Справа № 462/5647/16-ц
У Х В А Л А

03 жовтня 2018 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі :

головуючого судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Трипалюк А.Б.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові заяву Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про розяснення рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

представник заявника звернулася до суду із заявою, у якій просить розяснити рішення Залізничного районного суду м. Львова у справі за позовом ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, покликаючись на те, що даним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29 травня 2017 року позов задоволено та звернуто стягнення на предмет іпотеки, згідно з договором іпотеки від 15 квітня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, квартиру №1 на вул. Сигнівка, 11 у м. Львові, яка складається з двох житлових кімнат, кухні, загальною площею 42,30 кв.м., з метою задоволення вимог ПАТ «ВіЕс Банк» на загальну суму 81973,77 долари США за кредитним договором №KF48517 від 15 квітня 2008 року. Однак, в рішенні суду не зазначено способу реалізації предмету іпотеки, що суперечить позовним вимогам ПАТ «ВіЕс Банк», а також іпотечне майно належить малолітнім спадкоємцям, які не зареєстровані та не проживають у квартирі, яка є предметом іпотеки, однак орган опіки та піклування не надав своєї згоди на продаж іпотечного майна. Внаслідок наведеного, спосіб виконання рішення суду є незрозумілим, а тому просить розяснити рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 травня 2017 року щодо способу реалізації предмета іпотеки, можливості реалізації предмета іпотеки без дозволу органу опіки та піклування.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви, суд вважає, що у задоволенні заяви про розяснення рішення суду слід відмовити за її безпідставністю.

Відповідно до ст. 271 ЦПК за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Суд розглядає заяву про розяснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про розяснення рішення. Про розяснення або відмову у розясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобовязуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання.

У відповідності до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки суд може розяснити своє рішення, якщо воно містить у собі незрозумілості, при цьому, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду, натомість, суд вважає, що рішення Залізничного районного суду м. Львова у справі за позовом ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки від 29 травня 2017 року є чітким, зрозумілим та розяснення не потребує, а також, на переконання суду, встановлення можливості реалізації предмета іпотеки без дозволу органу опіки та піклування безпосередньо стосується суті рішення, внесення змін у таке рішення та торкається питань, які не були предметом судового розгляду, що є неприпустимим.

Крім того, представник заявника не покликається на незрозумілість рішення суду та частини рішення суду, розуміння яких викликає труднощі, а виключно просить розяснити спосіб реалізації предмета іпотеки, що фактично не може вважатись розясненням судового рішення у відповідності з ст. 271 ЦПК України, а відтак дана заява є безпідставною.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про розяснення рішення Залізничного районного суду м. Львова від 29 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити за її безпідставністю.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвалу суду складено 08 жовтня 2018 року.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_6

Копія вірна.

Суддя: А.І. Ліуш