Справа № 504/2020/18
Провадження № 2/504/1755/18

РІШЕННЯ
19.11.2018 року смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді - Барвенка В.К.,
при секретарі Мельниковій В.М.,-
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду №4, смт. Доброслав, позовну заяву ОСОБА_1 до Кремидівської сільської ради Лиманського району Одеської області про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини, -
Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив суд встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті брата ОСОБА_2, померлого 02.03.2011 року.
Представник позивача подав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.
Представник Кремидівської сільської ради Лиманського району Одеської області у судове засідання не зявився, відзив на позов не подав, однак подав лист від 22.10.2018 року № 02-09/462, просив суд справу розглянути за своєї відсутності, не заперечував проти позову.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявнісь підстав для задоволення позову виходячи з наступного:
За життя ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, який розташований в с. Кремидівка, вул. Гоголя, 65 Лиманського району Одеської області, що встановлено згідно витягу з погосподарської книги віж05.05.2018 року № 414.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є синами ОСОБА_3
ОСОБА_3 померла 20.01.2000 року.
Після її смерті відкрилась спадщина, яку прийняв ОСОБА_2.
ОСОБА_2 помер 02.03.2011 року.
За матеріалами спадкової справи № 179/2018, заведеної Лиманською районною державною нотаріальною конторою Одеської області 22.05.2018 року до майна ОСОБА_1, померлого 02.03.2011 року, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги до майна рідного брата.
ОСОБА_1 надано відповідь нотаріуса про те, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини спадкоємцем пропущений.
З пояснень ОСОБА_1 вбачається що він після смерті брата фактично вступив в управління майном, вважав, що тим самим він оформив право власності, що у підсумку призвело до пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини.
Встановивши виниклі між сторонами правовідносини, суд звертається до положень діючого законодавства, яким вони врегульовані.
Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що зазначено в статті 1217 ЦК України.
Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Згідно статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Статтею 55 Конституції України гарантований судовий захист прав і свобод людини та громадянина.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній йому для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тому є підстави для судового захисту прав щодо реалізації права заявника на прийняття спадщини за заповітом.
Аналогічна позиція викладена в частині 1 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».
Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.
Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, віднесено до компетенції суду.
При викладених обставинах, зважаючи на те, що орган місцевого самоврядування не має претензій до спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_1, є всі підстави визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.
Оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, заснованими на законі, однак підлягають частковому задоволенню, оскільки достатнім додатковим строком для подання заяви про прийняття спадщини є термін три місяці.
На підставі наведеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 258, 259, 263-265, 273, 315, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 15-16, 1216-1218, ст. 1220, 1258, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ч. 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити ОСОБА_1 додатковий строк терміном три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили, для подання ним заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2, померлого 02.03.2011 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обовязковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя В.К. Барвенко