Справа № 755/9948/18
У Х В А Л А

"10" липня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. перевіривши виконання вимог ст.ст. 160-164 Цивільного процесуального кодексу України за заявою Житлово-будівельного кооперативу «ЕКСПРЕС-1» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В :

04 липня 2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява Житлово-будівельного кооперативу «ЕКСПРЕС-1» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та 09 липня 2018 року була передана в провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу наступного.

Статтею 160 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 163 Цивільного процесуального кодексу України, до заяви про видачу судового наказу додаються: до заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Як роз'яснено в п. 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 № 14, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Зі змісту поданої заяви про видачу судового наказу вбачається, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 проживають в квартирі АДРЕСА_1, обслуговування та утримання будинку АДРЕСА_1 здійснює ЖБК «Експрес-1» на підставі відповідних договорів із виконавцями та постачальниками житлово-комунальних послуг. Боржники своєчасно та у повному обсязі не сплачують за надані їм житлово-комунальні послуги та мають заборгованість по платежам.

В той же час, подана заява про видачу судового наказу не містить відповідних договорів, укладених із виконавцями послуг, що мають підтвердити виникнення між стягувачем та боржниками договірних зобов'язань та правомірність пред'явлення до боржників вимог зобов'язального характеру в частині стягнення заборгованості за фактично спожиті житлово-комунальні послуги. Крім того, до заяви не долучено копії правовстановлюючих документів на об'єкт нерухомого майна, яким володіють (користуються) боржники, а також інших доказів, що мають підтвердити статус боржників як власників квартири та/або наймачів (орендарів) квартири, що є визначальним для з'ясування обсягу відповідальності боржників та предметом дослідження при вирішення питання про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин, враховуючи те, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог статті 163 Цивільного процесуального кодексу України, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

У відповідності до ч. 1 ст. 166 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 95, 160, 163, 165, 166, 260, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Житлово-будівельного кооперативу «ЕКСПРЕС-1» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцят днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: