Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/485/18
Провадження по справі 2/281/172/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Свинченко Г.Д.,

за участю

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Лугини цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади в особі виконавчого комітету Степанівської сільської ради, Лугинського району, Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

03.07.2018 позивач звернулась в суд з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Степанівської сільської ради Лугинського району Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_2 зазначає, що 10.09.2012 помер її дядько ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина на майно, у вигляді житлового будинку за адресою: вул. Центральна, 2, с. Степанівка, Лугинського району, Житомирської області, земельної ділянки 0,35 га. та іншого спадкового майна.

Як нещодавно позивачу стало відомо, ще за життя дядько склав заповіт, завірений 15.06.2004 року секретарем виконкому Степанівської сільської ради Лугинського району Житомирської області ОСОБА_4, яким своє майно заповів їй.

Зазначає, що вона не встигла звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, в звязку з тим, що їй не було відомо про наявність такого заповіту.

Коли ж вона звернулась, то в прийнятті такої заяви їй було відмовлено та розяснено, що вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини і тепер їй необхідно продовжити вказаний строк у судовому порядку.

Тому, просить суд визначити їй додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилась, надіслала на адресу суду заяву з клопотанням розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовільнити.

Представник територіальної громади, в особі виконавчого комітету Степанівської сільської ради в підготовче судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву з клопотанням розглядати дану справу без їхньої участі. Вимоги викладені в позовній заяві визнає в повному обсязі.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пленум Верховного Суду України в Постанові № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив, що за змістом частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Враховуючи, що сторони надали згоду на розгляд справи у їх відсутність відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, при цьому відповідач визнав позовні вимоги і його заява в частині визнання позовних вимог не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі сторін та без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. ст. 13, 81, ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом на підставі у передбачених цим кодексом випадках.

Положеннями ст. 3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно вимог ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права й свободи людини і громадянина та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суди як органи державної влади зобов'язані своєчасно й дієво захищати ці права та свободи шляхом розгляду зокрема і цивільних справ.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

10.09.2012 помер ОСОБА_3, про що виконавчим комітетом Степанівської сільської ради, Лугинського району, Житомирської області 10.09.2012 було видано свідоцтво про смерть серії І-ТП № 191114.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів 15.06.2004 ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів, на випадок своєї смерті, жилий будинок і примикаючі до нього надвірні будівлі, земельну ділянку розміром 0,35 га., все рухоме і нерухоме майно, грошовий вклад та належні йому проценти по вкладу в Жеревецькому відділенні Ощадбанку України по рахунку № 41327 своїй племінниці ОСОБА_2, що підтверджується його копією (а.с. 9).

Зазначений заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 22.06.2018 року (а.с. 6), а тому спадкування після смерті ОСОБА_3 здійснюється за цим заповітом.

Таким чином, у силу ч. 1 ст. 1223 ЦК України ОСОБА_2, як особа, визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті ОСОБА_3

Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи, та видані на їх підставі свідоцтва про права на спадщину) сформованої 22.06.2018 приватним нотаріусом Лугинського нотаріального округу Житомирськї області ОСОБА_5 за параметрами пошуку ОСОБА_3 за вказаними параметрами запиту у спадкомову реєстрі інформація відсутня (а.с. 7).

Як слідує з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі сформованого та зареєстрованого 22.06.2018 приватним нотаріусом Лугинського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_5 до спадкового реєстру внесено реєстраційний запис параметрами якого є: тип реєстрації реєстрація спадкової справи; спадкова справа номер у Спадковому реєстрі 62610028, номер у нотаріуса 84/2017, спадкодавець ОСОБА_3 (а.с 8).

Частиною першою статті 1272 Цивільного кодексу України встановлено, що: «якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її». Частиною третьою вказаної статті визначено, що: «за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини».

Маючи намір прийняти спадщину, у червні 2018 року позивач звернулась до приватного нотаріуса з проханням розяснити їй порядок отримання спадщини за заповітом та які документи потрібно надати.

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Лугинського нотаріального округу ОСОБА_5 від 22.06.2018 за № 236/84/2018, позивачу ОСОБА_2 було відмовлено у вирішення питань про оформлення її спадкових справ на підставі ст. ст. 1269, 1270 Цивільного кодексу України та рекомендовано звернутися до Лугинського районного суд Житомирської області з позовом про визначення додаткового строку, для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 14).

Позивач, в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, посилається на те, що їй з обєктивних причин не було відомо про існування такого заповіту на її імя, тому вона не мала фізичної можливості звернутися з відповідною заявою до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

Факт неподання позивачем заяви про прийняття спадщини протягом строку, встановленого законодавством підтверджується листом приватного нотаріуса Лугинського нотаріального округу ОСОБА_5 від 22.06.2018 № 236/84/2018.

Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у постанові № 6-1320цс17 від 23.08.2017 дійшла висновку про те, що необізнаність спадкоємця про існування заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 24 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, які роблять вчасне звернення в нотаріальну контору неможливим або важким.

ВІдповідно до досліджених судом доказів знайшло підтвердження, те що позивач пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме в зв'язку із своєю необізнаністю про існування заповіту, що в свою чергу і унеможливило її своєчасне звернення до нотаріальної контори.

Дослідивши письмові докази у справі та давши їм належну оцінку в сукупності з іншими доказами, враховуючи проміжок часу, що був пропущений позивачем для прийняття спадщини з поважних причин, за умови відсутності спору про спадщину, суд дійшов висновку, що позивачу має бути встановлений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 1223, 1272 ЦК України, ст.ст. 200, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до територіальної громади, в особі виконавчого комітету Степанівської сільської ради, Лугинського району, Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовільнити.

Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової кратки платника податків НОМЕР_1, додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її дядька ОСОБА_3, який помер 10 вересня 2012 року.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Д. Свинченко