Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач -Стахова ґН.В.
Справа № 428/5943/17
Провадження № 22ц/782/860/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого- Стахової Н.В.

суддів: Авалян Н.М., Орлова І.В.

за участю секретаря судового засідання Перишкіна Т.М.

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьк справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області (суддя Журавель Т.С.) від 13 жовтня 2017 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи: Перша Сєвєродонецька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом та видачу нових свідоцтв про право на спадщину за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду з вказаним позовом, в обгрунтування якого вказала, що 27.10.2016 року помер її батько ОСОБА_7, після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з квартири № 31 за адресою: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, проспект Центральний, будинок 50. Вона є спадкоємицею першої черги, своєчасно у шестимісячний строк звернулася до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини після померлого батька. Заява була зареєстрована та заведена спадкова справа. Під час перевірки в реєстрі спадкових справ, інформація про реєстрацію спадкової справи за заявою інших спадкоємців після смерті її батька була відсутня. Однак, при зверненні із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, виявилося, що у Першій Сєвєродонецькій державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу № 59732773, дата реєстрації 01.11.2016 року, 25.05.2017 року і видано свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_4 З цих підстав їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи викладене, ОСОБА_5, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом за законом (номер у спадковому реєстрі 60703621, номер в реєстрі нотаріальних дій 2-687 від 25.05.2017 року), виданого на імя ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_7, померлого 27.10.2016 року, зобовязавши Першу Сєвєродонецьку державну нотаріальну контору видати нові свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до яких право на спадкове майно після смерті ОСОБА_7, який помер 27.10.2016 року, мають ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних частках, а саме по 1/2 частині.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 жовтня 2017 року позов було задоволено.

Внесено зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом (номер у спадковому реєстрі 60703621, номер в реєстрі нотаріальних дій 2-687 від 25.05.2017 року), виданого на імя ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_7, яка настала 27.10.2016 року.

Зобовязано Першу Сєвєродонецьку державну нотаріальну контору видати нові свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до яких право на спадкове майно після смерті ОСОБА_7, який помер 27.10.2016 року, мають ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в рівних частках, а саме по 1/2 частині.

В апеляційній скарзі, відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивачка пропустила шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини не зверталася.

Колегія суддів, заслухавши представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду, що оскаржується, зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог з нормативної точки зору та доведеності їх належними доказами.

Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що сторонами не було надано в якості доказу свідоцтво про право на спадщину або його копія, до якого позивачка просила внести зміни.

При апеляційному розгляді вказаної цивільної справи колегія суддів приймає до уваги положення частин 1 та 2 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Допущена судом першої інстанції неповнота з'ясування обставин справи була усунута під час апеляційного розгляду справи. Апреляційний суд витребував з Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори та дослідив в судовому засіданні копію свідоцтва про право на спадщину, яке було видано ОСОБА_4 25.05.2017 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 помер 27.10.2016 року, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з квартири, розташованій у Луганській області, м. Сєвєродонецьку Луганської області пр. Центральний (пр. Радянський)АДРЕСА_1.

Спадкова квартира належала померлому ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло (№ 50) 07.06.2004 року виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськради згідно розпорядження № 52 від 02.06.2004 року та зареєстрованого у Сєвєродонецькому міському бюро технічної інвентаризації 05.10.2004 року за № 315.

Із заявами про прийняття спадщини звернулися позивачка ОСОБА_5, яка є донькою померлого ОСОБА_7 та відповідач ОСОБА_4, який є батьком померлого.

Сторони відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги.

Відповідач звернувся із заявою про прийняття спадщини до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори, в якій 01.11.2016 була заведена та зареєстрована у спадковому реєстрі за № 59732773 спадкова справа.

Позивачка звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_6, якою 13.03.2017 року була заведена спадкова справа, та зареєстрована у спадковому реєстрі за № 60363349.

Отже, було відкрито дві спадкові справи.

25 травня 2017 року державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 було видано ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину, яка складається з квартири, розташованій у м. Сєвєродонецьку Луганської області, пр. Центральний (пр. Радянський)АДРЕСА_1.

08.06.2017 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 було відмовлено ОСОБА_9 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_7 на ім'я ОСОБА_5, оскільки спадкова справа до майна померлого ОСОБА_7 відкрита у Першій Сєвєродонецькій державній нотаріальній конторі, тому провадження по цій справі та видача всіх свідоцтв про право на спадщину всім спадкоємцям підлягає тільки у вищезазначеній конторі.

Таким чином, між сторонами виник спір про право на спадщину, який підлягає вирішенню судом.

Оскільки неправильність дій нотаріуса не є предметом спору, належним способом захисту прав позивача є визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на відповідну частку квартири, що узгоджується зі ст. 1301 ЦК України.

Згідно зі ст.ст.13,170 ЦПК України підстави та предмет позову визначає позивач, які відповідно до ст. ст. 49, 382 ЦПК України суд, враховуючи принцип диспозитивності, не може змінити без згоди позивача.

Крім того, задовольняючи позов в частині зобовязання Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори видати нові свідоцтва, суд порушив норми процесуального права, оскільки не звернув увагу на те, що Перша Сєвєродонецька державна нотаріальна контора не є відповідачем у справі, а приймало участь у справі у якості третьої особи.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову у звязку з невідповідністю обраного позивачем способу захисту права способу, визначеного законом.

Аналізуючи заперечення представника відповідача, суд зазначає наступне.

Довод апелянта про те, що позивачка пропустила шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини є помилковим, оскільки позивачка звернулася із такою заявою в строк встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України, про що свідчить її заява від 13.03.2017 року.

Допущена приватним нотаріусом помилка при здійсненні пошуку спадкової справи з використанням шаблонних символів, не може свідчити про те, що позивачка пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Доводи апелянта про те, що представник позивача не наділений повноваженнями надавати правову допомогу позивачу, оскільки відсутній витяг із договору, який повинен містити повноваження адвоката, як представника участь у справі, до уваги не приймаються, виходячи з наступного.

Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами .

Ч.4 ст. 42 ЦПК України (що діяв на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватися ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги або договором.

Нотаріально посвідченою довіреністю від 28.01.2017 року ОСОБА_10 уповноважила ОСОБА_9 вести всі її справи у всіх судах України, з усіма правами наданими законом позивачу, з правом передоручення.

З правом передоручення ОСОБА_9 07.06.2017 року уклала з адвокатом ОСОБА_2 угоду про надання юридичних послуг, в якій передбачено, що адвокат здійснює представництво дочки клієнта - ОСОБА_5 за її позовом про внесення змін до свідоцтва. Будь-яких спеціальних обмежень у повноваженнях представника позивача не передбачено, останній здійснює представництво за договором без обмежень у повноваженнях та наділений такими ж процесуальними правами та обовязками , що і сторона.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись, ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13 жовтня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом та видачу нових свідоцтв про право на спадщину за законом.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 704 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 04 квітня 2018 року.

Головуючий Н. В. Стахова

Судді: Н. М. Авалян

ОСОБА_11