Ухвала

28 березня 2018 року

м. Київ

справа № 521/105/14-ц

провадження № 61-1866ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Малиновського районного суду міста Одеси

від 27 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області

від 20 квітня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 27 листопада

2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 квітня

2015 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 листопада 2017 року касаційну скаргу

ПАТ «Дельта Банк» залишено без руху для усунення недоліків, зокрема надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наведенням поважних причин його пропуску, копій оскаржуваних рішень (ухвал) судів першої та апеляційної інстанцій, а також доказів сплати судового збору в порядку та розмірі, визначеними Законом України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою).

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення

ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

15 січня 2018 року касаційна скарга передана до Верховного Суду.

У січні 2018 року до суду касаційної інстанції на виконання вимог ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 листопада 2017 року від ПАТ «Дельта Банк» надійшли матеріали на усунення недоліків, серед яких платіжне доручення про сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 4 129,20 грн, копії оскаржуваних судових рішень.

Крім того, ПАТ «Дельта Банк» направлено заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважної причини його пропуску - неотримання на момент звернення з касаційною скаргою копії ухвали апеляційного суду Одеської області від 20 квітня 2015 року.

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2018 року касаційну скаргу

ПАТ «Дельта Банк» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску строку та надання докази на підтвердження їх поважності.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

26 лютого 2018 року на виконання ухвали суду касаційної інстанції

від 30 січня 2018 року від ПАТ «Дельта Банк» надійшли матеріали на усунення недоліків, серед яких заява про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважної причини його пропуску - неотримання на момент звернення з касаційною скаргою копії ухвали апеляційного суду Одеської області від 20 квітня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, саме ПАТ «Дельта Банк» звернулося з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, тобто йому було відомо про апеляційне провадження, тому зобов'язано було вжити заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому апеляційного провадження.

Частиною третьою статті 27 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) закріплено загальне положення, відповідно до якого особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Разом з тим, ПАТ «Дельта Банк» вказувало на те, що повний текст ухвали апеляційного суду Одеської області від 20 квітня 2015 року отримано

22 травня 2017 року відповідальним працівником ПАТ «Дельта Банк», який відповідно до наказу від 31 травня 2017 року № 414-к/ТР був звільнений, у зв'язку з чим строк на касаційне оскарження судових рішень було пропущено.

Відповідно до пункту 72 рішення Європейського суду з прав людини

від 25 липня 2002 року (рішення чинне з 06 листопада 2002 року, заява

№ 48553/99) в справі «Совтрансавто-Холдінг» проти України», у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (аналогічний висновок міститься також і в рішенні Суду у справі «Брумареску проти Румунії», пункт 61).

Високий Суд у пунктах 46, 47 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року (заява

№ 32053/13), яке набуло статусу остаточного 29 січня 2016 року, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пункти 51 і 52,

ECHR 2003-Х). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, пункт 41,

від 03 квітня 2008 року).

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, позивач не був присутній у судовому засіданні 20 квітня 2015 року, копію оскаржуваного рішення отримав 22 травня 2017 року.

Проте, з касаційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» звернулося лише

15 листопада 2017 року, тобто зі спливом майже 3 років з дня постановлення апеляційний судом ухвали, та майже через 6 місяці з моменту отримання копії судового рішення. Наведені заявником підстави пропуску строку суд касаційної інстанції визнав неповажними, про що наведено відповідні мотиви.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Оскільки заявник у встановлений судом строк не виконав вимоги ухвали суду касаційної інстанції від 30 січня 2018 року, не подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших причин для поновлення строку, відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 393, 394, підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 27 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 квітня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська