Справа № 462/2958/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/783/6003/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_2» на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 08 серпня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_2» до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно з іпотечним договором №РМ-SME600/090/2006 від 21.09.2006 року, що укладений Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП ОСОБА_2») та ОСОБА_3 на 1/2 частину нежитлової будівлі, за адресою: м.Львів, вул.Широка, 55б, яка належить на праві власності ОСОБА_3, для задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_2» згідно кредитного договору №СМ-SME600/090/2006 від 21.09.2006 року в сумі 13077,62 доларів США, згідно офіційного курсу НБУ на 20.05.2016 року з розрахунку 1 долар США - 25,25 грн., що складає 330209.91 /триста тридцять тисяч двісті девять/ гривень 91 копійку, шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмета іпотеки за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна на момент продажу.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_2» 5001.95 /пять тисяч одну гривню 95 копійок/ судового збору.

Рішення суду оскаржила представник ПАТ «ОТП «Банк» ОСОБА_5 В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням в частині відмови у позові, а тому вважає, що таке підлягає зміні. Відмовляючи у задоволенні позову, суд дійшов висновку, що оскільки ? частина нежитлової будівлі належить ОСОБА_4, а відтак позивач має право на звернення стягнення лише половини нежитлової будівлі. Однак такий висновок суду не відповідає обставинам справи, оскільки відповідно до інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будівля в цілому належить ОСОБА_3 ОСОБА_4 не набув права власності на ? частку спірної будівлі ні на момент укладення договору іпотеки, ні на момент ухвалення рішення судом першої інстанції. Крім того, стверджує, що, навіть, у випадку переходу права власності до іншої особи іпотека є дійсною та у відповідності з ст.23 Закону України «Про іпотеку» особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Просить рішення змінити та позов задовольнити в повному обсязі.

Учасники справи в судове засідання не з«явилися, хоч належним чином повідомлялися про день і час слухання справи за зазначеною ними адресою.

Відповідно до ч.2 ст.372 Цивільного процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 21.09.2006 року між ОСОБА_3 та АКБ «ОСОБА_2 Україна» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП ОСОБА_2») було укладено Кредитний договір №СМ-SME 600/090/2006 згідно якого позичальнику надано кредит на суму 20 000 доларів США з кінцевим строком повернення 20.09.2013 року та сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.6-10).

З метою належного виконання зобов»язань за договором, 21.09.2006 року укладено іпотечний договір. За умовами іпотечного договору іпотекодавець передає в іпотеку в якості забезпечення виконання зобов»язань за укладеним Кредитним договором № CM-SME 600/090/2006 нежитлову будівлю за адресою м. Львів вул. Широка,55 загальною площею 102,4 кв.м. Внаслідок встановлення перегородок площа змінилася з 102,4 кв.м на 100,6 кв.м (а.с.11-13).

Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов»язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов»язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду.

Згідно з ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов»язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги.

Згідно розрахунку заборгованості, позичальник ОСОБА_3 неналежно виконувала взяті на себе зобов»язання згідно Кредитного договору. Станом на 26.01.2016 року заборгованість за кредитом у ОСОБА_3 складає 13077,62 долари США, що відповідає офіційному курсу НБУ на 20.05.2016 року з розрахунку 1 долар США- 25,25 грн. або 330 209,91 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ «ОТП ОСОБА_2», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 не виконала взяті на себе зобов»зання за Кредитним договором від 21.09.2006 року, а відтак вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю у м. Львові вул. Широка,55б для задоволення грошових вимог ПАТ «ОТП ОСОБА_2» на суму 13 077,62 долари США , що відповідає 330209,91 грн. по курсу Національного Банку України на 20.05.2016 року з розрахунку 1 долар США- 25,25 грн. є підставною, однак вважав, що стягнення підлягає на ? частину предмету іпотеки, оскільки власником іншої частини є ОСОБА_4

Колегія суддів не погоджується із висновками суду в частині звернення стягнення на ? частину предмета іпотеки.

Згідно ухвали Залізничного районного суду м.Львова від 25.03.2015 року судом визнано та затверджено мирову угоду, укладену між представником ОСОБА_3- ОСОБА_6 та ОСОБА_4 за якою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 домовилися про поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, зокрема, визнання права власності за ОСОБА_4 на ? частину нежитлової будівлі загальною площею 102,4 м кВ., що знаходиться за адресою м.Львів вул. Широка 55б та 1/ 2 частину земельної ділянки площею 0,0576 га кадастровий номер земельної ділянки :06:000:0146, що знаходиться за адресою с.Зимна Вода кв.заб. «Білогорща» Пустомитівського району Львівської області.

З ухвали Залізничного районного суду м.Львова від 25 березня 2015 року не вбачається, що представник позивача ПАТ «ОТП ОСОБА_2» погодився на укладення мирової угоди.

За змістом ст.334 ч.4 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягає право власності.

З матеріалів справи встановлено, що на момент укладення Договору іпотеки № РМ-SME 600/090/2006 від 21.09.2006 року та на момент ухвалення рішення Залізничним районним судом м.Львова від 08.08.2017 року право власності на предмет іпотеки було зареєстроване за позичальником ОСОБА_3

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції припустився помилки та не взяв до уваги ст.23 Закону України «Про іпотеку» за змістом якої у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, в тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть, у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов»язки за іпотечним договором, у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Із врахуванням вище зазначеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду підлягає зміні в частині визначення обсягу об»єкта предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 376 ч.1 п.4 ЦПК підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 383, 384, 391 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «ОТП ОСОБА_2» задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 08 серпня 2017 року змінити та викласти резолютивну частину рішення таким змістом: Звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № РМ- SME 600|090|2006 від 21.09.2006 року на нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою місто Львів вул. Широка будинок 55б, що належить на праві власності ОСОБА_3 для задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства «ОТП ОСОБА_2» згідно Кредитного договору № CM-SME 600/090/2006 від 21.09.2006 року в сумі 13077, 62 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ від 20.05.2016 року з розрахунку 1 долар США становить 25,25 грн. складає 330 209, 91 грн., шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмета іпотеки за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності на стадії оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності на стадії оцінки мана на момент продажу.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ПАТ «ОТП ОСОБА_2» судові витрати по справі в сумі 5502, 14 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 30 днів з дня виготовлення повного тексту постанови в порядку визначеному ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 19 березня 2018 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

ОСОБА_7