АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: - Пищиди М.М.,

суддів: - Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.,

за участі секретаря: - Григор»євої В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, державного нотаріуса Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Кокосадзе Лілії Вячеславівни, третя особа ОСОБА_7 про визнання недійсним заповіту, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування реєстрації права власності на домоволодіння,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_8. У зв'язку з його смертю відкрилась спадщина у вигляді будинку АДРЕСА_2, що належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину, та частину квартири АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на праві спільної сумісної власності.

06 серпня 2008 року у встановлений законом термін позивач звернувся до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Нотаріус повідомив позивача, що ОСОБА_8 за життя було складено заповіт, яким він заповідав належний йому на праві власності житловий будинок АДРЕСА_2 ОСОБА_9.

Під час ознайомлення з матеріалами іншої цивільної справи в кінці грудня 2011 року позивач звернув увагу на те, що заповіт було укладено і посвідчено нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Кокосадзе Л.В. з порушенням чинного законодавства. А саме: зазначено ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків НОМЕР_1, який насправді належить не ОСОБА_8, а ОСОБА_9 Нотаріус також допустив помилку в написанні адреси знаходження спадкового майна - зазначив вул. «АДРЕСА_2» замість «АДРЕСА_2». Допустив невідповідність у написанні прізвища заповідача.

Позивач вважає, що батько не міг прочитати особисто текст заповіту, оскільки страждав на катаракту обох очей, та ніколи нічого не читав самостійно.

01 вересня 2009 року державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_9

Оскільки позивач ставить питання про недійсність заповіту, відповідно до норм ст. 1301 ЦК України це веде до визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. До того ж площа земельної ділянки, зазначена у свідоцтві на спадкове майно, не відповідає площі, вказаній у дублікаті свідоцтва про право на спадщину. Крім того, в житловому будинку змінилася загальна площа з урахуванням самовільно прибудованої площі домоволодіння, на що потрібен був дозвіл органу місцевого самоврядування.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд визнати недійсним заповіт від імені ОСОБА_8 від 13.10.2006 року, посвідчений державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Кокосадзе Л.В. Застосувати наслідки недійсності правочину - заповіту від імені ОСОБА_8, а саме визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 01.09.2009 року, видане Сьомою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_9 та зареєстроване в реєстрі за № 2-4634. Скасувати реєстрацію права власності на домоволодіння АДРЕСА_2 на ОСОБА_9, що була здійснена на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.09.2009 року.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, державного нотаріуса Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Кокосадзе Лілії Вячеславівни, третя особа ОСОБА_7 про визнання недійсним заповіту, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування реєстрації права власності на домоволодіння - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги, посилаючи на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є рідним сином ОСОБА_8 (а.с. 8).

ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Відповідно до заповіту від 13 жовтня 2006 року, посвідченим державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Кокосадзе Л.В., ОСОБА_8 заповів належний йому житловий будинок АДРЕСА_2, вул. АДРЕСА_2, ОСОБА_9, з правом проживання в цьому будинку його синів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с. 10).

Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається після смерті особи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до вимог ст. 1235, 1236 ЦК України заповідач може призначити спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

У відповідності до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця і часу його укладення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини 4 ст. 207 ЦК України.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими особами, службовими особами, визначеними у ст.ст. 1251-1252 ЦК України.

В матеріалах справи є рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2011 року у справі № 2-469/11 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_9, треті особи Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_13, ОСОБА_7 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 41-42).

З судового рішення вбачається, що суд прийшов до висновку, що оскаржений заповіт по формі та змісту відповідає вимогам закону.

Зокрема, в судовому рішенні зазначено наступне: «судом встановлено, що заповіт, складений 13.10.2006 року ОСОБА_8 без жодних порушень вимог, щодо складання заповіту: в письмовій формі, підписаний особисто заповідачем, особу заповідача встановлено, дієздатність його перевірено та посвідчено нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори».

Таким чином, місцевий суд вірно вважає, що встановленими обставини заповіт, складений ОСОБА_8 13.10.2006 року, відповідає вимогам чинного законодавства, а помилки в тексті, вказані позивачем в позові, не є такими, що могли вплинути на вільне волевиявлення заповідача та жодним чином змінити його.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відмову у задоволені позову, оскільки вимоги позивача щодо визнання недійсним свідоцтва про спадщину за заповітом від 01.09.2009 року та скасування державної реєстрації на домоволодіння АДРЕСА_2 на ОСОБА_9, що була здійснена на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.09.2009 року, є відповідно до ст. 1301 ЦК України похідними від основної вимоги про визнання недійсним заповіту.

За таких обставин, колегія суддів вважає рішення суду законним і обґрунтованим, постановленим з дотриманням вимог матеріального в процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає касаційному оскарженню в порядку та строки, що визначені чинним законодавством.

Головуючий:

Судді: