18.07.2018 Справа № 756/4577/16-ц
Унікальний №756/4577/16-ц
провадження №2/756/201/18
У Х В А Л А

18 липня 2018 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Тітова М.Ю.,

за участю секретаря судових засідань Лісовенка О.О.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про тлумачення змісту правочину, стягнення коштів, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про тлумачення змісту правочину, стягнення коштів, зобов'язання вчинити дії.

Позивач 05.07.2018 подав заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить накласти арешт на майно і майнові права відповідача, на об'єкт «Хімсклад», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. А також, просить накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках відповідача; заборонити вчиняти певні дії; встановити обов'язок вчинити певні дії; передати речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що немає підстав вважати, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у зв'язку з чим заява не підлягає задоволенню.

З викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про тлумачення змісту правочину, стягнення коштів, зобов'язання вчинити дії- відмовити.

Ухвала може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.Ю. Тітов