Справа № 360/1147/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді - Унятицького Д.Є.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 23 жовтня 2012 року відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань відповідачка, станом на 31 березня 2018 року має заборгованість у розмірі 51072,54 грн. Оскільки відповідачка заборгованість не повертає, просив стягнути з неї вказану суму заборгованості та понесені судові витрати.

11 червня 2018 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз'яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання.

Відповідачкою подано відзив на позов, в якому вона зазначає, що умови та тарифи банку, які додані до позовної зави нею не підписані, не містять відомості про дату ознайомлення з ними, що дає підстави вважати, що вони не є складовою частиною договору, а відтак не можуть встановлювати між нею та банком зобов'язань в рамках даних правовідносин. Також вона, підписавши заяву від 23 жовтня 2012 року на отримання платіжної картки не зобов'язувалася сплачувати банку відсотки, неустойку та комісію. Крім цього, з виписки банку по її рахунку вбачається, що банком здійснене автоматичне погашення її заборгованості 31 грудня 2017 року в розмірі 17,36 грн. та 21 серпня 2015 року в розмірі 56,89 грн. Однак автоматичне погашення банком заборгованості за кредитом не свідчить про визнання нею боргу та не може слугувати підставою для переривання позовної давності перебіг якої розпочався з листопада 2013 року, оскільки кредит вона отримала в жовтні 2012 року. Просила в позові відмовити, оскільки строк позовної давності в межах якого позивач міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права сплив у листопаді 2016 року, а позивач звернувся до суду лише 16 квітня 2018 року. До відзиву на позов додано документ, що підтверджує направлення відзиву позивачу (а.с.50).

Позивачем відповідь на відзив не подано.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що за кредитним договором укладеним з відповідачкою від 23 жовтня 2012 року позивачем нарахована заборгованість в сумі 51072,54 грн. в тому числі - 3376,56 грн. заборгованість за кредитом, 44587,576грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 200,00 грн. заборгованість за комісією, 2908,22 грн. судові штрафи, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.8-9), копіями анкети-заяви, витягу з Тарифів, Умов та правил надання банківських послуг (а.с.10-35).

З розрахунку заборгованості вбачається, що з 01 вересня 2014 року збільшувалася процентна ставка за кредитом, однак докази, що підтверджують укладення з відповідачкою додаткових договорів щодо збільшення процентної ставки суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд критично ставиться до наданого розрахунку заборгованості, як до доказу, що підтверджує суму заборгованості за відсотками.

При цьому заперечення відповідачки щодо непідписання умов та тарифів банку, які додані до позовної заяви, а тому відсутні підстави вважати, що вони є складовою частиною договору, а відтак не можуть встановлювати між нею та банком зобов'язань в рамках даних правовідносин судом до уваги не приймаються, оскільки зазначені обставини спростовуються застереженням, що міститься в анкеті-заяві (а.с.10) відповідно до якого відповідачка погоджувалась на те, що заява разом з, в тому числі, Тарифами складає договір про надання банківських послуг.

Враховуючи викладене задоволенню підлягають позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 3376,56 грн., заборгованості за комісією в сумі 200 грн., судових штрафів в сумі 2908,22 грн.

Однак, відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові.

Враховуючи останнє погашення заборгованості в серпні 2014 року, трирічний строк звернення до суду сплив у жовтні 2017 року, тобто звернення до суду в травні 2018 року відбулось зі спливом строку позовної давності.

При цьому судом не приймаються до уваги погашення заборгованості 31 грудня 2014 року в розмірі 17,36 грн. та 21 серпня 2015 року в розмірі 56,89 грн., оскільки зазначені погашення відбувалися шляхом списання коштів з рахунку відповідачки (а.с.55), що не свідчить про визнання нею суми заборгованості, а відтак не може бути підставою для поновлення строків звернення до суду.

Керуючись ст.263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 25 липня 2018 року.

Головуючий-суддяД.Унятицький