"19" липня 2018 р.
Справа № 642/20/18
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
19 липня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:
головуючого судді Ольховського Є.Б.,
при секретарі Алімурадовій Т.Я.,
розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-і особи: ОСОБА_3, Департамент реєстрації Харківської міської ради про виселення
встановив:
Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого житлового приміщення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй та 3-й особі ОСОБА_3, на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 ( до перейменування вул. Довгалівська 27/2) , а відповідач, її колишній чоловік, систематично порушує правила співжиття, не сплачує комунальні витрати, робить не можливим для інших спільне проживання в квартирі, порушуючи таким чином її права як власника. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила виселити відповідача зі спірної квартири з підстав передбачених ч.1 ст.116 Житлового кодексу України.
Ухвалою Ленінського р/с м. Харкова від 30.01.18 року провадження в справі відкрито та розгляд призначений в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.
На клопотання позивача ухвалою Ленінського р/с м. Харкова від 15.03.18 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
Відповідач отримавши копію ухвали разом з позовною заявою своїм правом на подання відзиву не скористався (с.с. 39) та в судове засідання не зявився.
ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась. Про час розгляду справи повідомлена належним чином.
Представник департаменту реєстрації ХМР до судового засідання не зявились. Подали заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності (с.с. 42-43).
Зі згоди позивача та її представника суд ухвалив розглянути справу заочно на підставі вимог ст. 280 ЦПК України.
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за наступним:
згідно до відмітки в паспорті позивачки вона уклала шлюб з ОСОБА_2 15.07.1994 році ( с.с. 5). В цьому документі також вказано що позивачка зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 06.01.1998 року.
Відповіддю з адресного бюро на запит суду встановлено що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 04.08.2004 року ( с.с. 15).
11.10.2005 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (с.с. 9).
Судом встановлено що згідно до свідоцтва про право власності на житло від 13.05.2008 року позивачка та ОСОБА_3 є власниками квартири 18 в будинку готельного типу 27/2 по вул. Довгалівській в м. Харкові ( с.с. 8).
Таким чином судом встановлено що позивачка набула право власності на спірну квартиру після розірвання шлюбу з відповідачем який при цьому залишався зареєстрованим в вказаній квартирі.
Згідно до положень ч. 1 ст. 116 ЖК України, на яку посилається позивачка, якщо наймач, члени його сім*ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших приживання з ним в одній квартирі чи одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.
Згідно до вимог ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Таким чином судом встановлено що доказуванню під час розгляду справи підлягають обставини що свідчать про систематичну протиправну поведінку відповідача яка створює неможливість позивачці проживати разом з ним у спірній квартирі та відсутність результату щодо вжитих до ОСОБА_2 заходів впливу.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року в п. 17 визначено що при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадянській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі зокрема заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів а також заходи громадського впливу вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК , трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України.
На підтвердження позовних вимог ОСОБА_4 надала висновок Ленінського ВП від 28.01.2016 року з якого не вбачається жодних фактів встановлення протиправної поведінки відповідача ( с.с. 26-27).
Висновком Холоногірського ВП від 16.12.2016 року фактів протиправної поведінки відповідача не встановлено ( с.с. 28).
Висновком від 28.12.2016 року, окрім неприязних стосунків між колишнім подружжям, фактів протиправної поведінки відповідача не встановлено ( с.с. 29).
Відповідями на адвокатські запити встановлено що відносно ОСОБА_5 складались адміністративні протоколи за ст. 173-2 КУпАП та спрямовувались до суду (с.с.30, 31, 32, 46) . Рішення суду за вказаними протоколами матеріали позову не містять.
Таким чином судом встановлено що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами відсутність позитивних результатів на вжиті заходи впливу відносно відповідача а отже є передчасним застосування до спірних правовідносин вимог ч. 1 ст. 116 ЖК України.
При цьому суд користується прямою нормою ст. 47 Конституції України де вказано що кожен має право на житло і не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Позивачка не позбавлена можливості на звернення до суду з позовними вимогами до відповідача щодо стягнення сплачених комунальних послуг в разі наявності належних та допустимих доказів на підтвердження цих вимог.
Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову не підлягають стягненню з відповідача судові витрати.
Керуючись ст. 47 Конституції України, ст. 116 Житлового Кодексу України, ст. ст. 12, 13,77, 81, 141, 258, 264-265, 268, 280-285 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-і особи: ОСОБА_3, Департамент реєстрації Харківської міської ради про виселення залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно до ч. 11 ст. 272 ЦПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя - Є.Б. Ольховський