Справа № 570/5756/17
Номер провадження 2/570/621/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2018 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", як правонаступник ВАТ "Банк Універсальний" до ДЕХТЕРУКА ОСОБА_3, ДЕХТЕРУК ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість по нарахованим відсоткам за кредитним договором № 07-544-КФ-2007 від 03.09.2007 року за період з 01.02.2015 року по 30.11.2017 року в сумі 5078,34 доларів США.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що між Відкритим акціонерним товариством "Універсал Банк" (правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк") та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 07-544-КФ-2007 від 03 вересня 2007 року, згідно якого відповідачу надано кредит на умовах, визначених в договорі та додатках до нього в розмірі 20000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості 01 січня 2020 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, передбаченими кредитним договором.

З метою забезпечення виконання умов вищезгаданого кредитного договору, між позивачем та відповідачкою ОСОБА_6 був укладений договір поруки № 1 від 03.09.2007 року, згідно якого поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати по зобов'язаннях ОСОБА_5, що випливають з кредитного договору № 07-544-КФ-2007 від 03.09.2007 року.

У зв'язку з невиконанням відповідачами умов договору, Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 07.06.2013 року було солідарно стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість по кредитному договору № 07-544-КФ-2007 від 03.09.2007 року станом на 25.01.2013 року в загальній сумі 23060,34 доларів США, що становило на цю дату 184321,30 гривень. Виходячи з того, що станом на дату звернення позивачем до суду, борг перед банком відповідачами не погашено, відповідач користується даними коштами, згідно додаткової угоди № 1 від 11 лютого 2008 року до вищезгаданого кредитного договору, договір діє до повного погашення суми зобов'язань, а отже відповідачі, як позичальник і поручитель, зобов'язані сплачувати відсотки за весь період фактичного користування кредитними коштами, в тому числі і по теперішній час, тобто до повного погашення кредиту і враховуючи наявність рішення суду, стягненню підлягають відсотки за користування кредитом за період з 01 лютого 2015 року по 30 листопада 2017 року.

Представник позивача, ПАТ "Універсал банк", ОСОБА_2, в судовому засіданні позов підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві. Пояснив, що стягненню підлягають відсотки за користування кредитом не з 01.02.2015 року, а з 26.01.2013 року. Повідомив, що сума заборгованості складає 17320,00 доларів США, але цю суму банк зменшив до 5000 доларів США. Пославшись на Постанову Верховного Суду від 14 лютого 2018 року просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_5, з'явившись у перші судові засідання, позов не визнав, пояснивши, що якщо було рішення суду, то відсотки не нараховуються, про що свідчить постанова Вищої палати Верховного Суду за квітень 2018 року. В останнє судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати без його участі, позовні вимоги не визнає, просить у позові відмовити.

Відповідачка ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоча про дату, місце та час розгляду справи була повідомлялася своєчасно та належним чином. Від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи у її відсутності, а тому суд визнає її неявку в судове засідання неповажною і вважає можливим слухати справу у відсутності цього відповідача.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 03 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Банк Універсальний" (правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк") та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 07-544-КФ-2007.

Згідно даного договору відповідачу надано кредит на умовах, визначених в договорі та додатках до нього в розмірі 20000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14% річних, з 26.08.2008 року встановлюється відсоткова ставка в розмірі 15,25% річних, з 26.01.2010 року по 31.12.2011 року включно, встановлюється відсоткова ставка в розмірі 3,89% річних, починаючи з 01.01.2012 року встановлюється відсоткова ставка в розмірі 15,25 % річних, починаючи з 01.02.2012 року за користування кредитними коштами понад строк встановлюється відсоткова ставка в розмірі 30,50% річних.

Згідно п.10 Додаткової угоди № 3 до кредитного договору № 07-544-КФ-2007 від 03 вересня 2007 року, кінцевим терміном погашення заборгованості є 01 січня 2020 року. Згідно п.10.1 Кредитного договору та п.7.7 додаткової угоди № 1 до цього договору, договір діє до повного виконання сторонами зобов'язань по цьому договору.

З метою забезпечення виконання умов кредитного договору № 07-544-КФ-2007 від 03 вересня 2007 року між позивачем та відповідачкою ОСОБА_6 був укладений договір поруки № 1 від 03.09.2007 року, згідно якого поручитель зобов'язалася перед кредитором відповідати по зобов'язаннях ОСОБА_5, що випливають з кредитного договору № 07-544-КФ-2007 від 03.09.2007 року.

Враховуючи внесені зміни до Кредитного Договору № 07-544-КФ-2007 від 03.09.2007 року, сторони уклали Додаткову угоду № 1 від 11.02.2008 року до Договору поруки № 1 від 03.09.2007 року та Додаткову угоду № 2 від 26.01.2010 року до Договору поруки № 1 від 03.09.2007 року.

Відповідно до п.4. Договору поруки № 1 від 03.09.2007 року, п.1.4. Додаткової угоди № 1 від 11.02.2008 року та п.1.3. Додаткової угоди № 2 від 26.01.2010 року відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання і своєчасно не сплатив заборгованості по кредиту, за відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тому рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 07.06.2013 року по справі № 570/686/13-ц було солідарно стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість по кредитному договору № 07-544-КФ-2007 від 03.09.2007 року станом на 25.01.2013 року в загальній сумі 23060,34 доларів США, що становило на ту дату еквівалент 184321,30 гривень. Рішенням суду була стягнута вся сума заборгованості.

Після зміни строку виконання зобов'язання, усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мали правового значення, оскільки за вимогами від 16 листопада 2012 року позичальник або поручитель були зобов'язані повернути кредит в повному обсязі до вказаної у вимозі дати й усі наступні щомісячні платежі за графіком після письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості не підлягали виконанню.

Таким чином, після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості, кредитний договір припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором, оскільки, нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено.

З моменту ухвалення судом вищевказаного рішення, яким вирішено спір сторін щодо боргових зобов'язань відповідача, правовідносини сторін перейшли в іншу площину - виконання судового рішення. Ці правовідносини врегульовані спеціальним законом - зокрема: Законом України "Про виконавче провадження".

Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року (справа № 564/2199/15-ц, провадження № 61-2404св18).

Суд приймає до уваги доводи позивача про те, що згідно відповідей Рівненського РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 28.12.2017 року № 28486, № 28488 боржниками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виконавчі листи по справі № 570/686/13-ц не виконано, проте постанови про закриття виконавчого провадження в матеріалах справи відсутні, а отже рішення суду перебуває на виконанні.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 30.11.2017 року, заборгованість за Кредитним договором № 07-544-КФ-2007 від 03.09.2007 року по нарахованим відсоткам за період з 01.02.2013 року по 30.11.2017 року складає 17320,12 доларів США. Позивач же просить стягнути заборгованість по нарахованих відсотках за період з 01.02.2015 року по 30.11.2017 року в сумі 5078,34 долари США, що є в рамках строку позовної давності.

Суд приймає до уваги посилання представника позивача на наявність в судовій практиці діаметрально протилежної постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2018 року (справа № 572/2921/15-ц, провадження № 61-3957св18), в якій суд дійшов висновку, що саме по собі ухвалення судом рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, виконання якого не здійснено, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання відсотків і комісії за користування кредитом.

Але суд, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи судову практику, той факт, що Верховним Судом в один день прийнято два діаметрально протилежні рішення, вважає, що така ситуація склалась тому, що в одному випадку стороною є ПАТ "Універсал Банк", а в іншому ПАТ КБ "ПриватБанк". Умови кредитування ПАТ КБ "ПриватБанк" різняться від умов кредитування ПАТ "Універсал Банк" і за своєю природою мають певні відмінності. Зокрема, згідно Кредитного договору ПАТ "Універсал Банк" кредит надається на визначений строк, з зазначенням кінцевої дати погашення кредиту, а в ПАТ КБ "ПриватБанк" кредит надається у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, на строк, що відповідає строку дії картки.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідач ОСОБА_5 не належним чином виконував свої зобов'язання за кредитним договором, виникла заборгованість, яку в добровільному порядку відповідач не погашав, було наявним порушення права позивача, тому рішенням Рівненського районного суду Рівненської області заборгованість повністю стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як з боржника і поручителя. Рішення звернуто до виконання і на даний час перебуває на виконанні у відділі ДВС. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, надає банку право лише на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України.

Тому суд вважає, що позов є безпідставним, а тому до задоволення не підлягає.

За бажання позивач зможе звернутися з позовом до суду з вимогою стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В зв'язку з відмовою в задоволенні позову, відповідно до ст.141 ЦПК України, не підлягають стягненню і судові витрати, а саме судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст.76, 78, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.15, 16, 509, 526, 530, 531, 611, 625, 626, 653, 1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", як правонаступник ВАТ "Банк Універсальний" до ДЕХТЕРУКА ОСОБА_3, ДЕХТЕРУК ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - відмовити повністю за його безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк", місцезнаходження: вул.Автозаводська, № 54/19, код банку: 322001, .

Відповідач - ДЕХТЕРУК ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії СР № 527624, виданий 21.01.1999 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач - ДЕХТЕРУК ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії СР № 527621, виданий 21.01.1999 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Повний текст рішення виготовлено 29 серпня 2018 року.

Суддя Остапчук Л.В.