Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Шалагінової А.В., за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, цивільну справу за позовом Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої пенсії у загальній сумі 2030,56 грн., в обґрунтування якого зазначило, що ОСОБА_2 перебуває на обліку як отримувач пенсії по втраті годувальника з 10.03.2016. При перевірці списків з відпрацювання контролю встановлено невірне врахування відсотку за достроковий вихід на пенсію, при переході з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника. Вказана помилка відбулась внаслідок неправильного обчислення пенсії програмним забезпеченням і не залежала від працівника управління, оскільки обчислення було проведено автоматично, а не спеціалістами вручну. Відповідач отримувала пенсію в більшому розмірі ніж та, що була їй призначена, у звязку з чим утворилась переплата пенсії у загальній сумі 5379,56 грн., яку було виявлено 10.03.2016. Після цього згідно з розпорядження пенсію приведено у відповідність, і на даний час пенсіонер отримує пенсію згідно з вимогами чинного законодавства. Оскільки до теперішнього часу сума переплаченої пенсії відповідачем не повернута позивач звернувся до суду з позовом про стягнення надмірно виплаченої пенсії.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив стягнути надмірно виплачену пенсію у загальній сумі 2030,56 грн.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заперечували проти позовних вимог та надали пояснення, аналогічні тим, що викладені у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Судом встановлено, що з 02.01.2013 ОСОБА_2 перебуває на обліку в Центральному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується протоколом від 11.01.2013 № 828006.

З розпорядження від 10.03.2016 № 196877 випливає, що ОСОБА_2 перейшла на пенсію по втраті годувальника.

11.03.2016 позивачеві надіслано запрошення до управління Пенсійного фонду для вирішення питання щодо переплати пенсії.

В матеріалах справи міститься довідка, згідно з якою позивач перебуває на обліку та отримує пенсію по втраті годувальника. У звязку з відпрацюванням списків контролю (не вірно враховані % за достроковий вихід на пенсію) виникла переплата за період з 02.07.2014 по 31.12.2015 в розмірі 5379 грн. 56 коп. Утримання не проводились у звязку з тим, що пенсіонер на запрошення до управління не зявився.

Разом із тим, представник позивача у судовому засіданні наполягав на позовних вимога0457 на суму 2030,56 грн.

За таких обставин, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.

За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною особою або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, поверненню підлягають лише кошти, якщо їх виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, та в разі недобросовісності з боку набувача.

За відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, такі кошти поверненню не підлягають.

Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 у справі №6-151цс13 та від 02.07.2014 у справі № 6-91цс 14, яка, з точки зору ст. 417 ЦПК України є обов'язковою для суду.

Крім того, порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку посилається позивач, як на правову підставу позову, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21.03.2003.

Зі змісту п. 3 цього Порядку випливає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Отже, відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки одночасно за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Будь-яких доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку відповідача, так і надання відповідачкою завідомо неправдивих даних, які стали підставою для невірного врахування відсотку за достроковий вихід на пенсію, а також зловживань з боку відповідача при отриманні приведеної в позові суми, представник позивача суду не надав.

Надані позивачем докази не доводять факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів як у розмірі 2030,56 грн., так і у розмірі 5379,56 грн., які є пенсійною виплатою, призначеною позивачем, а тому відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванню» та ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» поверненню не підлягає.

Таким чином, сумлінність поведінки одержувача коштів презюмується, та у зв'язку з тим, що позивачем не доведено, що отримання пенсії сталося з причин її недобросовісної поведінки та пов'язане з технічною помилкою, а також факту недобросовісного набуття відповідачем коштів, тому підстави для задоволення вимог Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відсутні.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої пенсії відмовити повністю.

Вступна та резолютивна частини рішення постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 29 березня 2018 р.

Повне судове рішення складене 3 квітня 2018 р.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Шалагінова