Справа № 161/623/18
Провадження № 2/161/1153/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Філюк Т.М.,

при секретарі Бортнюк А.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 23 листопада 2006 року був укладений договір купівлі-продажу квартири у м. Луцьку, по вул. Дачна,7/2. Вказаний договір посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за №2-2171. Про існування договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_4 стало відомо із відповіді Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області від 07.09.2017 року та висновку № 7896 за результатами перевірки по її зверненню.

В серпні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області із заявою про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_2 хочуть заволодіти житлом позивача та привласнили її кошти та цінності. У своїй заяві зазначила, що у 2006 році вона була госпіталізована до Луцької міської лікарні №2 з інсультом. Під час перебування у лікарні за її домогосподарством наглядала сусідка ОСОБА_7. Оскільки позивач похилого віку та хворіє, вона вирішила, щоб її доглядала сусідка - ОСОБА_7 Останній вона пообіцяла переписати будинок на її доньку ОСОБА_5. З метою виконання домовленості ОСОБА_7 відвезла ОСОБА_4 до нотаріуса, де позивач підписала договір, як вона вважала, договір довічного утримання. Крім того, вказує, що передала ОСОБА_7 на зберігання 1950 доларів США ( для її поховання) та інші цінності. Спочатку ОСОБА_7 регулярно провідувала позивача, приносила їй продукти харчування, медикаменти,допомагала по господарству, однак в подальшому перестала за нею доглядати. Вважає, що, відповідач, не маючи наміру доглядати за ОСОБА_4 до смерті, цілеспрямовано ввела її в оману, схилила до укладення договору-купівлі продажу квартири.

Вважає, що договір купівлі-продажу, укладений між нею та ОСОБА_2 всупереч її волі, наміру передавати житло безоплатно ОСОБА_4 не мала. Крім того, позивач, укладаючи договір, вважала, що укладає договір довічного утримання.

На підставі викладеного просить визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири № 2 у м. Луцьку по вул. Дачна, будинок 7, укладений 23 листопада 2006 року між нею та ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник позивача збільшив позовні вимоги, просив визнати недійсним договір купівлі продажу земельної ділянки, площею 0,0590 га, розташованої на території вулиці Дачна, 7/2 в місті Луцьку Волинської області, укладений 23 листопада 2006 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Відповідач та її представник в судовому засіданні збільшені позовні вимоги визнали у повному обсязі, подали відповідну заяву про визнання позову. Не заперечували щодо задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 23 листопада 2006 року був укладений договір купівлі-продажу квартири у м. Луцьку, по вул. Дачна,7/2та договір купівлі продажу земельної ділянки, площею 0,0590 га, розташованої на території вулиці Дачна, 7/2 в місті Луцьку Волинської області. Вказані договори посвідчені державним нотаріусом ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за №2-2171, №2-2172. (а.с. 5-6).

Також встановлено,що ОСОБА_4 зверталась до Луцького відділу поліції ГУНП у Волинській області із письмовою заявою про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_2 хочуть заволодіти житлом позивача та привласнили її кошти та цінності.

Відповідно до ч.1. ст..82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі.

За змістом частини 3, 4 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у випадку визнання відповідчем позову, суд ухвалює рішення в порядку встановленому статтею 206 цього кодексу.

Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення.

Крім того, відповідно до ч.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 7,10,89,258,259,263-265, 279, 280, 281 ЦПК України.

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі продажу квартири № 2 у м. Луцьку по вул. Дачна, будинок 7, укладений 23 листопада 2006 року між ОСОБА_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; РНОКПП НОМЕР_2), посвідчений державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 2-2171.

Визнати недійсним договір купівлі продажу земельної ділянки, площею 0,0590 га, розташованої на території вулиці Дачна, 7/2 в місті Луцьку Волинської області, укладений 23 листопада 2006 року між ОСОБА_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; РНОКПП НОМЕР_2), посвідчений державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 2-2172.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення буде складено 03 квітня 2018 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду ОСОБА_8