Постанова

Іменем України

22 березня 2018 року

м. Київ

справа № 757/27843/13-ц

провадження № 61-958св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Антоненко Н. О.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Енергобанк»,

відповідач: ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Енергобанк», що підписана представником ПаламарчукомВіталієм Віталійовичем,на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26 вересня 2017 року у складі судді: Москаленко К. О. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року у складі суддів: Кулікової С. В., Кравець В. А., Лапчевської О. Ф.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з заявою про відстрочення виконання рішення суду. Заява мотивована тим, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2014 року було задоволено позов публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Енергобанк» та стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором, яка складається із заборгованості по кредиту 24 284,55 грн та 242,85 грн витрати за судовий збір. Вказане рішення набрало законної сили.

14 березня 2017 постановою Державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Швораком Б. О. відкрито виконавче провадження №53551695.

13 серпня 2016 року у ОСОБА_4 народився син. Вона є одинокою матір'ю і з моменту народження дитини тимчасово втратила можливість працювати чи продовжувати здійснювати підприємницьку діяльність, оскільки немовля потребує постійного догляду матері і за віком його не можна віддати в дитячий садок чи ясла.

Також вказувала, що єдиним джерелом доходу для сім'ї є призначена державою соціальна допомога у вигляді щомісячної одноразової допомоги при народжені першої дитини та соціальної допомоги одиноким матерям, проте цих коштів не вистачає на утримання дитини, а через арешт карткових рахунків у неї виникли складнощі з отриманням нарахованої державою соціальною допомогою. Майна, яке б можна було продати для задоволення вимог кредитора у неї немає, вона усвідомлює свій обов'язок перед кредитором, проте просить про відстрочення виконання судового рішення щонайменше до 13 серпня 2018 року, коли дитині виповниться 2 два роки і вона зможе влаштувати немовля до дитячого дошкільного закладу та повернутися на роботу.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26 вересня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року, заяву задоволено. Відстрочено виконання заочного рішення Печерського районного суду м. Києва від 6 лютого 2014 року у справі № 757/27843/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором до 13 серпня 2018 року.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що наведені заявником обставини для відстрочення виконання рішення є винятковим випадком у розумінні статті 373 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених рішень).

У січні 2018 року ПАТ «Енергобанк» через свого представника Паламарчука В. В. подав касаційну скаргу у якій просить рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року скасувати і постановити нове рішення про відмову в задоволенні заяви.

У касаційній скарзі ПАТ «Енергобанк» вказує, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушені норми процесуального права. Суди при вирішенні справи в повному обсязі не дослідили докази, проігнорували ряд обставин. Касаційна скарга мотивована тим, що відстрочка виконання передбачена оскарженими рішеннями до 13 серпня 2018 року перевищує граничний строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» який закінчується 11 червня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 17 січня 2018 року відкрито касаційне провадження.

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 лютого 2014 року було задоволено позов ПАТ «Енергобанк» та стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором, яка складається із заборгованості кредиту 24 284,55 грн та 242,85 грн витрати за судовий збір.

14 березня 2017 постановою Державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Швораком Б. О. відкрито виконавче провадження №53551695.

Тлумачення статті 373 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених рішень) дозволяє зробити висновок, що задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду може відбутися лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо)

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що вказані ОСОБА_4 обставини не дозволяють їй виконати судове рішення. Натомість закінчення 11 червня 2018 року граничного строку здійснення процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк» не є підставою для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_4

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені ухвали прийнято без додержання норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з наведеним касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені ухвали без змін.

Оскільки оскаржені ухвали залишено без змін, а скаргу без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Енергобанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

В. І. Журавель

Н. О.Антоненко