ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2036/17
Провадження № 2/210/183/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"05" липня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Реви К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, без участі сторін, та без фіксування судового засідання звукозаписувальним пристроєм, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири, -

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2017 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із вищевказаним позовом звернувся представник позивача ОСОБА_2, - ОСОБА_4 (доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги №004-06-00419 від 01 березня 2017 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2687 від 15 жовтня 2012 року (а.с.8, 9), та просить суд винести рішення, котрим стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, - 5000,00 гривень, що складає вартість виконання ремонтно-відновлювальних робіт оздоблення пошкодженої квартири.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що позивач ОСОБА_2 є власником та зареєстрований у квартирі №26, яка знаходиться в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, по вул. Віталія Матусевича, буд.№12. 10 лютого 2017 року квартиру позивача було залито водою з вини відповідача ОСОБА_3, як власника квартири №30, яка знаходиться в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, по вул. Віталія Матусевича, буд.№12, яка розташована поверхом вище над квартирою позивача, в результаті чого на стелі в кухні та ванній кімнаті видно сліди затоплення загальною площею 1,5м.кв. В зв'язку з тим, що квартира позивача була залита водою, він звернувся до власника квартири №30, яка знаходиться в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, по вул. Віталія Матусевича, буд.№12, та ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» з вимогою зафіксувати та підтвердити факт залиття квартири з вини відповідача. 10 лютого 2017 року комісією в складі старшого майстра дільниці №4 ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» ОСОБА_5, майстра дільниці №4/6 ОСОБА_6, сантехніка дільниці №4 ОСОБА_7, позивача ОСОБА_2 був складений ОСОБА_7 про залиття квартири №26, яка знаходиться в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, по вул. Віталія Матусевича, буд.№12, на підставі якого комісія встановила, зафіксувала та підтвердила той факт, що квартиру позивача було залито. При цьому в акті зазначено, що причину затоплення встановити не можливо оскільки відсутній доступ в квартиру №30, та рекомендовано вирішувати всі спори пов'язані із залиттям його квартири в досудовому чи судовому порядку відповідно до Закону України «Про приватизацію житлового фонду». Оскільки квартира №30, яка знаходиться в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, по вул. Віталія Матусевича, буд.№12, належить відповідачу, саме він, як законний власник повинен нести відповідальність за свою власність, а також вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на запобігання виникнення будь-яких обставин з негативними наслідками, у даному випадку залиття. Позивач оцінює збитки завдані йому відповідачем в розмірі 5000,00 гривень.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.

Враховуючи зазначене і положення ст.ст.19, 258-260, 274 ЦПК України, 15 січня 2018 року судом постановлено ухвалу про подальший розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 до судового засідання не зявилися, на адресу суд представник позивача надав заяву про відкладення розгляду справи, у звязку з його знаходження в даний час в Апеляційному суді Дніпропетровської області, де братиме участь в якості захисника. Суд, не вбачає підстав для відкладення розгляду даної справи з огляду на те, що відповідно до ст.275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Провадження по справі відкрито 07 липня 2017 року. Також, суд бере до уваги й той факт, що розгляд справи неодноразово відкладався представником позивача, що дає суду підставу вважати зловживання позивачем та його представником своїм правом щодо відкладення розгляду справи. Будучи присутніми у попередніх судових засіданнях позивач та його представник підтримували позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 при розгляді справи також присутнім не був, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав, викладених у наданому до суду відзиві на позовну заяву (а.с.48-50), в котрому зазначив, що акт наданий позивачем та на який останній посилається, як на підставу позову, не відповідає вимогам чинного законодавства України, а саме додатку №4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року, та не містить у собі прізвище, імя, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; поверх, форма власності; прізвище, імя, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Крім того, вказаний акт не підписаний старшим майстром дільниці №4, не підписаний ним. Його не було попереджено про проведення комісійного обстеження, не направлено повідомлення про дату, час і місце його проведення та він не відмовлявся від підпису, оскільки про це б було зазначено у акті. В ОСОБА_4 від 10 лютого 2017 року, складеному працівниками ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР», зазначено, що причину затоплення встановити не надається можливим у звязку з відсутністю доступу до його квартири. Однак, в цей же день або в подальшому ніхто не намагався навіть отримати доступ до його квартири з метою встановлення причини затоплення. Тобто, не встановлений факт течі води саме з його квартири. З акту випливає, що відсутня винна особа залиття квартири позивача і не встановлена причина та джерело затоплення, тобто не встановлена протиправність його поведінки, яка б мала причинний зв'язок зі шкодою завданою позивачу та відсутня його вина в її заподіяні. Крім того, сума збитку зазначена позивачем ніким не встановлена та нічим не підтверджується, а лише надумана позивачем, оскільки останнім не долучено документів, які б підтверджували суму збитків та вартість відновлювального ремонту квартири.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що позивач та відповідач є її сусідами по підїзду. Вказувала на те, що позивач проживає один, у нього в квартирі вона не була, однак, зі слів сусідів їй відомо, що ніякого ремонту в квартирі позивача не має. Крім цього, з квартири доносяться неприємні запахи.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Положеннями ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, позивач ОСОБА_2 належними і допустимими доказами повинен був довести факт завдання йому шкоди внаслідок залиття квартири, та те, що вказане залиття відбулося саме з вини відповідача ОСОБА_3

З наявних письмових матеріалів справи судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_2 (а.с.3) є власником та зареєстрований у квартирі №26, яка знаходиться в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, по вул. Віталія Матусевича, буд.№12, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про право власності на житло №255 від 27 квітня 2001 року, посвідченого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, та зареєстрованого в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» (а.с.15).

10 лютого 2017 року комісією в складі старшого майстра дільниці №4 ТОВ «СІТІСЕРВІС-КР» ОСОБА_5, майстра дільниці №4/6 ОСОБА_6, сантехніка дільниці №4 ОСОБА_7, позивача ОСОБА_2 був складений ОСОБА_7 про залиття квартири №26, яка знаходиться в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, по вул. Віталія Матусевича, буд.№12, на підставі якого комісія зафіксувала факт залиття квартири позивача. При цьому в акті зазначено, що причину затоплення встановити не можливо оскільки відсутній доступ в квартиру №30, та рекомендовано вирішувати всі спори пов'язані із залиттям його квартири в досудовому чи судовому порядку відповідно до Закону України «Про приватизацію житлового фонду» (а.с.2).

Однак, зазначені докази доводять лише факт заподіяння позивачеві збитків і не доводять факту, що ці збитки заподіяні йому з вини відповідача.

В наданому позивачем акті обстеження відсутній висновок про те, що виявлені в нього сліди залиття квартири сталися з вини ОСОБА_3

Вирішуючи питання щодо належності та достатності доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд враховує наступне.

Порядок складання ОСОБА_7 про залиття, аварії квартир регулюється Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року №76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за №927/11207.

Відповідно п.2.3.6 зазначених Правил, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4).

З додатку №4 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій вбачається, що в ОСОБА_7 про залиття обов'язково описується що трапилося і які наслідки (що залите, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено, чітко зазначається причини залиття (несанкціоноване втручання мешканців квартири у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.).

В акті повинен міститись висновок про те хто заподіяв шкоду.

При цьому з ОСОБА_7 ознайомлюються мешканці залитої квартири та квартири, з якої відбулося залиття.

Наданий позивачем в підтвердження залиття його квартири ОСОБА_7 не відповідає вимогам вищезазначеного нормативного акту, а саме в ньому не зазначено конкретну причину залиття, відсутній висновок про те хто заподіяв позивачці шкоду, і з ОСОБА_7 не ознайомлені мешканці квартири №30 по вул. Віталія Матусевича в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в котрій проживає відповідач ОСОБА_3, та котрого позивач звинувачує в заподіянні йому шкоди.

Також в матеріалах справи відсутні підтвердження того, що відповідач повідомлявся про час та день проведення обстеження.

Постановою Пленуму Верховного суду України №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були протиправними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина особи.

Крім того, позивачем не надано взагалі жодного доказу в підтвердження розміру завданих збитків.

Аналіз викладених вище доказів надає підстави для висновку про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами вину відповідача в залитті та причину залиття його квартири.

Під час судового розгляду не встановлено причинний звязок між діями відповідача та залиттям квартири позивача, а посилання позивача на те, що шкоду йому заподіяв відповідач, в даному випадку є лише припущенням, але доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Оскільки позивачем не доведено вину відповідача в залитті квартири, то як наслідок підстав для задоволення позову щодо вимог про відшкодування матеріальної шкоди немає.

Судові витрати суд вважає за необхідне віднести за рахунок держави.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст.4, 5, 10, 11, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири, - залишити без задоволення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_2, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, кв.№26;

- відповідач: ОСОБА_3, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, кв.№30.

Суддя: Н. Ю. Вікторович