АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5962/17 Номер провадження 22-ц/786/712/18Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Пилипчук Л.І.,

суддів Дряниці Ю.В., Кузнєцової О.Ю.,

секретар Радько О.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 січня 2018 року, ухвалене суддею Самсоновою О.М.,

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів,-

за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та пені за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом,який уточнив заявою від 18.01.2017 року, до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Київського районного суд м. Полтави від 22.09.2005 року, на користь відповідача на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, - до 1000 грн. щомісячно. В обгрунтування позову посилається на зміну його сімейного стану, а саме, з 09.04.2014 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 та 21.07.2015 року у них народилася донька ОСОБА_7, які перебувають на його утриманні.

Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від -7.11.2017 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_2 третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_8./а.с.19/

28.11.2017 року відповідач ОСОБА_4 звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь заборгованості по аліментах у розмірі 70 830,30 грн. та пені за прострочення сплати аліментів у сумі 70 830,30 грн., посилаючись на невиконання останнім обовязку щодо сплати аліментів згідно рішення Київського районного суду м.Полтави від 22.08.2005 року./а.с.34/

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26 січня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави від 22.09.2005 року, з ? часини його заробітку (доходу) до 1200 грн. щомісячно до повноліття дитини.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та пені за прострочення сплати аліментів відмовлено.

Не погодившись із рішенням в частині відмови у задоволенні зустрічного позову про стягнення пені, його в апеляційному порядку оскаржила відповідач. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення районного суду в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в сумі 70 830,30 грн. задовольнити в повному обсязі.

Вважає хибним висновок районного суду, що здійснений нею розрахунок пені не відповідає вимогам ст.196 СК України.

Заперечує висновок місцевого суду про відсутність доказів вини позивача ОСОБА_2 у виникненні заборгованості по аліментах та не погоджується з обгрунтуванням щодо позбавлення позивача можливості сплачувати аліменти у звязку з проживанням в Автономній Республіці Крим на час її окупації, оскільки окупація Криму розпочалася у 2014 році , а заборгованість по аліментах виникла, починаючи з жовтня 2006 року.

Звертає увагу на те, що позивач після отримання зустрічного позову сплатив заборгованість на суму 67240 грн. 30 коп., яка утворилася з жовтня 2006 року по грудень 2017 року. Наведені обставини вказують як на його фінансові можливості, так і на відсутність перешкод виконувати свій батьківський обовязок.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 просить її залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Вважає, що районний суд, відмовляючи у стягненні пені за прострочення сплати аліментів, обгрунтовано врахував його перебування на території АР Крим, коли виникли форс-мажорні обставини, які унеможливлювали сплату ним аліментів, а часткову оплату аліментів здійснювали його батьки, які проживають на Полтавщині. Заперечував правильність розрахунку пені, зробленого відповідачем.

Відповідач ОСОБА_4 подала відповідь на відзив, заперечуючи викладені у відзиві доводи проти її апеляційної скарги.

У суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримав доводи апеляційної скарги, наполягаючи на її задоволенні.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечував, підтримуючи рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Судом встановлено та не оспорено сторонами, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 22 вересня 2005 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, 08.03.3005 року народження, у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.06.2005 року і до досягнення дитиною повноліття. /а.с.4/

09.04.2014 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9./а.с.5/ Від даного шлюбу позивач має доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2./а.с.6/

Згідно інформації Подільського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області, викладеній у листі №26394 від 06.11.2017, станом на 01 листопада 2017 року заборгованість ОСОБА_2 по аліментах становить 70830,30 грн. /а.с.40/

У довідці-розрахунку заборгованості по аліментах Подільський ВДВС м.Полтави вказав щомісячну заборгованість, починаючи із жовтня 2006 року. Загальна сума заборгованості станом на 01.12.2017 року становила 67 465,30 грн./а.с.74 - 80/

Відповідно до повідомлення Подільського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області від 08.12.2017 року станом на останню дату заборгованість по аліментах боржником сплачено в повному обсязі: частково у розмірі 45 000,00 грн. перераховано на рахунок стягувача згідно платіжного доручення №9136 від 08.12.2017; частково у розмірі 22 465,30 грн. 08.12.2017 надійшли на депозитний рахунок відділу. Отже, згідно виконавчого листа №2-2905 від 27.09.2005, виданого Київським районним судом м.Полтави, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4, станом на 08.12.2017 заборгованість по аліментах відсутня./а.с.56/

Задовольняючи позов ОСОБА_2, районний суд виходив з того, що у звязку з реєстрацією шлюбу та народженням дитини, змінився сімейний стан позивача, що згідно ст.192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, районний суд виходив з відсутності доказів вини позивача у виникненні заборгованості по аліментах, яка станом на 25.01.2018 року відсутня, а наданий представником відповідача розрахунок розміру пені не відповідає вимогам ст.196 СК України в редакції, що діяла на час виникнення заборгованості.

Перевіряючи рішення в оскаржуваній частині, а саме, щодо відмови у зустрічному позові про стягнення пені, апеляційний суд визнає, що висновки суду в цій частині не відповідають обставинам справи та прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1,2, 3 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.196 СК України (в редакції, що діяла до 17.05.2017) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Частиною 1 статті 196 СК України (в редакції Закону №2037-VIII від 17.05.2017, набрав чинності 08.06.2017) встановлено відповідальність за прострочення сплати аліментів шляхом стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Отже, викладені редакції норми сімейного права різняться у регулюванні питання щодо визначення розміру пені за прострочення сплати аліментів.

Районний суд, оцінюючи наданий представником відповідача ОСОБА_4 розрахунок пені, як такий, що не відповідає вимогам викладеної норми, не зробив відповідний розрахунок пені та дійшов хибного висновку про відсутність вини платника аліментів ОСОБА_2 у виникненні заборгованості, безпідставно повністю звільнивши його від сплати пені.

Із довідки-розрахунку заборгованості по аліментах, наданого Подільським ВДВС м.Полтави, вбачається, що, починаючи з жовтня 2006 року, за платником аліментів ОСОБА_2 стала утворюватися заборгованість по аліментах, яка накопичувалася до грудня 2017 року.

Апеляційним судом проведено розрахунок пені, враховуючи нараховані аліменти та сплачені суми в рахунок аліментів за період з жовтня 2006 року по червень 2017 року наступним чином: 1% від суми заборгованих аліментів за відповідний місяць, помножений на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість , а з червня по листопад 2017 року за правилом: 1% х (сума заборгованих аліментів за відповідний місяць) х (кількість днів прострочення за весь період до дня їх повного погашення).

На підставі зазначеного правила та з урахуванням даних довідки-розрахунку, наданої Подільським ВДВС м.Полтави, що в матеріалах справи на а.с.74-79, пеня становить:

2006 рік : жовтень 86,2 грн. ( 1%х 278х31), листопад 50,25 грн. (1%х167,5х30);

2007 рік: січень - 87,53 грн.(1%х282,35х31), лютий 17,46 грн. (1%х62,35х28), березень -19,33 грн. (1%х62,35х31), квітень 18,71 грн. (1%х62,35х30), травень 87,53 грн. (1%х282,35х31), червень 84,71 грн. ( 1%х282,35х30), липень 87,54 грн. (1%х282,35х31), серпень -31,73 грн. ( 1%102,35х31), вересень 51,71грн. (1%х172,35х30), жовтень 87,53грн. (1%х282,35х31), листопад -54,71 грн. (1%х182,35х30), грудень 87,53 грн. (1%х282,35х31), а всього 715,98грн.

Аналогічним способом розрахована пеня за наступні роки, яка становить :

2008 рік 855,53 грн., 2009 рік 1015,99грн., 2010 рік - 1558,95 грн., 2011 рік 1744,32грн., 2012 рік 875,80 грн., 2013 рік 1418,10 грн., 2014 рік 2460,96грн., 2015 рік 3330,55грн., 2016 рік 3301,21грн., січень травень 2017 року 1736, 97 грн., червень 1594,85грн. (1%х871,5грн.х183дні), липень 1628,68 грн. (1%х 1071,50грн. х152дні), серпень 1856,84грн. (1%х1522,00 грн. х122 дні), вересень 1021,02 грн. (1%х1122х91), жовтень 806,42грн. (1%х1322х61), листопад 456,60 (1%х1522х30).

Загальна сума пені за період з жовтеня 2006 року по листопад 2017 року становить 26 515,22 грн.

Вирішуючи питання про стягнення з позивача пені за прострочення сплати аліментів, апеляційний суд визнає наявними підстави для зменшення розміру пені до стягнення. Враховуючи, що з початком анексії Автономної Республіки Крим між материковою частиною України та окупованою територією України був порушений звязок, відсутнє обслуговування банківськими установами, у звязку з чим у ОСОБА_2, який проживав на території республіки, могли виникнути труднощі з перерахуванням аліментів ОСОБА_4 Однак вказана обставина є поважною для періоду несплати аліментів, починаючи з 2014 року, та не може бути підставою для повного звільнення від сплати пені за прострочення сплати аліментів, оскільки прострочення тривало в часі протягом більше десяти років.

Також не є підставою для звільнення від сплати пені ті обставини, про які зазначив районний суд в своєму рішенні, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено відсутність зареєстрованого за боржником нерухомого майна, крім ? частини квартири за адресою АДРЕСА_1, а також відсутність банківських рахунків та інших джерел доходів.

Враховуючи положення ч.2 ст.196 СК України, а також ті обставини, що у період, протягом якого накопичувалася заборгованість, позивач частково здійснював платежі в рахунок аліментів, погашення ним всієї заборгованості на час ухвалення судового рішення, апеляційний суд вважає необхідним зменшити розмір пені та визначити до стягнення 10000 грн.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у зустрічних позовних вимогах про стягнення пені за прострочення сплати аліментів скасуванню та ухваленню в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення вимог.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 100, 58гр (14,12% від 708,30грн.)

Керуючись ст.374, п.п.3.4 ч.1 ст.376, 381-384, 389 -391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 січня 2018 року в частині відмови в задоволенні зустрічного позову про стягнення пені за прострочення сплати аліментів скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Зустрічний позов ОСОБА_4 в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 10 000 (десять тисяч) грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 100,58 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 квітня 2018 року.

Головуючий суддя Л.І.Пилипчук

Судді: /підписи/ ОСОБА_10

ОСОБА_11

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_12