Справа № 635/3456/17
Провадження № 2/635/428/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Шинкарчука Я.А.,

секретар судового засідання - Желізова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського районного суду Харківської області в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Роганської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку, -

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2звернулись до Харківського районного суду Харківської області з позовом до Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, який в подальшому уточнили та просили остаточно суд:

-визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини земельної ділянки площею 0,15 га розміщеної на землях, що знаходяться у віданні Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, за адресою:. АДРЕСА_3, з яких 1/2 частини земельної ділянки спільна сумісна власність на підставі статті 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України та 1/4 частини земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року;

-визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частини земельної ділянки площею 0, 15 га розміщеної на землях, що знаходяться у віданні Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, за адресою:. АДРЕСА_3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_3. Після його смерті відкрила спадщина. Позивачі - дружина та донька померлого, звернулися до державного нотаріуса Шостої Харківської державної нотаріальної контори Абрамченко Т.А. із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємці першої черги за законом, в установлений законом строк. 25 березня 2005 року державний нотаріус Шостої Харківської державної нотаріальної контори Абрамченко Т.А. видано свідоцтво про право на спадщину за законом відповідно до якого спадкоємцями майна громадянина ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, з чого б воно не складалося та де б таке не знаходилося є, по 1/2 частині кожному з позивачів. 20 квітня 2001 року ОСОБА_3 будучи у шлюбі з ОСОБА_1, придбав у власність земельну ділянку площею 0, 15 га розміщену на землях, що знаходяться у віданні Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, за адресою:. АДРЕСА_3, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку. Проте право власності на відповідну земельну ділянку померлий не зареєстрував у встановленому законом порядку. При цьому, в силу вимог статей 22 та 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України, 1/2 частина даної земельної ділянки також належала дружині померлого - ОСОБА_1. Інша ж частина земельної ділянки є спадковим майном після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а відтак, має бути успадкована по 1/4 кожним з позивачів. Проте, державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори було відмовлено у видані свідоцтва про право на спадщину та порекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом. Отже, позивачі були змушені звернутися до суду за захистом своїх цивільних справ.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 червня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без руху у зв'язку з недотриманням вимог визначених статтею 119 ЦПК України (в редакції станом на день звернення до суду) та надано строк для усунення визначених ухвалою недоліків.

05 липня 2017 року позивачами до суду надано заяву на усунення визначених ухвалою недоліків.

Таким чином, на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 06 липня 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Роганської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку та призначене судове засідання у справі.

Згідно з ухвалами Харківського районного суду Харківської області від 07 вересня 2017 року та від 22 вересня 2017 року витребувано з Шостої Державної нотаріальної контори Харківської області відомості про те, хто звертався до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини чи про відмову у прийнятті спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, чи є відомості про складання заповітів від його імені та чи видавалися будь-кому свідоцтва на спадщину, а також витребувано з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області інформацію про те, за ким зареєстровано право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4 та на підставі яких документів здійснено відповідну реєстрацію.

На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 06 лютого 2018 року у зв'язку із встановленням розбіжностей між отриманою інформацією та наявними у справі документами, витребувано з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області інформацію про те, за ким зареєстровано право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4, та на підставі яких документів здійснено відповідну реєстрацію.

22 березня 2018 року позивачами до канцелярії суду надано заяву про уточнення позовних вимог.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2повідомлені про час, дату та місце розгляду справи не з'явились. 27 березня 2018 року ними до канцелярії суду надано спільну заяву, в якій зазначено, що вони просять розглядати справу у їх відсутність та просить позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений. В матеріалах справи міститься заява за підписом селищного голови Роганської селищної ради ОСОБА_5, з якої вбачається, що селищна рада просить розглядати справу у їх відсутність та не заперечує проти позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Враховуючи, що в судове засідання не з'явилися всі учасники справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12 квітня 2001 року згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області та зареєстрованого в реєстрі за №2-684, ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,15 гектарів розміщену на землях, що знаходиться у віданні Роганської селищної ради Харківського району Харківської області АДРЕСА_4 передану для будівництва та обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка). ОСОБА_6 відповідна земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, зареєстрованого 29.01.1999, номер реєстрації 20, виданого на підставі рішення виконкому Роганської селищної ради від 09.02.1994 №41.

Відповідна земельна була придбана ОСОБА_3 в період перебування в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4, виданого підставі актового запису №875 від 23.11.1990.

Згідно з вимогами статті 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Статтею 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України передбачено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

У зв'язку з тим, що вказана вище земельна ділянка була придбана в шлюбі, воно є спільною сумісною власністю подружжя, і в силу вимог статті 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України, їх частки є рівними.

Відтак, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 набула в силу вимог статті 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України у власність 1/2 частини земельної ділянки площею 0,15 гектарів за адресою: АДРЕСА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помирає ОСОБА_3, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого 15.04.2003 Міськрайонним відділом реєстрації актів громадського стану №4 Харківського обласного управління юстиції.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась зі всього належного померлому на день смерті майна, зокрема, 1/2 частка земельної ділянки площею 0,15 гектарів за адресою: АДРЕСА_4

Згідно інформації з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області за вих.№9-20-14-1988/0/19-18 від 13.03.2018 наданої на виконання ухвали про забезпечення доказів, відповідно до книг записів про державну реєстрацію державних актів на право приватної власності на землю на території Роганської селищної ради, записи в яких здійснювались до 01.01.2013, на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4, зареєстрований Державний акт на право власності на землю на ім'я гр.ОСОБА_7. Державний акт на право власності на землю НОМЕР_3 зареєстрований 29.01.1999, номер реєстрації 20, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, право власності на земельну ділянку зареєстровано на підставі рішення виконкому Роганської селищної ради від 09.02.1994 №41. Державний акт на право власності на землю зареєстрований Роганською селищною радою 29.01.1999.

У відповідності до пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» судам роз'яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Приведене вище роз'яснення також дублюється в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»

Виходячи з того, що спадщина після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, відкрилась у 2003 році, а тому у даному випадку правовідносини регулюються Цивільним Кодексом УРСР (у редакції 1963 року).

Відповідно до статті 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Стаття 549 ЦК УРСР містить перелік дій, що свідчать про прийняття спадщини, а саме, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається з наданої Шостою Державною нотаріальною конторою Харківської області до суду на виконання ухвали про витребування доказів інформації за вих.№3347/01-16 від 08.09.2017, 10 грудня 2004 року після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3, до нотаріальної контори із заявою про видачу спадщини звернулась дружина спадкодавця - ОСОБА_1, яка діяла за себе особисто та від імені малолітньої дочки - ОСОБА_2. Відповідна заява була зареєстрована в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ 10 грудня 2004 року за №2717, на її підставі була заведена спадкова справа №1178/2004. 25 березня 2005 року спадкоємцям - дружині та малолітній дочці були видані свідоцтва про право на спадщину на: 1/2 частку квартири АДРЕСА_1; автомобіль моделі ГАЗ 3302 вант.борт.тент, випуску 2002 року, номерний знак НОМЕР_1; автомобіль моделі АЗЛК 2141201, випуску 1991 року, двигун НОМЕР_6, номерний знак НОМЕР_7 та на майно, що знаходиться за межами України (в Російській Федерації).

Отже, позивачі вважаються такими, що звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини в шестимісячний строк та відповідно в подальшому вже отримували свідоцтва про право на спадщину на інше належне померлому майно.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Згідно до вимог частин першої статті 128 ЦК УРСР, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

За статтею 560 ЦК УРСР, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Натомість, згідно з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на земельну ділянку площею 0,15 гектарів за адресою: АДРЕСА_4 було відмовлено у зв'язку з тим, що не надано документів, що підтверджуються право власності на спадкове майно.

Таким чином, у зв'язку з тим, що позивачі позбавлені можливості оформити спадщину у встановленому законом в позасудовому порядку, вони були змушені звернутися в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно та визнання права власності на відповідну частку у майні, що було спільною сумісною власністю подружжя.

Положеннями статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Вказане узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини в п.45 рішення від 10 квітня 2008 року в справі «Вассерман проти Росії», згідно якої засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

Підставою звернення позивачів до суду з даним позовом є неможливість оформлення ними права на спадщину у нотаріуса з причин відсутності правовстановлюючих документів на майно, що входить до складу спадщини.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на викладене, суд вважає позивачів такими, що набули право власності на відповідну частку (1/2) земельної ділянки площею 0,15 гектарів за адресою: АДРЕСА_4 кожний відповідно по 1/4 частин.

Згідно статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218, 234, 256 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Роганської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,15 га розміщеної на землях, що знаходяться у віданні Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, за адресою:. АДРЕСА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частини земельної ділянки площею 0,15 га розміщеної на землях, що знаходяться у віданні Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, за адресою:. АДРЕСА_3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частини земельної ділянки площею 0, 15 га розміщеної на землях, що знаходяться у віданні Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, за адресою:. АДРЕСА_3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач 1 - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): 61047, АДРЕСА_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2;

Позивач 2 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): 61047, АДРЕСА_2;реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_8;

Відповідач - Роганська селищна рада Харківського району Харківської області, місцезнаходження юридичної особи: 62481, Харківська обл., Харківський район, селище міського типу Рогань, вулиця Першого Травня, будинок 1; ідентифікаційний код юридичної особи (код ЄДРПОУ) - 04396740.

Повне рішення складено 12.04.2018.

Суддя - Я.А. Шинкарчук

.