Суддя Ізмайлов І. К.
Справа № 644/5531/17
Провадження № 2/644/45/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ізмайлова І.К.

секретаря Яковлевої М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 644/5531/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про встановлення факту поживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

за участі у судовому засіданні представників:

позивачки ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

В вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова зі вказаним позовом.

Просила встановити факт її проживання з ОСОБА_4, померлим 06.02.2017 року однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу з 2000 року по день його смерті, визнати право власності на квартиру № 102 у будинку готельного типу № 89 по проспекту Олександрівському у м. Харкові та рахунки № 9155/1-314, № 19985 в філії ощадбанку № 171 у м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

Зазначила, що з померлим ОСОБА_4 вона проживала однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 2000 року в квартирі 102 у будинку готельного типу 89 по пр. Олександрівському у м. Харкові, вели сумісне господарство, разом придбавали меблі в квартиру, разом відпочивали. Після його смерті звернулася з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець четвертої черги однак отримала постанову про відмову від вчинення нотаріальної дії.

У відзиві представник ОСОБА_2 міської ради позов не визнав та зазначив, що позивачкою не надано вичерпних доказів реєстрації та спільного сумісного проживання разом з ОСОБА_4 останні 5 років його життя, та проживання на час відкриття спадщини, крім того позивачка не надала доказів чи не перебувала вона у зареєстрованому шлюбі.

08 вересня 2017 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова відкрито провадження за позовом ОСОБА_1

При судовому розгляді ОСОБА_1 позов підтримала та зазначила, що працюючи на ВАТ «ХТЗ» в 2000 році познайомилась з ОСОБА_4, з того ж часу стали проживати разом у його кімнаті, вели сумісне господарство, купували меблі, ремонтували кімнату, разом відпочивали. Спочатку не реєстрували шлюб бо придивлялись один до одного, а потім не було потреби. Сама вона у шлюбі ніколи не перебувала. На початку 2017 року ОСОБА_4 раптово помер. Після смерті ОСОБА_4 вона залишилась проживати в належній йому кімнаті в гуртожитку. Свідоцтво про право на спадщину не отримала оскільки з ОСОБА_4 шлюб не зареєстрували.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 07 лютого 2017 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть.

Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, яка складається з квартири № 102 у будинку готельного типу № 89 по проспекту Олександрівському у м. Харкові, яка йому належала на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 11.07.2008 року відділом приватизації житлового фонду управління комунального майна та приватизації департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради, а також кошти на рахунку № 9155/1-314, № 19985 в філії ощадбанку № 171 у м. Харкові. (а.с. 6-9)

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах може мати місце, якщо такі відносини виникли до 8 липня 1944 року і тривали до смерті одного із подружжя, внаслідок чого шлюб не може бути зареєстровано в органах реєстрації актів громадського стану. В інших випадках заяви про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах судовому розгляду не підлягають.

Таке право надано судам лише з 1 вересня 2005 року, в звязку з набранням чинності п. 5 ч.1 ст.256 ЦПК України в редакції 2003 року .

Отже судом не може бути встановлено факт перебування у фактичних шлюбних відносинах ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з червня 2000 року по 1 вересня 2005 року.

Згідно п. 5 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

Допитані при судовому розгляді свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 зазначили, що знайомі як з ОСОБА_1 так і з померлим ОСОБА_4 ОСОБА_1 починаючи з 2000 року проживала разом з ОСОБА_4, готувала у гуртожитку на загальній кухні на їхню сімю, прибирала. Вони разом робили ремонт кімнати, разом ходили на роботу та з роботи, відпочивали. Після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 поховала його не повернулась проживати у свою кімнату у сусідньому гуртожитку, а залишилась у кімнаті 102. Їм відомо, що у ОСОБА_4 родичів немає. Також зазначили, що на фотознімках наданих позивачкою, за різний час, вони впізнають ОСОБА_4 ОСОБА_1, де вони разом на відпочинках, у побуті та святах.

Після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 займалась його похованням, що підтверджується договором-замовленням № 19/3 на організацію та проведення поховання 08.02.2017 року.

Виходячи з наданих доказів суд доходить висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4В проживали однією сімєю як чоловік та жінка без шлюбу з 1 вересня 2005 року і цей факт підлягає встановленню.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу права на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.( ч. 1 ст. 1264 ЦК України)

На підставі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлює шестимісячний строк.

З повідомлення Четвертої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори від 05.05.2018 р. № 2458/02-14, вбачається, що після смерті ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк звернулася ОСОБА_1 Інших заяв в установлений законом строк ніхто не подавав.

Таким чином суд визнає за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 102 у будинку готельного типу № 89 по проспекту Олександрівському у м. Харкові в порядку спадкування за законом.

Разом з тим не підлягають задоволенню вимоги про визнання права власності в порядку спадкування на ощадні рахунки у філії ощадбанку, оскільки таке право може бути визнано лише на компенсаційні нарахування, щодо наявності яких позивачем доказів не надано.

Керуючись ст.ст. 4,13, 81, 82, 141, 229, 247 263-265, 268, 273 ЦПК України,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 про встановлення факту поживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 з померлими 06 лютого 2017 року ОСОБА_4 однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу з 2003 року по день смерті ОСОБА_4 06 лютого 2017 року в квартирі № 102 у будинку готельного типу № 89 по проспекту Олександрівському у м. Харкові.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 102 у будинку готельного типу № 89 по проспекту Олександрівському у м. Харкові в порядку спадкування за законом.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 розділу VІІІ перехідних положень ЦПК України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 06.12.2018 року.

Позивач: ОСОБА_1 - 61007, м. Харків проспект Архітектора Альошина, 19 гуртожиток, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1;

Відповідач: ОСОБА_2 міська рада - 61200, м. Харків майдан Конституції, 7, код ЄДРПОУ № 04059243;

Суддя: І.К. Ізмайлов