Справа № 438/517/18
Номер провадження 2/438/284/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 липня 2018 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі:

судді Хемич О.Б.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борислав в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання сина (аліментів),

встановив:

ОСОБА_2 (адреса: вул. Г.Бойка,18 м. Борислав Львівської області) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (адреса: пл. Франка, 3/14 м. Борислав Львівської області) про стягнення коштів на утримання сина (аліментів). Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що з 15.01.2009 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який розірвано в судовому порядку 10.11.2015 року. У шлюбі народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Після розірвання шлюбу їхній син проживає з нею. На даний час відповідач дитиною не цікавиться, коштів на утримання сина не надає, син перебуває на повному збезпеченні позивача. З 27.09.2017 року вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку та отримує лише соціальну допомогу. Утримувати сина їй допомагають батьки. Відповідач працює неофіційно, його заробіток позивачу не відомий. Домовленості щодо виконання відповідачем його обовязку по утриманню сина сторони досягти не можуть, тому позивачка змушена звернутися з вищевказаним позовом до суду і просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку щомісячно.

Ухвалою судді від 21.06.2018 дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву з клопотанням слухати справу у її відсутності; позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторонами в судовому порядку розірвано шлюб, що підтверджується світлокопією рішення Бориславського міського суду Львівської області від 10.11.2015 року. Відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4, 11.10.2009р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження 1-СГ №196307 від 16.10.2009 року, видане відділом РАЦС Бориславського МУЮ Львівської області (а.с.3).

Відповідно до світлокопії свідоцтва про шлюб серії І-СГ №265861 від 30.07.2016 року вбачається, що позивач ОСОБА_5, зареєструвавши шлюб з ОСОБА_6, змінила прізвище на «Лоєк».

Відповідно до довідки МПП «Бескид» від 19.02.2018 року за №448 встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована та проживає разом із сином ОСОБА_4, 11.10.2009р.н. за адресою: вул.Бойка,18 м.Борислав.

Згідно довідки, виданої ФОП ОСОБА_7 від 09.02.2018 ОСОБА_2 дійсно працює у ФОП ОСОБА_7 на посаді майстра-перукаря і з 18.01.2017 та з 27.09.2017 по даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3 років.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідачем ОСОБА_3 позовні вимоги визнаються в повному обсязі.

За вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи встановлені по справі обставини, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що з метою забезпечення прав дитини на матеріальне утримання позов необхідно задовольнити та визначити розмір аліментів в сумі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, визнаючи вказаний розмір аліментів справедливим та розумним, який не суперечить нормам матеріального права.

При цьому, суд виходить із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька.

Наявність інших обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, судом не встановлено.

З відповідача, згідно ст.141 ЦПК України, також необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст.13, 19, 81, 82, ст.141, ч.2 ст.247, ч.4 ст.206, 263-265, 268, 273, 274, 354 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання сина (аліментів) задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_3 (05.04.1985р.н., РНОКПП: НОМЕР_1: адреса: пл.Франка, 3/14 м.Борислав Львівської області) аліменти на користь ОСОБА_2 (03.03.1990р.н., РНОКПП: НОМЕР_2, адреса: вул. Георгія Бойка,18 м. Борислав Львівської області) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 14.05.2018 року та до досягнення дитиною повноліття;

Стягнути з ОСОБА_3 (05.04.1985р.н., РНОКПП: НОМЕР_1: адреса: пл.Франка, 3/14 м.Борислав Львівської області) на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу суми за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Б. Хемич