. Також позивачем не доведено, що відповідач чи будь-яка інша особа оспорює його право власності на спірні автомобілі.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що у позивача наявні оригінали правовстановлюючих документів на автомобіль OPEL Vektra, 1998 року випуску, реєстраційний № 183830Н та автомобіль ВАЗ 21083, 1991 року випуску, реєстраційний № 01530ОН, отже в даному випадку суд не може перебрати на себе функцію нотаріуса і не вбачає жодних перешкод у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як у позивача наявні всі оригінали документів, які необхідні для оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки позивачем не представлено, а судом не здобуто жодних переконливих доказів у їх підтвердження, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про відмову у прийнятті визнання відповідачем позовних вимог, оскільки вважає, що дане визнання суперечить Закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно відмовити повністю.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: І. В. Панасюк

Дата документу 06.04.2018