Справа №:755/8953/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

за участю секретаря - Кузьменко А.М.,

за участю представника позивача - Бараннікової Н.О.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що між АКБСР «Укрсоцбанк» та відповідачем 26.06.2008 року було укладено кредитний договір № 030.29-50/2306/А, за яким відповідач отримав кредит в сумі 12 973,00 доларів США на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Банк свої зобов'язання виконав. Відповідач зобов'язався належним чином використовувати кошти, та повернути їх в строк та на умовах, передбачених договором. Проте, в порушення умов договору відповідач свої зобов'язання у частині повернення кредиту та сплати процентів не виконує, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на 21.02.2017 року сума боргу складає: заборгованість за кредитом - 11 275,08 доларів США, заборгованість по відсоткам - 10 258,04 доларів США.

В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав викладених у відзиві, застосувати строк позовної давності. Зазначив, що останній платіж був здійснений відповідачем по тілу кредиту 26.06.2014 року, а по відсоткам - 20.07.2014 року. Проте, не заперечував, що борг по тілу кредиту та відсоткам за червень 2017 року підлягають стягненню з відповідача.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В суді встановлено, що між АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_3 26.06.2008 року було укладено кредитний договір № 030.29-50/2306/А, за яким відповідач отримав кредит в сумі 12 973,00 доларів США, строком до 26.06.2014 року, зі сплатою 12,50 % річних. Кредит надано на придбання рухомого майна - транспортного засобу. Відповідач зобов'язався належним чином використовувати кошти, та повернути їх в строк та на умовах, передбачених договором. Банк свої зобов'язання виконав.

Однак, в порушення умов договору відповідач свої зобов'язання у частині повернення кредиту та сплати процентів не виконує, що призвело до виникнення заборгованості. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 21.02.2017 року складає: заборгованість за кредитом - 11 275,08 доларів США, заборгованість по відсоткам - 10 258,04 доларів США.

В суді представник відповідача підтвердив, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання по поверненню кредитних коштів.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Однак, в суді встановлено, що відповідач мав повернути кредитні кошти до 26.06.2014 року. Останній платіж відповідачем був здійснений у 2014 році - по тілу кредиту 26.06.2014 року, по відсоткам - 20.07.2014 року. Позов подано до суду на початку червня 2017 року.

Відповідно до ст.ст. 256, 257, 264 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення.

Вивчивши надані сторонами документи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково - в частині стягнення 193,00 доларів США по тілу кредиту та 2,01 доларів США відсотків за червень 2017 року. В решті слід відмовити у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Позивач не надав жодного доказу на спростування доводів відповідача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 8 523,17 грн. Оскільки, позов задоволено частково, з відповідача підлягає стягненню 1 600,00 грн. судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 256, 257, 264, 267, 525, 526, 530, 610, 611, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (ідентифікаційний код 00039019, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29) заборгованість за кредитним договором №030.29-50/2306-А від 26.06.2008 року в сумі 195,01 доларів США та 1 600 грн. судового збору.

В інших частинах позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 11.07.2018 року.

Суддя: