Справа №702/1035/17
Провадження №2/702/32/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 року м.Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Чорненької Д.С.,

секретар судового засідання Шковира А.М.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1, місце проживання АДРЕСА_4, ІПН НОМЕР_1,

представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом - адвокат ОСОБА_2,

відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3, місце реєстрації АДРЕСА_4, місце фактичного проживання АДРЕСА_5, ІПН НОМЕР_2,

представник відповідачів за первісним позовом - адвокат ОСОБА_4,

представник позивача за зустрічним позовом - адвокат ОСОБА_4,

відповідач за первісним позовом ОСОБА_5, місце проживання АДРЕСА_5, ІПН НОМЕР_3,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, за первісним позовом, ОСОБА_6, АДРЕСА_2, 02090, ІПН не надано.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Монастирище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третьої особи на стороні позивача - ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, його поділ та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, його поділ,

в с т а н о в и в:

Представник позивача 30.11.2017 року звернулася в суд із позовом до відповідача про визнання майна спільною власністю подружжя та його поділ. Підставою своїх вимог вважає те, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_12 року нородження, з 08.02.1986 року до 28.10.2016 року перебував в офіційному шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. В січні 2016 року відповідач розрушила сім'ю, завела близькі стосунки з іншим чоловіком, була ініціатором (позивачем) розірвання шлюбу, і 28.10.2016 року рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області шлюб між сторонами було розірвано. За 30-річний термін перебування у шлюбі сторонами було набуто спільне майно подружжя. Між сторонами існує спір щодо поділу цього майна. В позасудовому порядку сторони спір врегулювати не можуть, майже все майно, набуте у шлюбі знаходиться у володінні та користуванні відповідача. Згідно ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права (ст.16 Цивільного кодексу України). Сторони одружилися 08.02.1986 року, спочатку мешкали у Криму, з листопада 1986 року сторони проживали у селі Зарубенці, у батьків дружини (відповідача). Сторони допомагали батькам відповідача вести підсобне господарство, тримати худобу, обробляти городи. ІНФОРМАЦІЯ_13 року в них народилася донька ОСОБА_8. Позивач характеризується, як працьовита людина, без шкідливих звичок. З 26.11.1986 р. позивач почав працювати у СМУ-4 тресту «Уманьпромстрой» столяром, теслею. Працював на підприємстві 10 років. Потім працював 11 років водієм вантажної машини в Монастирищенському Управлінні житлово-комунального господарства. Працював слюсарем- ремонтником на виробничому підприємстві «Енергетик» з 2007 по 2010 роки. Підробляв водієм маршрутки. Останні 5 років працював у приватного підприємця ОСОБА_9 водієм бензовозу, оператором автозаправної станції. З квітня 2017 року і по теперішній час працює слюсарем у тролейбусному ремонтно-експлуатаційному депо. Неодноразово був відзначений подяками та нагороджений грамотами. З 1986 року позивач став на квартирний облік і у 1994 році отримав на сім'ю з трьох осіб квартиру у АДРЕСА_6). В подальшому 01 липня 1996 році квартира була приватизована на позивача, відповідача та їх спільну доньку. З часу отримання квартири в м.Монастирище сторони почали мешкати там, але кожні вихідні, вільні дні їздили в с.Зарубинці, де доглядали підсобне господарство (коні, корови, свині, птиця), обробляли городи, заготовляли (косили, сушили, перевозили) сіно для худоби, обробляли поля, збирали врожай, возили на продаж на базар молочні продукти, овочі, мед, яблука та інше. Фактично уся робота по господарству була на плечах сторін, оскільки мати відповідача ОСОБА_5 з 2000 року мала проблеми із здоров'ям, перенесла декілька операцій, сторони сплачували кошти за проведення їй операцій. З часу одруження, з 1986 року відповідач ніде не працювала, була домогосподаркою. Тільки із січня 2008 року стала працювати продавцем у магазині «Лідер» у м.Монастирище. Протягом сімейного життя сторони збирали кошти на придбання власного будинку у селі. У квітні 2008 року за накопичені 4000 доларів придбали стареньку хату з літньою кухнею і сараєм у АДРЕСА_7 Оформили договір купівлі-продажу будинку на матір відповідача-ОСОБА_5, відповідач мотивувала це тим, що мати оформить субсидію, буде менше платити комунальні платежі. Придбаний будинок був в занедбаному стані, позивач власними силами почав робити ремонт, щоб можна було проживати, доки не побудують новий будинок поряд із старим. Сторони забрали мешкати в будинок і матір відповідача. Оскільки позивач вважав, що це все буде для них, то всі вихідні, весь вільний час перебував у Летичівці, здійснюючи різноманітні ремонтні роботи. 26 червня 2008 року позивач придбав у ПП ОСОБА_11 матеріали для облаштування колодязю на суму 2960 грн. 27 червня 2008 року на присадибній території на замовлення позивача ТОВ «Світанок» викопало 15 метрів колодязю, за що позивач сплатив 1425 грн. Позивач своїми силами забетонував та облаштував колодязь. На криницю було витрачено 4385 грн. В серпні-вересні 2009 року за допомогою брата, знайомих побудував на присадибній ділянці великий гараж. Для будівлі гаражу було закуплено: балки, крокви, цеглу, шиферу 50 шт. Вартість гаражу позивач оцінює у 12000 грн. До сараю позивач своїми силами прибудував з усіх боків прибудови. До літньої хати був проведений газ та зроблено розводку під майбутній будинок. За це сплатили 8000 грн. В період 2008-2009 p.p. в хату придбали газову плиту «Greta», вартість на даний час 3000,00 грн., морозильну камеру «Indesit», вартість на даний час 4 000,00 грн. З часу заселения в стару хату, позивач почав закуповувати та накопичувати будівельні матеріали, оскільки у сторін були плани на майбутнє-побудувати поряд новий добротний будинок. Будівельні матеріали завозилися та складалися на подвір'ї будинку АДРЕСА_8, де на даний час мешкає відповідач разом із співмешканцем. За усі нижчезазначені будівельні матеріали позивач особисто сплатив грошові кошти. Перелік придбаних та сплачених позивачем будівельних матеріалів та їх вартість на час звернення до суду: шифер 130 шт., сплачено 6370,00 грн., накладна №291 від 14.07.2009 р. Станом на листопад 2017 р. вартість-18 200,00 грн. (по 140 грн. за шт.); цегла силікатна 6000 шт., 1,80 грн. за шт., сплачено 10 800,00 грн., накладна №291 від 14.07.2009 р. Станом на листопад 2017 р. вартість-24000,00 грн. (4,00 грн. за шт.); цегла червона 3 000 шт., 1,00 грн. за шт., сплачено 3000 грн., накладна №291 від 14.07.2009 р. Станом на листопад 2017 р. вартість-9000,00 грн. (3,00 грн. за шт.). У ВАТ «Старобабанський гранітний кар'єр» позивач придбав: відсів гранітний 30 тонн з погрузкою, сплачено всього 534,00 грн.-накладна від 31.08.2009 р.-114,00 грн., накладна від 12.10.2009 р.-114,00 грн., накладна від 16.05.2011 р.-114,00 грн., накладна від 25.08.2011 р.- 306,00 грн. Станом на листопад 2017 р. вартість без урахування погрузки-1 200,00 грн. (40,00 грн. за тонну). Камінь бут 15 куб. м., сплачено всього 3 835,00 грн.-накладна від 17.05.2007 р.-417,50 грн., накладна від 04.12.2015 р.-1 598,60 грн., накладна від 22.03.2016 р.-1 848,20 грн. Станом на листопад 2017 р. вартість без урахування погрузки-7 500,00 грн. (500,00 грн. за кубометр). Щебінь від ПП ОСОБА_12, ТОВ «Альфа Плюс» 52 тонн, ТОВ «Іллінецький спецкар'єр» сплачено всього 5 906,00 грн.-накладна, квитанція від 03.06.2010 р.-858 грн., накладна, квитанція від 10.06.2010 р.-1 630,08 грн., накладна, квитанція від 24.09.2010 р.-731,04 грн., накладна від 03.10.2010 р.-1419,90 грн., накладна від 29.10.2015 р.-1 266,54 грн. Станом на листопад 2017 р. вартість без урахування погрузки-18 200.00 грн. (350,00 грн. за тонну). Пісок 34 тонни, сплачено всього 2 433,00 грн.: накладна, квитанція від 06.04.2010 р.-522,60 грн., накладна, квитанція від 08.08.2011 р.-423 грн., накладна, квитанція від 17.08.2011 р.-666,96 грн., накладна, від 09.09.2013 р.-420 грн. накладна від 08.05.2014 р.-400 грн. Станом на листопад 2017 р. вартість 2433,00 грн. Під час перебування у шлюбі позивач для обробки пайових земель на автозаправних станціях закуповував дизельне паливо для обробки. Всього придбав солярки на суму 11 774 грн., зберігається в бочках в гаражі. Також позивач купував газ, збереглися чеки на суму 1089 грн. (копії чеків в додатках). Під час перебування у шлюбі позивач придбав: у2015 році автомобіль «Москвич» 1983 року виписку за 12 000 грн.; у 1996 році причеп до автомобіля модель Фермер вартістю 8 000 грн.; компресор 1500 грн.; млин 3000 грн.; корморізка 2000 грн.; 3 електродвигуни вартістю 6000 грн. Також на депозитному рахунку в КБ «Приватбанк» знаходилися спільні кошти подружжя, які відповідач зняла з рахунку без повідомлення позивача та присвоїла собі. В селі Зарубинці після смерті батька відповідача залишилось кілька вуликів, позивач перевіз вулики до села Летичівка, займався бджільництвом, збільшив кількість вуликів до 14-ти штук. Вартість 14-ти бджолиних сімей-14 000 грн. (14 шт.х1000 грн.). Вартість 14-ти вуликів-21 000 грн. (14 шт.х1500 грн.). Все вищевказане майно знаходиться у володінні відповідача. В судовому засіданні будуть заявлені свідки, які підтвердять вищевказані обставини. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України-майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.3 ст.61 Сімейного Кодексу України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 71 Сімейного кодексу України визначено способи та порядок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. 2. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. 3. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. 4. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. 5. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до п.23 Постанови пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.07 р. про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Перелік і вартість спільно набутого у шлюбі майна, ? частка, на яку претендує позивач: кошти, сплачені за будинок по АДРЕСА_9-4000 доларів США, ? частка-2000 доларів США, еквівалент на день звернення до суду становить 53 000,00 грн.; криниця-4 835,00 грн., ? частка-2 418,00 грн.; гараж-12 000,00 грн., ? частка-6 000,00 грн.; проведення газу-8 000,00 грн., ? частка-4 000,00 грн.; газова плита «Greta»-3000,00 грн., ? частка-1 500 грн.; морозильна камера «Indesit»-4000,00 грн., ? частка-2 000,00 грн.; будівельні матеріали-80 533,00 грн., ? грн.-40 267,00 грн.; дизельне паливо та газ-12 863,00 грн., ? частка-6 432,00 грн.; автомобіль «Москвич»-12 000,00 грн., ? частка-6 000,00 грн. (вартість на момент звернення до суду визначена на підставі онлайн оцінки); причеп-8000,00 грн., ? частка-4 000,00 грн.; компресор 1 500,00 грн., ? частка-750,00 грн.; млин 3 000,00 грн., ? частка-1 500 грн.; корморізка 2000,00 грн., ? частка-1000,00 грн.; 3 електродвигуни-6000,00 грн., ? частка-3 000,00 грн.; бджолині сім'ї-14 000,00 грн., ? частка-7000,00 грн.; бджолині вулики-2100,00 грн., ? частка-10 500,00 грн. Загальна вартість1/2 частки майна-149 367,00 грн. Просить визнати спільним майном подружжя: кошти сплачені за будинок по АДРЕСА_9-4000 доларів США; криницю, вартістю 4835,00 грн.; гараж вартістю-12000,00 грн.; кошти за проведення газу-8000,00 грн.; будівельні матеріали вартістю-80533,00 грн.; дизельне паливо та газ вартістю -12863,00 грн.; автомобіль «Москвич» вартістю-12000,00 грн.; причеп вартістю-8000,00 грн.; компресор вартістю-1500,00 грн.; млин вартістю-3000,00 грн.; корморізку 2000,00 грн.; 3 електродвигуни-6000,00 грн.; бджолині сім'ї-14000,00 грн.; бджолині вулики-2100,00 грн. Провести поділ спільного майна подружжя, набутого у шлюбі. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 вартість ? частки коштів, сплачених за будинок по АДРЕСА_9, в розмірі 2000 доларів США, еквівалент становить 53 000,00 грн. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ? частку вартості проведення газу в сумі 4000,00 грн. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ? частку вартості дизельного палива та газу в сумі-6432,00 грн. Залишити у власності ОСОБА_3 криницю, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки її вартості в сумі 2 418,00 грн. Залишити у власності ОСОБА_3 гараж, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки його вартості в сумі 6 000,00 грн. Залишити у власності ОСОБА_3 газову плиту «Greta», стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки її вартості в сумі 1500,00 грн. Залишити у власності ОСОБА_3 морозильну камеру «Indesit», стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки її вартості в сумі 2000,00 грн. Залишити у власності ОСОБА_3 будівельні матеріали, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки їх вартості в сумі 40267,00 грн. Залишити у власності ОСОБА_3 автомобіль «Москвич», стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки його вартості в сумі 6000,00 грн. Залишити у власності ОСОБА_3 причеп «Фермер», стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки його вартості в сумі 4000,00 грн. Залишити у власності ОСОБА_3 компресор, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки його вартості в сумі 750,00 грн. Залишити у власності ОСОБА_3 млин, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки його вартості в сумі 1500,00 грн. Залишити у власності ОСОБА_3 корморізку, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки її вартості в сумі 1000,00 грн. Залишити у власності ОСОБА_3 3 електродвигуна, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки його вартості в сумі 3000,00 грн. Залишити у власності ОСОБА_3 14 бджолиних вуликів, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки їх вартості в сумі 10500,00 грн. Залишити у власності ОСОБА_3 14 бджолиних сімей, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки їх вартості в сумі 7000,00 грн. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1494 грн.

13.02.2018 року на адресу суду від відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_3, відповідно до якого до Монастирищенського районного суду Черкаської області, представником позивача ОСОБА_2 (далі Представник) в інтересах позивача ОСОБА_1 (далі Позивач) було подано позовну заяву від 23.11.2017 року про визнання майна спільною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя. Ціна позову становить 149 367 гривень. Ознайомившись з позовними вимогами, вважає даний позов не обґрунтований, не доведений, а тому він до задоволення не підлягає. Зокрема, Позивач просить суд визнати спільним майном на 4 000 доларів США, які ним та нею були сплаченні за придбання будинку по АДРЕСА_9 Монастирищенського району та визнати за ним право власності на 2000 доларів США. Тобто, в самій позовній заяві Позивач стверджує, що в наявності коштів в сумі 4000 доларів у неї не має, так, як за них було придбано вказаний будинок, який відповідно до витягу з державного реєстру прав на нерухоме майно, належить ОСОБА_5 (копія витягу надано суду). Тобто, вони спільно розпорядились даними коштами, внаслідок чого вони вибули з їхнього володіння. Тому, поділити їх не можливо, у зв'язку з їх відсутністю. В інакшому випадку, яка частина коштів перейде їй, якщо вона буде змушена сплати позивачу половину даної суми, адже майно (будинок) їй не належить. Більше того, Позивачем не доведено, що дані кошти були їхньою спільною власністю, оскільки, дані кошти передала їй її мати, для купівлі їй вказаного будинку. Розписка свідчить лише про передачу нею грошей, а не про їх спільну власність. Передача коштів від її матері їй, а потім продавцю здійснювалась в приміщенні кабінету приватного нотаріуса в м.Монастирище в присутності свідків, які підтвердять даний факт, що кошти були власністю ОСОБА_5 Зокрема, даний факт підтвердить свідок ОСОБА_14. Тому, доводи Позивача та його Представника по даному факту є безпідставними, а їх вимоги щодо поділу, просто не можливо виконати. Щодо визнання права спільної сумісної власності на криницю вартістю 4 835 грн., гараж вартістю 12 000 грн., кошти за проведення газу вартістю 8 000 грн., які розташовані по АДРЕСА_10, і належать на праві приватної власності ОСОБА_5 Очевидно, що дане майно не може бути визнано їхнім спільним майном, оскільки, перебуває в приватній власності іншої особи. Тому, й поділити його не можливо. Позивачем піднімається питання про поділ майна, яке їм не належить, при цьому, питання щодо скасування права власності законного власника даним майном, не ставиться. Навіть якщо й зважити, що вони володіли грошима, а не майном, то слід зазначити, що з пояснень Позивача, вони спільно, на власний розсуд їх використали (розпорядились, відчужили, припинили володіти), а саме витратили кошти на будівництво даних споруд в інтересах їх сім»ї (на той час). Адже, Позивач не вказує, що був проти будівництва, і проведення газу чи він не знав про дані обставини. Тобто, зі слів Позивача спільні кошти вони використали разом, і таким чином, коштами вже не володіють, що також унеможливлює визнання права на дані кошти та їх поділ. Також, вважає неналежними доказами акт прийомо-здаточних робіт, який наданий Позивачем, як доказ копання криниці. Даний Акт не містить ні дати його складання, ні адреси де було викопано колодязь. Наряд Заказ №119176 також не містить дати складання, а бланк має відомості про «198_г», що само по собі ставить під сумнів достовірність даного документу. Більше того, звертає увагу, що це не оригінал документу, а лише копія. Автомобіль «Москвич» вартістю, зі слів Позивача, 12 000 гривень, взагалі не підлягає поділу, оскільки він їм (тобто ні їй, ні Позивачу) ніколи на праві приватної власності не належав. Даний автомобіль й до даного часу належить іншій особі. Відсутність свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу лише це підтверджує. Більше того, слід зазначити, що Позивач вводить суд в оману, зазначаючи відомості щодо прав власності та його вартості 12 000 гривень. Адже, Позивачем даний автомобіль був повністю розібраний ще за час їхнього спільного проживання. Двигун, колеса та шасі було використано для складання саморобного трактора, який залишився в батьків Позивача в с.Шанорнопіль. В домоволодінні її матері залишився лише кузов, який через тривалий час прогнив, і на її думку не становить ніякої цінності. Проте, якщо Позивач наполягає на поділі даного майна, просить суд враховуючи, що цим майном користувався саме Позивач, як чоловік, вона не має прав водія, і не вміє керувати транспортним засобом, і ніколи ним не користувалась, тобто вона не проти, щоб Позивач забрав даний автомобіль у свою власність, а їй сплатив половину його вартості, а саме 6 000 гривень (фото даного автомобіля додається Додаток № 1). Щодо будівельних матеріалів вартістю 80 522 грн., то Позивач не лише не довів суду, що дане майно (кількість, найменування, вартість кожного матеріалу за одиницю) на даний час існує, він не довів, що це були спільні їхні кошти. Оскільки, купівля будівельних матеріалів відбувалось за рахунок її батьків. Тобто, кошти вручались її батьками Позивачеві для придбання будівельних матеріалів. А той, як її колишній чоловік, переслідуючи їхні спільні сімейні інтереси, вчиняв відповідні дії, щодо придбання даних матеріалів. Більше того, після їх придбання, вони були частково використанні його батьками для ремонту будівництва та благоустрою в домоволодінні по АДРЕСА_10, Монастирищенського району (втому числі для будівництва гаража, колодязя), а також частково втрачено, що свідчить про відсутність тієї кількості (ваги, найменування і т.п.) будматеріалів. Більше того, не всі ті будівельні матеріали, про які зазначає Позивач та надає накладні в якості доказів придбання будматеріалів, були привезенні в домоволодіння її матері. Також, слід зазначити, що з позовних вимог слідує, що вони володіли спільними грошовими коштами, які витратили на придбання будівельних матеріалів, які передали у власність ОСОБА_5, а не безпосередньо будівельними матеріалами. Тобто, вони на власний розсуд розпорядились своїми спільними коштами в інтересах своєї родини. І тому вона на даний час не володіє ні вказаною сумою, ні даними будівельними матеріалами, навіть їх частиною. Тому, позовні вимоги з даного приводу до неї є надуманими, такими, які суперечать вимогам закону. З даного приводу слід зазначити, що Позивачу доречніше було б звернутися до суду з позовом про витребування майна з чужого володіння, а не про його поділ, оскільки, вона не є його власником та володільцем. Крім того, слід наголосити, що накладна відповідно до діючого законодавства не є документом, який свідчить про сплату коштів (платіжним документом). Офіційними платіжними документами є фіскальний чек та квитанція до прибуткового касового ордеру. Тобто, стверджувати, що Позивач відповідно до накладних без відповідного підтвердження про сплату коштів (фіскальний чек, квитанція), сплатив дані кошти, а від так і отримав дане майно, не можна. Тому, накладні за №291 від 14.07.2009 року на суму 20 170 грн. та накладна №25 від 26 червня 2008 року на суму 2 960 грн. не є належними та допустимими доказами наявності даного майна в натурі на даний час, оскільки крім відсутності платіжного документу про придбання даних матеріалів з моменту її складання пройшов чималий проміжок часу, майже 10 років, що об'єктивно вказує на відсутність даної кількості (ваги, найменування) будматеріалів внатурі. А це в свою чергу, унеможливлює визнання спільної сумісної власності на дане майно і реального його поділу. Крім того, видаткові накладні: №РН-486/16 від 25 серпня 2011 року на суму 306 грн., № РН-1118/23 від 12 жовтня 2009 року на суму 114 грн., №РН-902/3 від 31 серпня 2009 року на суму 114 грн., накладна №3 від 12.10.2015 року на суму 1 419.9 грн., накладна №2 від 29.10.2015 року на суму 1 266,54 грн., накладна №38 від 16.052011 року без зазначення суми та вартості будматеріалів, не містять відомостей про платника та одержувача, його дані, тому стверджувати, що дані будматеріали прийняв саме Позивач також не можна. Накладна №3 від 22.03.2016 року на суму 1 848,20 грн. та накладна від 04.12.2015 року на суму 1 598,50 грн. містить відомості про те, що одержувачем будматеріалів був ОСОБА_17, а накладна №1212 від 17.05.2007 року на суму 417.5 грн. зазначено, що будматеріал прийняв ОСОБА_18, а не Позивач. Що свідчить про надуманість позовних вимог, їх підтасовування з надією, що вона визнає дані факти. Накладні №000000005 від 06.04.2010 року на суму 522 грн., накладна №000051 від 03.06.2010 року на суму 858 грн., накладна №0000060 від 10.06.2010 року на суму 1 630 грн., накладна №0000141 від 24.09.2010 року на суму 731 грн. містять відомості про сплату коштів за дані будматеріали, оскільки до них додані квитанції до прибуткового касового ордеру. Проте, звертає увагу, що з часу їх придбання до даного часу минуло майже 8 років. Будматеріали, які купувались, використовувались в господарстві й до даного часу в такій кількості не збереглись. Більше того, власником даних матеріалів були її батьки, оскільки вони давали кошти на їх придбання. Скільки та які будівельні матеріали залишились вона не знає, оскільки, вони поросли бур'яном та кущами. Накладна від 08.08.2011 року на суму 423 грн., квитанція від 17.08.2011 року на суму 666,96 грн., накладна від 09.09.2013 року на суму 420 грн., накладна від 08.05.2014 року на суму 400 грн. на які представник Позивача робить посилання в мотивувальні частині позову, до позовної заяви взагалі не приєднано і суду та Відповідачу не надано. Підводячи підсумок слід зазначити, що дані накладні ніяким чином не доводять наявності даного майна не лише у неї, а і у самого Позивача, як на час, який зазначений в накладних, більше того на даний момент. Щодо визнання спільним майном подружжя дизельного пального та газу вартістю 12 863 грн., компресора вартістю 1 500 грн., млина вартістю 3 000 грн., корморізки вартістю 2 000 грн., 3-х електродвигунів вартістю 6 000 грн., які зі змісту позовних вимог зберігаються в домоволодінні ОСОБА_5, що по АДРЕСА_11, то в черговий раз наголошує, що Позивачем не доведено наявність даного майна не лише в даному домоволодінні, Позивач не довів, що вона володіє (користується, розпоряджається) даним майном. Доводить до відому Позивача та суд, що вказаного майна в її володінні не має. Вона взагалі ніколи не бачила в домоволодінні своєї матері компресор та 3 електродвигуни, про які зазначає Позивач в своїй позовній заяві. Корморізка і млин та багато інших господарських речей з домоволодіння її матері, Позивачем були вивезені двома вантажними автомобілями (ГАЗ-52 та мікроавтобусом «Ford») ще в 2016 році до їхнього офіційного розлучення, коли вони вже разом не жили. При цьому, в них була усна домовленість, що Позивач забирає їхні спільні господарські речі, які знаходились в домоволодінні її батьків, проте залишає їй у власність речі, які знаходяться в їхній спільній квартирі, яка знаходиться по АДРЕСА_12 Проте, свою обіцянку порушив, майно з квартири не віддав, мало того змінив замки в квартирі, унеможлививши її доступ до даного майна та взагалі до квартири. Доказами вивезення речей Позивачем з домоволодіння ОСОБА_5, можуть бути пояснення ОСОБА_5 та фото, зроблені нею з вікна житлового будинку ОСОБА_5 коли Позивач виносив з гаража різні речі, і грузив їх в автомобіль (фото додаються, Додаток №2). Щодо дизельного пального та газу, які Позивач придбав для обробки земельних паїв, то дані твердження викликають ряд сумнівів щодо їх достовірності. По-перше, всі паї знаходяться в оренді, і вони отримували оренду плату за них, тобто ніхто їх не обробляв. Як доказ Позивач надає копії фіскальних чеків на придбання лише дизельного палива, без підтвердження купівлі газу. Очевидно, що газу багато не купиш, оскільки потребує спеціальних умов зберігання. Звертає увагу суду, що Позивач в період часу з вересня 2015 року по січень 2016 року працював автозаправщиком на АЗС в ПП ОСОБА_56 в м.Монастирище. Тобто, мав безмежний доступ до фіскальних чеків не лише дизельного пального, які не забирали реальні покупці палива, а й інших видів палива, які реалізовувались АЗС. Більше того, з позовних вимог не зрозуміло, яка кількість палива зберігається по АДРЕСА_10. Хоча, доводить до відома, що даного палива в даному домоволодінні не має. Також хоче звернути увагу суду та Позивача, що відповідно до фіскальних чеків, які він надає, як доказ придбання пального загальна сума коштів на придбання дизпалива становить 11 774,4 гривень, тоді, як Позивач зазначає чомусь 12 863 грн. Також звертає увагу, що відповідно до фіскальних чеків загальний об'єм палива нібито придбаний Позивачем, який знаходиться в її володінні становить 711 літрів, що свідчить про неможливість зберігання такої кількості палива в домоволодінні ОСОБА_5 у зв'язку з відсутністю тари для такого об'єму. Що в черговий раз підтверджує надуманість позовних вимог, їх безпідставність та нереальність. Щодо бджолиних сімей вартістю 14 000 грн. та вуликів вартістю 2 100 грн., про які зазначає Позивач, хоча напевне Представник Позивача при підготовці позову помилився, оскільки просить стягнути на користь Позивача ? даної вартості в розмірі 10 500 грн. (що з суми 2 100 грн. є неможливим), то слід зазначити, що дане майно не може належати до спільного сімейного майна подружжя. Оскільки, воно завжди належало її батькам, а не її чи Позивачу. Наявність 14 вуликів та 14 сімей бджіл підтвердять свідки, а саме ОСОБА_19 житель АДРЕСА_13, який бачив дані вулики в домоволодінні її батьків, коли вони жили ще в с.Зарубенці Монастирищенського району. І всі вулики в кількості 14 шт. були перевезенні в нове їх домоволодіння в с.Летичівка Монастирищенського району. Позовні вимоги з даного приводу також безпідставні (підтвердження, засвідчене секретарем Зарубинецької сільської ради додається, Додаток №3). Позивач просить суд стягнути з неї ? вартості газової плити «Greta» в сумі 1 500 грн. та ? вартості морозильної камери «Indesit» в сумі 2 000 грн., при цьому, не просить суд визнати, що дане майно є спільними майном подружжя. Тобто, очевидно, що Позивач не може довести суду про наявність даного майна в її володінні, і тому не ставить питання про визнання його спільним. А в такому разі воно не може підлягати поділу. Єдиним майном зі списку позовних вимог, яке знаходиться в домоволодінні її матері ОСОБА_5, є причеп до легкового автомобіля, який дійсно був придбаний ними за час спільного сімейного проживання за їхні спільні кошти. Вона не проти щодо його поділу, зокрема залишенні його в її власності, якщо Позивачу він не потрібен. Проте, вона не може погодитись з ціною 8 000 грн., яку встановив Позивач на даний причіп Відповідно до інформації з офіційних сайтів, щодо продажу подібних речей, такий причіп коштує в межах 4 000-5 000 грн. Зокрема, це підтверджується роздруківкою з офіційного сайту «ОLХ». Тому, при поділі даного майна просить суд врахувати вказаний факт (роздруківка надається Додаток №4). Просить визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя причеп марки ПФ-01, моделі «Фермер», 1996 року випуску, номер рами НОМЕР_10 з д.н.з. НОМЕР_4. та вчинити дії, щодо його поділу. А саме, врахувати, що вартість даного причепа становить 4 500 гривень, залишити в її власності причеп, стягнути з неї ? частики вартості даного майна, а саме 2 250 гривень на користь Позивача. Зобов'язати Позивача, у разі поділу даного майна передати їй свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_11, на вказаний причеп. В задоволенні решти позовних вимог-відмовити.

13.02.2018 року позивач за зустрічним позовом та відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 звернулась в суд із зустрічною позовною заявою, відповідно до якої до Монастирищенського районного суду Черкаської області, представником позивача за першим позовом, ОСОБА_2 (далі Представник), в інтересах ОСОБА_1 (далі «Позивач за первісним позовом», в даному позові «Відповідач»), було подано позовну заяву від 23.11.2017 року про визнання майна спільною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя. Ціна позову становить 149 367 гривень. 01 лютого 2018 року Монастирищенським районним судом Черкаської області за даним позовом призначено підготовче засідання, проведення якого призначено на 27 лютого 2018 року. Відповідно до ухвали про призначення підготовчого засідання їй встановлений строк у 15 діб для подання зустрічного позову. Відповідно до ч.2 ст.193 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Відповідач, тобто Позивач за первісним позов, не повідомив суду про все майно, яке було ними набуте за час спільного проживання, зокрема не зазначив про речі, які знаходяться в їхній спільній квартирі, що по АДРЕСА_14. Так, з метою об'єктивного визначення наявності їхнього спільного майна в вказаній квартирі за її заявою було створено комісію у складі депутата Монастирищенської міської ради, яка за її згоди та згоди Відповідача оглянула і виявила в квартирі АДРЕСА_15 наступне майно, яке вона оцінює: стінка меблева на три секції вартістю-14 000 грн.; м'які меблі в складі дивану та двох крісел вартістю-8 000 грн.; стіл розкладний вартістю-2000 грн.; музичний центр «Sony» вартістю- 3 000 грн.; два стільці з м'якою частиною вартістю 350 грн. за один стілець на суму-700 грн.; килим розмірами 3x2 м. придбаний в Республіці Іран вартістю-10 000 грн.; холодильник «Донбас» вартістю 6 000 грн.; меблі кухні, три навісні шкафи та три тумбочки вартістю-7 000 грн.; стіл кухонний та три стільці вартістю-1 500 грн.; плита газова «1328» вартістю 2 500 грн.; ванна, унітаз та рукомийник вартістю відповідно 1 000 грн., 1 500 грн., та 1 000 грн. на суму-3 500 грн.; тумбочка під рукомийник та навісний шкаф вартістю- 950 грн.; диван розкладний вартістю 2 000 грн.; ліжко односпальне вартістю 1 500 грн.; диван «малютка» вартістю 3 500 грн.; шафа на двоє дверей з тумбочкою вартістю 2 000 грн.; монітор до комп'ютера «LG» вартістю 2 500 грн.; електрична м'ясорубка «DELFA» DME 2130 вартістю 3 500 грн.; коврова доріжка 2 шт. по 3.5 м. вартістю по 2000 грн. кожна на суму 4 000 грн.; коври розміром 1.5x1.8 м. 2 шт. вартістю по 750 грн. кожен на суму 1 500 грн.; войлочне покриття на підлогу, розмірами 1.5x3м. вартістю 250 грн.; покриття на підлозі розмірами 0.9x2.6 м. вартістю 150 грн.; піали скляні «FRUIT» набор 6 шт. вартістю 85 грн.; піали скляні «KRISTALINA» набір 6 шт. вартістю 85 грн.; піали скляні «Ріknik» набір 5 шт. вартістю 65 грн.; стакани скляні «Бережанське скло» набір 6 шт. вартістю 65 грн.; набір кофейний (сервіз) на 6 персон вартістю 500 грн.; набір чайний «HELIOS» (сервіз) на 4 персони вартістю 100 грн.; годинник настінний 2 шт. вартістю по 500 грн. за кожний на суму 1 000 грн.; піали зі скла 2 шт. великі вартістю по 30 грн. кожна на суму 60 грн.; тарілка супова, мілка 16 шт. на загальну суму 50 грн.; ваза кришталева вартістю 500 грн.; ваза керамічна вартістю 50 грн.; сервіз чайний на 6 персон (20 предметів) вартістю 950 грн.; сервіз чайний на 6 персон (15 предметів) вартістю 500 грн.; стакани зі скла 10 шт. вартістю по 6.5 грн. за один стакан на суму 65 грн.; піали зі скла «SMP» набір 6 шт. вартістю 65 грн.; набір для спецій керамічний з 3-х предметів «HELIOS» вартістю 55 грн.; тарілки керамічні (закусочні) 12 шт. загальною вартістю 50 грн.; піали скляні 3 шт. вартістю по 25 грн. за одну на суму 75 грн.; піала керамічна 1 шт. вартістю 80 грн.; стакани «Бережанське скло» 6 шт. набір, вартістю 85 грн.; суповий набір на 6 персон 29 предметів вартістю 6 000 грн.; тарілки «закусочні» 10 шт. вартістю по 20 грн. за одну на суму 200 грн.; блюдо керамічне вартістю 25 грн.; блюдо під рибу керамічне вартістю 35 грн.; піали кришталеві 5 шт. вартістю по 200 грн. кожна на суму 1000 грн.; піали зі скла 3 шт. вартістю по 25 грн. кожна на суму 75 грн.; набір кофейний (сервіз) на 18 предметів вартістю 200 грн.; кришталеві фужери 6 шт., набір вартістю 500 грн.; вази піали зі скла 4 шт. вартістю по 25 грн. кожна на суму 100 грн.; пилосос «Вітязь» вартістю 1 500 грн.; матрац ватний розміром 2x1.5м. вартістю 50 грн. Крім того, за час їхнього спільного проживання ними було придбано й інше майно, яке під час опису майна комісією 29.01.2018 року, було відсутнє в їхній квартирі. Зокрема ними було придбано: телевізор LED «Samsung» з діагоналлю екрана 32 дюйми вартістю 6 000 грн.; тумбочка під телевізор вартістю 1 200 грн.; пральна машина «LG» на 7 кг білизни вартістю 7 000 грн.; холодильник «Samsung» на дві камери вартістю 9 000 грн.; крісло диван вартістю 2 500 грн.; автомобіль ВАЗ 2121 «Нива» з д.н.з. НОМЕР_5 1987 року випуску, червоного кольору, кузов НОМЕР_12 вартістю 59 700 грн. Дані речі є загально прийнятими під час спільного проживання сім»ї, їх використовує майже кожна родина під час спільного проживання, і в їхньому користуванні дані речі також були. Наявність даних речей під час спільного проживання з Відповідачем на момент їхнього розлучення, може підтвердити їхня донька, ОСОБА_6 та її чоловік ОСОБА_21, які бачили дані речі, більше того користувались ними. Щодо наявності автомобіля в їхньому користуванні з Відповідачем, то дані обставини крім доньки та її чоловіка можуть підтвердити й інші свідки, зокрема: ОСОБА_19, житель АДРЕСА_16; ОСОБА_22, житель АДРЕСА_16. Таким чином, загальна вартість, спільно нажитого майна, яке підлягає поділу, становить 179 620 гривень. Враховуючи, що вона претендує на ? частку даного майна, тому сума позову буде становити 89 810 гривень. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 2. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. 2. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно з ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. 2. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. 3.Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. 4. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Згоди, щодо поділу даного майна між нею та Відповідачем не досягнуто. Останній не надає можливості користуватись даним майном. В квартирі змінив замки, а ключі не надає. Враховуючи викладене, а також й те, що Відповідач не надав інформації суду, щодо даного майна, частину його з даної квартири вже вивіз, що свідчить про намагання стати єдиним його власником. А також беручи до уваги, що описане майно може бути вивезене Відповідачем з їхньої спільної квартири до або після прийняття судом остаточного рішення, та ненадання можливості ним скористуватись у разі визначення за нею судом права на дане майно, вимушена суд просити стягнути на її користь половину вартості вище вказаного майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя. Нею не подано іншого позову (позовів) до цього Відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Просить визнати, майно набуте ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за час спільного проживання, спільною сумісною власністю подружжя, а саме: стінка меблева на три секції вартістю-14 000 грн.; м'які меблі в складі дивану та двох крісел вартістю-8 000 грн.; стіл розкладний вартістю-2000 грн.; музичний центр «Sony» вартістю-3 000 грн.; два стільці з м'якою частиною вартістю 350 грн. за один стілець на суму-700 грн.; килим розмірами 3x2 м. придбаний в Республіці Іран вартістю-10 000 грн.; холодильник «Донбас» вартістю 6 000 грн.; меблі кухні, три навісні шкафи та три тумбочки вартістю-7 000 грн.; стіл кухонний та три стільці вартістю-1 500 грн.; плита газова «1328» вартістю 2 500 грн.; ванна, унітаз та рукомийник вартістю відповідно 1 000 грн., 1 500 грн., та 1 000 грн. на суму-3 500 грн.; тумбочка під рукомийник та навісний шкаф вартістю-950 грн.; диван розкладний вартістю 2 000 грн.; ліжко односпальне вартістю 1 500 грн.; диван «малютка» вартістю 3 500 грн.; шафа на двоє дверей з тумбочкою вартістю 2 000 грн.; монітор до комп'ютера «LG» вартістю 2 500 грн.; електрична м'ясорубка «DELFA» DME 2130 вартістю 3 500 грн.; коврова доріжка 2 шт. по 3.5 м. вартістю по 2000 грн. кожна на суму 4 000 грн.; коври розміром 1.5x1.8 м. 2 шт. вартістю по 750 грн. кожен на суму 1 500 грн.; войлочне покриття на підлогу, розмірами 1.5x3м. вартістю 250 грн.; покриття на підлозі розмірами 0.9x2.6 м. вартістю 150 грн.; піали скляні «FRUIT» набор 6 шт. вартістю 85 грн.; піали скляні «KRISTALINA» набір 6 шт. вартістю 85 грн.; піали скляні «Ріknik» набір 5 шт. вартістю 65 грн.; стакани скляні «Бережанське скло» набір 6 шт. вартістю 65 грн.; набір кофейний (сервіз) на 6 персон вартістю 500 грн.; набір чайний «HELIOS» (сервіз) на 4 персони вартістю 100 грн.; годинник настінний 2 шт. вартістю по 500 грн. за кожний на суму 1 000 грн.; піали зі скла 2 шт. великі вартістю по 30 грн. кожна на суму 60 грн.; тарілка супова, мілка 16 шт. на загальну суму 50 грн.; ваза кришталева вартістю 500 грн.; ваза керамічна вартістю 50 грн.; сервіз чайний на 6 персон (20 предметів) вартістю 950 грн.; сервіз чайний на 6 персон (15 предметів) вартістю 500 грн.; стакани зі скла 10 шт. вартістю по 6.5 грн. за один стакан на суму 65 грн.; піали зі скла «SMP» набір 6 шт. вартістю 65 грн.; набір для спецій керамічний з 3-х предметів «HELIOS» вартістю 55 грн.; тарілки керамічні (закусочні) 12 шт. загальною вартістю 50 грн.; піали скляні 3 шт. вартістю по 25 грн. за одну на суму 75 грн.; піала керамічна 1 шт. вартістю 80 грн.; стакани «Бережанське скло» 6 шт. набір, вартістю 85 грн.; суповий набір на 6 персон 29 предметів вартістю 6 000 грн.; тарілки «закусочні» 10 шт. вартістю по 20 грн. за одну на суму 200 грн.; блюдо керамічне вартістю 25 грн.; блюдо під рибу керамічне вартістю 35 грн.; піали кришталеві 5 шт. вартістю по 200 грн. кожна на суму 1000 грн.; піали зі скла 3 шт. вартістю по 25 грн. кожна на суму 75 грн.; набір кофейний (сервіз) на 18 предметів вартістю 200 грн.; кришталеві фужери 6 шт., набір вартістю 500 грн.; вази піали зі скла 4 шт. вартістю по 25 грн. кожна на суму 100 грн.; пилосос «Вітязь» вартістю 1 500 грн.; матрац ватний розміром 2x1.5м. вартістю 50 грн.; телевізор LED «Samsung» з діагоналлю екрана 32 дюйми вартістю 6 000 грн.; тумбочка під LED телевізор вартістю 1 200 грн.; пральна машина «LG» на 7 кг білизни вартістю 7 000 грн.; холодильник «Samsung» на дві камери вартістю 9 000 грн.; крісло диван вартістю 2 500 грн.; автомобіль ВАЗ 2121 «Нива» з д.н.з. НОМЕР_5 1987 року випуску, червоного кольору, кузов НОМЕР_12 вартістю 59 700 грн. Поділити спільне майно подружжя, набуте під час шлюбу, наступним шляхом: залишити у власності ОСОБА_1 стінку меблеву на три секції, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки її вартості в сумі-7 000 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 м'які меблі в складі дивану та двох крісел, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? їх вартості в сумі-4 000 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 стіл розкладний, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-1 000 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 музичний центр «Sony», стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-1 500 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 два стільці з м'якою частиною, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки їх вартості в сумі-350 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 килим розмірами 3x2 м. придбаний в Республіці Іран, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-5 000 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 холодильник «Донбас», стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-3 000 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 меблі кухні, три навісні шкафи та три тумбочки, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки їх вартості в сумі-3500 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 стіл кухонний та три стільці, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-750 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 плиту газову «1328», стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-1 250 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 ванну, унітаз та рукомийник, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки їх вартості в сумі-1 750 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 тумбочку під рукомийник та навісний шкаф, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки її вартості в сумі-475 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 диван розкладний, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-1 000 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 ліжко односпальне, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-750 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 диван «малютка», стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-1 750 грн.; залишити у власності ОСОБА_1, шафу на двоє дверей з тумбочкою, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки її вартості в сумі-1 000 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 монітор до комп'ютера «LG», стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-1 250 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 електричну м'ясорубку «DELFA» DME 2130, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки її вартості в сумі-1 750 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 коврові доріжки 2 шт. по 3.5 м., стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки їх вартості в сумі-2 000 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 коври розміром 1.5x1.8 м. 2 шт., стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки їх вартості в сумі-750 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 войлочне покриття на підлогу, розмірами 1.5x3м., стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-125 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 покриття на підлозі розмірами 0.9x2.6 м, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-75 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 піали скляні «FRUIT» набір 6 шт, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки їх вартості в сумі-42,5 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 піали скляні «KRISTALINA», стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки їх вартості в сумі-42,5 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 піали скляні «Рікпік» набір 5 шт., стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки їх вартості в сумі-32,5 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 стакани скляні «Бережанське скло» набір 6 шт., стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки їх вартості в сумі-32,5 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 набір кофейний (сервіз) на 6 персон, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-250 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 набір чайний «HELIOS» (сервіз) на 4 персони, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-50 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 годинник настінний 2 шт., стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки їх вартості в сумі-500 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 піали зі скла 2 шт. великі, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки їх вартості в сумі-30 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 тарілки супові, мілкі 16 шт., стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки їх вартості в сумі-25 грн.; залишити у власності ОСОБА_1, вазу кришталеву, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки її вартості в сумі-250 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 вазу керамічну, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки її вартості в сумі-25 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 сервіз чайний на 6 персон (20 предметів), стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-475 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 сервіз чайний на 6 персон (15 предметів), стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-250 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 стакани зі скла 10 шт., стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки їх вартості в сумі-32,5 грн.; залишити у власності ОСОБА_1, піали зі скла «SMP» набор 6 шт., стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-32,5 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 набір для спецій керамічний з 3-х предметів «HELIOS», стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-27,5 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 тарілки керамічні (закусочні) 12 шт., стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки їх вартості в сумі-25 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 піали скляні 3 шт., стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки їх вартості в сумі-37,5 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 піалу керамічну 1 шт., стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки її вартості в сумі-40 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 стакани «Бережанське скло» 6 шт., стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки їх вартості в сумі-42,5 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 піалу керамічну 1 шт., стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки її вартості в сумі-40 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 стакани «Бережанське скло» 6 шт., стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки їх вартості в сумі-42,5 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 суповий набір на 6 персон 29 предметів, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-3 000 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 тарілки «закусочні» 10 шт., стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки їх вартості в сумі-100 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 блюдо керамічне, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-12,5 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 блюдо під рибу керамічне, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-17,5 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 піали кришталеві 5 шт., стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки їх вартості в сумі-500 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 піали зі скла 3 шт., стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки їх вартості в сумі-37,5 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 набір кофейний (сервіз) на 18 предметів, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-100 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 кришталеві фужери 6 шт., стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки їх вартості в сумі-250 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 вази піали зі скла 4 шт., стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки їх вартості в сумі-50 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 пилосос «Вітязь», стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки їх вартості в сумі-750 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 матрац ватний розміром 2x1.5м., стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-25 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 телевізор LED «Samsung» з діагоналлю екрана 32 дюйми, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-3 000 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 тумбочку під LED телевізор, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-600 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 пральну машину «LG» на 7 кг. білизни, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки її вартості в сумі-3 500 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 холодильник «Samsung», стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-4 500 грн.; залишити у власності ОСОБА_1крісло диван, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-1 250 грн.; залишити у власності ОСОБА_1 автомобіль ВАЗ 2121 «Нива» з д.н.з. НОМЕР_5 1987 року випуску, червоного кольору, кузов НОМЕР_12, стягнувши з нього на користь ОСОБА_3 ? частки його вартості в сумі-29 850 грн. Стягнути з ОСОБА_1 на її користь кошти сплаченні у вигляді судового збору в сумі 898 грн. 10 коп.

28.02.2018 року на адресу суду від представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого в провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області знаходиться справа №702/1035/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною власністю подружжя та його поділ та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна визнання майна спільною власністю подружжя та його поділ. 13 лютого 2018 року ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області прийнято до спільного розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 та надано відповідачу за зустрічним позовом строк для надіслання (надання) до суду відзиву протягом 15 днів з дня одержання копії цієї ухвали. 19 лютого 2018 року відповідач за зустрічним позовом отримав копію вищевказаної ухвали суду і у встановлений судом строк надсилає відзив на зустрічну позовну заяву позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_3 та Монастирищенському районному суду Черкаської області. Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 (надалі Відповідач) заперечує проти зустрічного позову, виходячи з наступного. Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 (надалі-Позивач) у зустрічному позові включила до обсягу майна, набутого у шлюбі-автомобіль марки ВАЗ, модель 2121 («НИВА»), 1987 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13, № кузова НОМЕР_14. Вищевказаний автомобіль не є спільним майном подружжя, про що їй було достеменно відомо, оскільки автомобіль був успадкований відповідачем у 1997 році на підставі заповіту ОСОБА_23, шо підтверджується наступними документами: довідкою Регіонального сервісного центру в Черкаській області, територіального сервісного центру №7142 МВС України від 17.02.2018 р. №31/23/42-117, в якій зокрема зазначено-даний автомобіль зареєстровано на ОСОБА_1 по успадкуванню 06.06.1997 р.; обліковою карткою приватного ТЗ НОМЕР_13, в якій в п.16 зазначено-спадкування за заповітом №1193. Так, дійсно вищевказаний автомобіль був у користуванні Відповідача з 1987 року по довіреності від ОСОБА_23 Відповідач всіляко допомагав у господарстві ОСОБА_23, оскільки той був людиною похилого віку, не мав допомоги від дітей. ОСОБА_23 не міг користуватися автомобілем за станом свого здоров'я, тому Відповідач возив його цим автомобілем в місто, в район по справам, в лікарні і таке інше. ОСОБА_23 склав заповіт на Відповідача, за яким Відповідач 06.06.1997 р. зареєстрував право власності на себе. Також зазначають, що вартість автомобілю значно завищена, автомобіль потребує капітального ремонту, заміну ходової, резини, тощо. Відповідно до ст.57 Сімейного кодексу України-1.Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Згідно п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11 вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.Якщо виділ частки одного з подружжя із спільного майна не допускається законом або є неможливим, один із подружжя, який бажає виділу, має право отримати від іншого з подружжя грошову компенсацію вартості його частки в спільному майні. Щодо опису майна, яке знаходиться в спільній квартирі сторін 29.01.2018 року комісією у складі депутатів Монастирищенської міської ради, Відповідач хоче звернути увагу суду на наступне. Ще 16.06.2016 року з заявою №23 Відповідач звертався до голови Летичівської (Аврамівської) сільської ради ОСОБА_24 щодо опису майна за адресою останнього спільного проживання сторін-АДРЕСА_17. Вищевказана заява була в порушення вимог Закону України «Про звернення громадян» проігнорована, відповідь не надана. І тільки на повторну заяву Відповідача 29.01.2018 року до голови сільської ради ОСОБА_25, остання 30.01.2018 року надала неправдиву відповідь, що буцімто 07.07.2017 року за вихідним №115 Відповідачу була надіслана відповідь. Виникає питання, чому відповідь надсилалася через рік після звернення, докази існування та надсилання такої відповіді відсутні, Відповідач її не отримував. І що цікаво в листі від 30.01.2018 року зазначено-«відповідно Закону України «Про місцеве самоврядування» створення комісії для опису майна не входить до повноважень органів місцевого самоврядування. Тому комісія створена не була». З вищевказаної відповіді голови органу місцевого самоврядування вбачається ОСОБА_25, що комісія у складі депутатів Монастирищенської міської ради не була повноважна проводити опис майна. З вищевказаного можна зробити висновок, що закон не єдиний для сторін спору, законне право Відповідача порушено, він не зміг провести опис майна у с.Летичівка, вбачається корумпованість діянь представників органів місцевого самоврядування. На заяву Позивача про опис майна до Монастирищенської міської ради, комісію створили терміново і провели опис. Позивач надала суду неправдиву інформацію, що Відповідач не дає їй змоги користуватися майном, яке знаходиться у квартирі. В них була домовленість, що Позивач забере потрібне їй майно із квартири. Доказів, що Відповідач перешкоджав їй забрати майно із квартири суду не надано. Фактично, остання не претендувала на це майно, оскільки до моменту звернення Відповідача до суду в листопаді 2017 року, будь-яких дій щодо цього майна не вчиняла. Єдине, що заперечував Відповідач, це щоб колишня дружина приводила мешкати в спільну квартиру свого співмешканця. Майже все майно з'явилося в спільній квартирі більше 20 років тому. Відповідач категорично не погоджується із оцінкою майна, яку визначила Позивач у зустрічному позові, оскільки оцінка значно завищена, не відповідає дійсності і не підтверджена належними доказами, деяке майно було в квартирі під час отримання цієї квартири від держави, деяке майно належить доньці сторін ОСОБА_6 Вартість усього майна, зазначеного у зустрічному позові визначена не за ринковими дійсними цінами, а на власний розсуд Позивача. Звіту про проведення товарознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості рухомого майна, Позивач не надала. Позивач хоче за завищеними цінамистягнути з Відповідача половину вартості майна на свою користь. Відповідач оцінив кожну пронумеровану позицію майна, перелік якого в зустрічному позові надала Позивач та заперечує його вартість. Стінка меблева на три секції 1990 року, вітчизняного виробництва, ще була придбана до отримання квартири і зберігалася розібраною. Стінка не із цільного дерева, а деревно-стружкової плити. Значної цінності не представляє. На інтернет сайті OLX в розділі продам-пропозиція продажу аналогічної стінки 1500 грн.Позивач безпідставно оцінила 14000 грн. М'які меблі в складі дивану та двох крісел придбавалися в період 1990-1992 p.p., в незадовільному стані, порвана, продавлена оббивка. Позивач оцінила безпідставно 8000 грн. Стіл розкладний сторонами не придбавався, а отриманий в подарунок у 1994 році від тітки Позивача. Знаходиться в незадовільному стані. Музичний центр «SONY», модель CFD-ZW220L придбавався у 1995 році. На інтернет сайті OLX в розділі продам-пропозиція продажу 900 грн.Позивач оцінила безпідставно 3000 грн. Два стільці з м'якою частиною придбавалися у 1995-1997 p.p. Оббивка на стільцях подряпана, незадовільний стан. Килим розміром 3x2, не придбавався у республіці Іран, як зазначила Позивач, а був придбаний в магазині у Монастирище ще у 1990 році, пошкоджений міллю. Аналогічна пропозиція на інтернет сайті OLX в розділі продам 900 грн.Позивач безпідставно оцінила 10 000 грн. Холодильник «Донбас» 1990 р. в незадовільному стані, пошкоджений, з іржею на корпусі. Пропозиція на інтернет сайті OLX в розділі продам, в набагато кращому стані-700 грн.Позивач безпідставно оцінила 6 000 грн. Меблі кухонні, три навісні шафи та три тумбочки 1994 р. із деревно-стружкової плити. Аналогічна пропозиція в набагато кращому стані на інтернет сайті OLX в розділі продам-700 грн.Позивач оцінила безпідставно 7 000 грн. Стіл кухонний та три стільці 1994 р. Стіл в незадовільному стані, табурети зламані. Позивач оцінила безпідставно 1 500 грн. Плита газова «1328» 1994 р. не придбавалася сторонами, а знаходилася в квартирі. Поділу не підлягає. Майно, яке при продажу квартири є невід'ємною частиною. Ванна, унітаз та рукомийник 1994 р. не придбавалися сторонами, а знаходилися в квартирі. Поділу не підлягає. Майно, яке при продажу квартири є невід'ємною частиною. Тумбочка під рукомийник та навісний шафа 2 000 р. Це купляла донька сторін, є власністю доньки. Позивач оцінила 950 грн. Диван розкладний 1968 p., блакитного кольору, ще з дитинства Позивача, привезений з села Зарубинці, не представляє цінності. Ліжко односпальне 1994 p., потребує ремонту, матрац в незадовільному стані. Позивач безпідставно оцінила 1 500 грн. Відповідач оцінює 400 грн. Диван «малютка» 1994 p., в незадовільному стані, належить доньці сторін і поділу не підлягає. Вартість позивачем значно завищена-3 500 грн. Шафа на двоє дверей з тумбочкою 1994 p., потребує ремонту. Позивач оцінила безпідставно 3 500 грн. Відповідач оцінює у 400 грн. Монітор для комп'ютера «LG» належить доньці сторін. Електрична м'ясорубка «DELFA» DMG 2130 2011 р. - аналогічна пропозиція на інтернет сайті OLX в розділі продам-200 грн.Позивач оцінила безпідставно 3 500 грн. Килимова доріжка 2 шт. 1994 р. в незадовільному стані. Позивач безпідставно оцінила 4 000 грн. Килими 1,5x1.8 2 шт. 1994 р. в незадовільному стані. Позивач оцінила безпідставно 1 500 грн. Войлочне покриття на підлогу 1,5x3 1989 р., ще використовувалося сторонами у с.Зарубинці. В плямах, непридатне до використання, не представляє цінності. Позивач безпідставно оцінила 250 грн. Покриття на підлозі 0,9x2,6 1994 р. не представляє цінності. Позивач безпідставно оцінила 150 грн. Стакани «Бережанське скло» набір 6 шт. Позивач безпідставно оцінила 65 грн. Набір кофейний на 6 персон Позивач безпідставно оцінила 500 грн. Годинник настінний 2 шт. Позивач безпідставно оцінила 1 000 грн. Ці годинники китайського виробництва, були подаровані Позивачу. Відповідач оцінює у 100 грн. Ваза кришталева. Позивач безпідставно оцінила 500 грн. Це її подарунок від родичів, сторонами не придбавався. Відповідач оцінює у 80 грн. Сервіз чайний на 6 персон (20 предметів), вітчизняного виробництва. Позивачу подарував ОСОБА_26, сторонами не придбавався. Позивач безпідставно оцінила 500 грн. Відповідач оцінює у 100 грн. Сервіз кофейний на 6 персон (15 предметів) 1994 р. Позивач безпідставно оцінила 500 грн., вартість не підтверджена. Відповідач оцінює у 100 грн. Суповий набір на 6 персон 29 предметів 1994 p., вітчизняного виробництва, є пошкоджені предмети, багато років використовувався. Позивач безпідставно оцінила 6 000 грн. Відповідач оцінює у 500 грн. Тарілки закусочні 10 шт. 1986 р. в незадовільному стані. Позивач безпідставно оцінила в 200 грн. Вартість належними доказами не підтверджена. Відповідач оцінює у 50 грн. Піали кришталеві 5 шт. 1994 р. вартістю 200 грн. кожна на суму 1 000 грн. Позивачем безпідставно значно завищена вартість. Аналогічна пропозиція на інтернет сайті OLX в розділі продам за 6 шт.-300 грн. Набір кофейний на 18 предметів, 1986 р. Позивач безпідставно оцінила в 200 грн. Кришталеві фужери 6 шт. 1994 р. Позивач безпідставно оцінила 500 грн. Пилосос «Вітязь» 1987 р. не працює. Не може представляти цінності, але ж Позивач безпідставно оцінила 1 500 грн. Старий матрац, якому місце на смітнику, Позивач оцінила 50 грн. Також Позивач включила в перелік спільного майна подружжя, майно, яке не було описане в квартирі АДРЕСА_3: Телевізор LED «Samsung», діагональ 32 дюйми. Позивач безпідставно зазначила вартість 6 000 грн. Вищевказаний телевізор був придбаний у 2008 році, у 2015 році, оскільки сторони постійно мешкали в с.Летичівка, був перевезений туди, і має там знаходитись. Аналогічна пропозиція на інтернет сайті OLX в розділі продам-1000 грн. Тумбочка під телевізор, Позивач зазначила вартість 1 200 грн. Тумбочка із деревно-стружкової плити, була придбана у 1995 році, максимальна вартість 300 грн. Тумбочка під час спільного життя була перевезена у с.Летичівка. Пральна машина «LG». Позивач безпідставно оцінила 7 000 грн. Вищевказана пральна машина була придбана у 2004-2005 p.p. Аналогічна пропозиція на інтернет сайті OLX в розділі продам-2000 грн. Холодильник «Samsung» на дві камери, не працює на даний час. Позивач безпідставно оцінила 9 000 грн. Холодильник був придбаний у 2004-2005 p.p. Аналогічна пропозиція на інтернет сайті OLX в розділі продам-2 500 грн. Крісло-диван Позивач безпідставно оцінила 2 500 грн. Вищевказане крісло було придбане у 1998 році. Крісло-диван під час спільного життя сторін було перевезено в с.Летичівка. Так, дійсно, у володінні Відповідача знаходиться пральна машина «LG» та холодильник «Samsung». Враховуючи вищевикладене, відповідач за зустрічним позовом заперечує проти визнання об'єктами спільного майна подружжя: автомобіль марки ВАЗ, модель 2121(«НИВА»), 1987 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13, отриманий Відповідачем у спадщину; монітор для комп'ютера «LG», належить доньці сторін; ліжко «Малютка», належить доньці сторін; плита газова «1328» 1994 р. не придбавалася сторонами, знаходилася в квартирі; ванна, рукомийник, унітаз не придбавалася сторонами, а знаходилася в квартирі; тумбочка під рукомийник та навісну шафу, власність доньки сторін. Звертають увагу суду, що Позивач постійно наполягає на продажу квартири АДРЕСА_18, яка належить сторонам та їх доньці на праві спільної часткової власності, Відповідач квартирою майже не користується, оскільки він постійно працює у м.Києві, проживає у гуртожитку. Відповідач не має приміщення, куди перевезти майно і категорично заперечує проти задоволення зустрічного позову у частині виділення йому у власність всього майна в натурі із стягненням з нього компенсації за цінами, які не підтверджені належними, допустимими доказами. В разі виділення судом у власність ОСОБА_3 майна, яке зазначено нею у зустрічному позові (крім того, що Відповідач просить виключити із обсягу спільного майна), Відповідач не заперечує проти виділення їй у власність майна за цінами, які остання зазначила у зустрічному позові. Просить відмовити в задоволенні зустрічного позову; спільне майно подружжя поділити наступним чином: виділити у власність ОСОБА_1 наступне майно: холодильник «Samsung», вартістю 2 500 грн.; пральну машину «LG», вартістю 2 000 грн.; виділити у власність ОСОБА_3: стінку меблеву на три секції 1990 року; м'які меблі в складі дивану та двох крісел 1990-1994 р.р.; стіл розкладний 1990-1994 p.p.; музичний центр «SONY», модель CFD- ZW220L, 1995 р.; два стільці з м'якою частиною 1995-1997 p.p.; килим розміром 3x2, 1990 р.; холодильник «Донбас» 1990 р.; меблі кухонні, три навісні шафи та три тумбочки 1994 р.; стіл кухонний та три стільці 1994 р.; диван розкладний блакитний 1968 р.; електричну м'ясорубку «DELFA» DMG 2130 2011 р.; килимову доріжку 2 шт. 1994 р.; килими 1,5x1.8 2 шт. 1994 р.; войлочне покриття на підлогу 1,5x3 1989 р.; покриття на підлозі 0,9x2,6 1994 р.; піали «Fruit» набір 6 шт.; піали «Kristalina» набір 6 шт.; піали «Picnic» 5 шт.; стакани «Бережанське скло» набір 6 шт.; набір кофейний на 6 персон; набір чайний «Helios»; годинник настінний 2 шт.; піали зі скла 2 шт.; тарілки супові 16 шт.; вазу кришталеву; вазу керамічну; сервіз чайний на 6 персон; сервіз кофейний на 6 персон; стакани зі скла 10 шт.; піали зі скла «SMP» набір 6 шт.; набір для спецій з 3-х предметів «Helios»; тарілки керамічні закусочні 12 шт.; піали скляні 3 шт.; піалу керамічну; стакани «Бережанське скло» 6 шт.; суповий набір на 6 персон 29 предметів 1994 р.; тарілки закусочні 10 шт. 1986 р.; блюдо керамічне; блюдо під рибу, керамічне; піали кришталеві 5 шт., 1994 р.; піали зі скла 3 шт.; набір кофейний на 18 предметів; кришталеві фужери 6 шт. 1994 р.; пилосос «Вітязь» 1987 р.; матрац; телевізор LED «Samsung»; тумбочку під телевізор; крісло диван; ліжко односпальне 1994 р.; шафу на двоє дверей з тумбочкою 1994 р. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 різницю вартості майна.

28.02.2018 року на адресу суду від представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив відповідача на первісну позовну заяву, відповідно до якої у провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області знаходиться справа №702/1035/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною власністю подружжя та його поділ та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною власністю подружжя та його поділ. Відповідно до ст.179 ЦПК України-1.У відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення. Позивач за первісним позовом (надалі-Позивач) заперечує проти відзиву відповідача за первісним позовом (надалі-Відповідач), оскільки у відзиві Відповідачем спотворені дійсні обставини справи. Кошти в розмірі 4 000 доларів США, які були витрачені сторонами на придбання будинку на ім'я матері Відповідача ОСОБА_5 є спільними коштами подружжя, у володіння матері не передавалися. Кошти збиралися протягом всього подружнього життя. У сторін було накопичено 6 000 доларів США, які вони хотіли витрати на придбання будинку. Але 2 000 доларів позичила сестра Відповідача ОСОБА_27 (які до речі до сих пір не повернула), і тому сторони купили будинок дешевший і у гіршому стані. З часу придбання будинку Позивач вважав цей будинок спільною власністю сторін, багато років купував та накопичував будівельні матеріали з метою будівництва нового будинку поряд і з старим. Матері Відповідача будівельні матеріали, інше майно, зазначене у позові ніколи у власність не передавалося. Посилання Відповідача у відзиві, що збудовані за спільні кошти на присадибній ділянці криниця, гараж, проведення газу належить на праві власності матері ОСОБА_5 є введенням суду в оману, оскільки вищевказане майно у встановленому законом порядку не зареєстровано на ім'я ОСОБА_5 Відповідачу достеменно відомо, що все вищевказане майно будувалося за кошти, і в інтересах спільного сімейного життя сторін, мати Відповідача матеріальної участі не приймала, на час початку будівельних робіт на присадибній ділянці у 2008 році була у віці 69 років, чоловік її помер у 2002 році. На час придбання сторонами у 2008 році будинку у с. Летичівка мати Відповідача мала будинок у с.Зарубинці, і до сих пір має цей будинок. Доказів, що кошти на копку криниці, будівництво гаражу, проведення газу, закупівлю будівельних матеріалів, придбання іншого майна надавалися матір'ю Відповідача, останньою не надано. Щодо зазначеного у відзиві Відповідача, що кошти на придбаннябудівельних матеріалів вручалися батьками Відповідача Позивачузнов є введенням в оману суду, оскільки станом на 2008 рік, коли сторони придбали будинок в с. Летичівка і забрали до себе жити мати Відповідача, батько Відповідача помер, а матері Відповідача було 69 років. Тому, виникає питання,яким чином померлий у 2002 році батько Відповідача станом на 2008-2015 рокиміг вручати кошти Позивачу? Не відповідає дійсності зазначене у відзиві, що будівельні матеріали частково були використані його батьками для ремонту, будівництва, благоустрою домоволодіння, в тому числі для гаражу, криниці, а також частково втрачені. Не відповідає дійсності зазначене у відзиві-власником даних матеріалів були його батьки, оскільки вони давали кошти на їх придбання. Знов Відповідач вказує на батьків, при тому, що на той час була одна мати похилого віку, яка постійно хворіла. Позивач надав письмові докази, які матеріали були використані для будівництва криниці. На гараж була використана цегла, яка не зазначалася у позовній заяві. Гараж будував Позивач, його брат, допомагав сусід. Щодо зазначеного у відзиві Відповідача, що Позивач вивіз будівельні матеріали з подвір'я у с.Летичівка з наданням фотографії від 04.05.2016 року є введенням в оману суду, оскільки позивач 16.06.2016 р. звертався із заявою до голови сільради про проведення опису майна, ця заява була проігнорована головою Аврамівської сільради. На фотографіях доданих до відзиву відсутні докази, що Позивач вивіз будівельні матеріали, оскільки на фотографіях видно, що поряд із сараєм і гаражем знаходяться будівельні матеріали (зокрема видно пісок, шифер, камінь бут та інше). Також, заперечення Відповідача щодо проведення опису спільного майна подружжя за адресою: АДРЕСА_17 свідчить про те, що остання приховує дійсні обставини справи та перешкоджає їх встановленню. Так, дійсно Позивач вивозив вантажівкою відходи металевого брухту (кутки, шматки труб, швелера, тощо). Цей металобрухт Позивач збирав багато років, купляв на зборках металолому для саморобного трактора. Посилання Відповідача у відзиві на відсутність одержувача у накладних на будівельні матеріали, спростовується тим, що в додатках до позовної заяви на аркуші поряд з накладною знаходиться копія квитанції в якій зазначено, що кінцевий споживач ОСОБА_1, що підтверджує придбання ним цих будівельних матеріалів. Також, звертають увагу суду, що в разі, якщо Позивач не купував вказані в позові будівельні матеріали, чому має на руках усі квитанції. Відповідач у відзиві суперечить сама собі. Спочатку зазначила, що кошти на придбання будівельних матеріалів вручалися її батьками Позивачу. Далі зазначає, що ми володіли спільними грошовими коштами, які витратили на придбання будівельних матеріалів, які передали у власність ОСОБА_5 У відзиві Відповідач послалася на відсутність в додатках наступних документів, про які зазначено в первісному позові. Надають в додатках до відзиву: копію накладної та квитанції від 08.08.2011 р. на 423,00 грн., копію накладної та квитанції від 17.08.2011 р. на 696,96 грн., копію накладної від 09.09.2013 р. на 420,00 грн., копію накладної від 08.05.2014 р. на 400,00 грн. У відзиві Відповідач послалася на відсутність доказів придбання газу, копії квитанцій знаходяться на звороті аркушу з копіями на дизельне паливо. Позивач в додатках ще раз надає копії цих квитанцій. Надана Відповідачем суду оцінка Причепу Фермер ПФ-01 не відповідає дійсності, оскільки на фотографії інша модель причепу. Оскільки, Відповідач має у володінні цей причеп, то має змогу надати суду дійсну фотографію. Причеп у задовільному стані, пробіг не більше 2 000 км. Посилання Відповідача, що не могло зберігатися дизельне паливо і газ на подвір'ї також є введенням в оману суду, оскільки вищевказане паливо зберігалося в гаражі у 3-х 200-літрових діжках, там також зберігалося 4 балони з газом. Між сторонами буда домовленість, що Позивач забере будівельні матеріали, компресор, млин, корморізку, паливо, електродвигуни. А Відповідач в свою чергу забере майно із квартири в Монастирище. Позивач склав все майно, крім будівельних матеріалів і закрив у гаражі. Але в подальшому Відповідач зірвала замок з гаражу, ймовірно вивезла паливо, і деяке майно. Доступу Позивачу до цих речей не надала. Щодо належності бджолиних сімей матері Відповідача, як зазначено у відзиві, то це неправдива інформація, оскільки бджільництвом Позивач почав займатися з 2002 року після смерті батька Відповідача ОСОБА_28 ще у с.Зарубинці. 3 2-х вуликів і 2-х бджолиних сімей збільшив кількість до 7-ми вуликів і 7-ми бджолиних сімей. Все це перевіз у с.Летичівка, де продовжував займатися пасікою, збільшив кількість вуликів до 14 штук (вулик Дадан на 24 рамки) і відповідно бджолиних сімей до 14 штук. Сторони отримували чималі прибутки від продажу меду. У володінні Відповідача після розлучення сторін залишилося 3 40-ка літрових бідони меду, які остання привласнила собі. Також, у Позивача є відомості, що без його згоди Відповідач продала пасіку. Мати Відповідача ніколи бджільництвом не займалася. До відповіді на відзив додається оцінка вартості бджолиних сімей. Що стосується газової плити «Greta», та морозильної камери «Indesit», Позивач в позові зазначив, що вважає це спільним майном подружжя, просить стягнути на його користь ? частку вартості. Уточнить позовні вимоги щодо визнання цього факту. До відповіді на відзив додається оцінка вартості аналогічної плити бувшої у використані та оцінка вартості аналогічної морозильної камери.

19.03.2018 року від відповідача за первісним позовом ОСОБА_5надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого 2 березня 2017 року отримала з Монастирищенського районного суду Черкаської області ухвалу про залучення до участі у справі співвідповідача від 27 лютого 2018 року, відповідно до якої її залучено в якості співвідповідача за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ. Відповідно до позовних вимог, ОСОБА_1 просить суд визнати право спільної сумісної власності подружжя з його колишньою дружиною ОСОБА_29 (її донькою) на гараж, криницю, проведення газу, вулики, бджолині сімї та інше майно, яке знаходиться в її приватній власності, в її домоволодінні, що по АДРЕСА_10, Монастирищенського району і належить виключно їй. Тобто, речі на які вказує ОСОБА_1 ніколи не належали ні йому, ні її доньці ОСОБА_1 Тому, вважає позовні вимоги з даного приводу необгрутованими, надуманими, безпідставними, такими, які суперечать діючому законодавству. Зокрема, відповідно до ч.1 ст.73 СК України за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно, і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена в натурі. Тому цілком зрозуміле питання, яке майно ОСОБА_1 має ділити, якщо він ним не володіє, не розпоряджається, та яка частка з даного майна виділена в натурі її доньці ОСОБА_29, щоб визнавати на нього право спільної сумісної власності подружжя. Більше того ОСОБА_1 в своїх позовних вимогах зазначає, що в період часу з 2007 року по 2016 рік проживав в її домоволодінні. Вона категорично заперечує даний факт, оскільки ОСОБА_1 ніколи, ні постійно, ні тимчасово не проживав в її будинку. Інколи ночував разом з її донькою, проте, це не було систематично (постійно). І якщо й ночував, то це було не більше ніж одна ніч. Тобто, ні він, ні її донька, за час їх спільного сімейного життя, не жили в її будинку, навіть тимчасово. Період, про який вказує ОСОБА_1, як час проживання в її будинку, нічим не підтверджено, будь-яких доказів ОСОБА_1 з даного приводу суду не надав, і не зможе надати, оскільки їх не має, і не може бути. Про обставини її життя в період часу з 2007 року по 2016 рік, та відсутність проживання ОСОБА_1 в її домоволодінні, можуть посвідчити їхні сусіди, які проживають АДРЕСА_19, зокрема: ОСОБА_30, ОСОБА_31. Також, необ'єктивною, та технічно не спроможною є інформація, яку надає ОСОБА_1, щодо наявності в її домоволодінні будівельних матеріалів. По-перше, накладні, які не можуть бути беззаперечними доказами придбання даних матеріалів саме за рахунок ОСОБА_1, оскільки до них не долучено відповідний підтверджуючий документ про сплату коштів. А ті накладні, які містять відомості сплату коштів, то в них зазначено, що дана операція здійснювалась «через ОСОБА_1.», а не особисто ним. По-друге, ОСОБА_1 в своїх позовних вимогах зазначає, що відповідно до накладних (відомості в накладних відрізняються від відомостей зазначених в мотивувальній частині позову), які приєднанні до позову, в її домоволодінні повинно зберігатись наступні будівельні матеріали у відповідній кількості, а саме: відсів гранітний 40,2 тонн, камінь 15 м3, щебінь 50.96 тонн, пісок 33.45 тонн. Такої кількості матеріалів в її домоволодінні не лише не має, більше того, ніколи не було, адже для зберігання такого об'єму, потрібно чимала територія, що свідчить про необ'єктивність позовних вимог. Навіть, якщо й припустити, що ОСОБА_1 придбав таку кількість матеріалів, то це не може свідчити про перевезення їх саме в її домоволодіння. Адже, можливо, що дані будматеріали купувались для інших осіб, в тому числі, для батьків ОСОБА_1, які проживають в АДРЕСА_20, які також будувались і потребували їх. Маючи на руках дані накладні, він просто ними маніпулює, чим вводить суд в оману. Тобто, дані факти не можуть бути доказом наявності даного майна на даний час. Більше того, якщо врахувати, що з моменту складання даних накладних до даного часу минув чималий проміжок часу, тим більше. В її домоволодінні є незначна кількість буд матеріалів, проте купувала вона їх за свої кошти, і тому вони знаходяться саме в її володінні (користуванні). Інколи для придбання даних матеріалів вона просила про допомогу, як свою доньку, так і ОСОБА_1, якого на той час вона сприймала, як свого сина, довіряла. Більше того слід зазначити, що ОСОБА_1 не надав суду доказів того, що він об'єктивно мав, якийсь прибуток для придбання такої кількості матеріалів на таку суму. Зокрема, він не надав інформації про свої доходи з місць роботи в даний час та матеріальну можливість їх придбати. Особисто вона, до 2007 року проживала в АДРЕСА_13, де в неї був власний будинок. Даний будинок був проданий, і саме за дані кошти вона придбала будинок в АДРЕСА_21, та будівельні матеріали для поліпшення благоустрою в даному домоволодінні. Більше того, як в неї, так і в її покійного чоловіка були кошти на відкритих рахунках в банку, які роками накопичувались за рахунок орендної плати за їхні земельні паї та продажу молока, оскільки в них була корова, свині і т.п. за час проживання в с.Зарубенці. Щодо бджолиних сімей та вуликів, то хоче зазначити, що дані вулики належали її покійному чоловіку, і вони дістались їй після його смерті. Як ОСОБА_1 міг набути право власності на них їй не зрозуміло. Так, в її користуванні було 14 сімей бджіл, певний час. На даний час залишилось всього 5 сімей і вулики. Проте, вони належать їй і ніяк не ОСОБА_1, не зрозуміло чим підтверджується його право власності на дані вулики та сім»ї бджіл, крім його слів. Щодо морозильної камери та газової плити, то дане майно купувалось особисто нею, і привозилось з м.Монастирище, продавцем магазину. Яким чином ОСОБА_1 набув право власності на дане майно, їй не зрозуміло. Щодо корморізки, млина та електродвигунів, то ОСОБА_1 дані речі вивіз, ще в 2016 році до офіційного розлучення з її донькою. Даних речей в неї не має. Так само не має й дизпалива та газу, про яке вказує ОСОБА_1, та ще в такому об'ємі. На підставі викладеного, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 та його представника надуманими, не обгрунтованими, такими, які суперечать вимогам норм цивільного права, а тому позов не підлягає до задоволення. Просить в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 та його представника відмовити повністю.

25.04.2018 року на електронну адресу суду від представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої в провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області знаходиться справа №702/1035/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання майна спільною власністю подружжя та його поділ та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_6 про визнання майна спільною власністю подружжя та його поділ. Заява про збільшення розміру позовних вимог подається до суду в порядку ч.1 ст.49 49 ЦПК України. Розмір позовних вимог збільшується у частині визнання банківських рахунків, відкритих на ім 'я відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 у ПАТ КБ «Приватбанк» спільним майном подружжя та їх поділ. Розмір позовних вимог збільшується у частині вартості капітального гаражу, збудованого позивачем за адресою: Черкаська область, Монастирищенський район, АДРЕСА_17. Розмір позовних вимог збільшується у частині визнання спільним майном подружжя побудованого позивачем металевого воза для перевозки вантажів, та його поділ. Розмір позовних вимог збільшується у частині визнання спільним майном подружжя 120 л меду, та його поділ. Розмір позовних вимог збільшується у частині вартості бджолиних сімей. Уточнюється сума сплачена позивачем за первісним позовом за щебінь по накладній №3 від 19.10.2015 р.-1 719,90 грн. Розмір позовних вимог зменшується у частині вартості причепу до автомобіля модель Фермер ПФ-01. Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 з 08.02.1986 року по 28.10.2016 року перебував в офіційному шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 В січні 2016 року відповідач ОСОБА_3 розрушила сім'ю, завела близькі стосунки з іншим чоловіком, була ініціатором (позивачем) розірвання шлюбу і 28.10.2016 року рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області шлюб між сторонами було розірвано. За 30-річний строк подружнього життя було набуто спільне майно подружжя. Між колишнім подружжям існує спір щодо поділу цього майна. В позасудовому порядку колишнє подружжя спір врегулювати не може, більша частина майна, набутого у шлюбі знаходиться у володінні та користуванні відповідачів. Згідно ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є-визнання права (ст.16 Цивільного кодексу України). Обставини справи. Позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_3 одружилися 08.02.1986 року, спочатку мешкали у Криму, з листопада 1986 року проживали у АДРЕСА_22 у батьків дружини. Подружжя допомагало батькам відповідача ОСОБА_3 вести підсобне господарство, тримати худобу, птицю, обробляти городи. ІНФОРМАЦІЯ_13 року в них народилася донька ОСОБА_8. Позивач характеризується, як працьовита людина, без шкідливих звичок. З 26.11.1986 р. позивач почав працювати у СМУ-4 тресту «Уманьпромстрой» столяром, теслею. Працював на підприємстві 10 років. Потім працював 11 років водієм вантажної машини в Монастиришенському Управлінні житлово-комунального господарства. Працював слюсарем-ремонтником на виробничому підприємстві «Енергетик» з 2007 по 2010 p.p. Підробляв водієм маршрутки. З 2011 по 2016 роки працював у ФОП ОСОБА_15, ТОВ «Агро Нафта Трейд» водієм бензовозу, оператором автозаправної станції. З квітня 2017 року і по теперішній час працює слюсарем у тролейбусному ремонтно-експлуатаційному депо у м.Києві. Неодноразово був відзначений подяками та нагороджений грамотами. З 1986 року позивач став на квартирний облік і у 1994 році отримав на сім'ю з трьох осіб двокімнатну квартиру у АДРЕСА_23 В подальшому 01 липня 1996 року квартира була приватизована на позивача, відповідача ОСОБА_3 та їх спільну доньку-третю особу ОСОБА_6 З часу отримання квартири в АДРЕСА_24, подружжя почало мешкати в цій квартирі, але кожні вихідні, вільні дні їздили в с.Зарубинці, де доглядали підсобне господарство (коні, корови, свині, птиця), обробляли городи, заготовляли (косили, сушили, перевозили) сіно для худоби, обробляли поля, збирали врожай овочів, фруктів, меду. Возили на продаж на базар молочні продукти, овочі, мед, фрукти та інше. Фактично уся робота по господарству була на плечах подружжя, оскільки мати дружини-відповідач ОСОБА_5 з 2000 року мала проблеми із здоров'ям, перенесла декілька операцій, подружжя сплачувало кошти за проведення їй операцій. Батько відповідача ОСОБА_3 помер у 2002 році. З часу одруження, з 1986 року відповідач ОСОБА_3 ніде не працювала, була домогосподаркою. Тільки із січня 2008 року стала працювати продавцем у магазині «Лідер» у м.Монастирище. Подружжя збирало кошти на придбання власного будинку у селі. У квітні 2008 року за накопичені 4000 доларів США подружжям була придбана старенька хата з літньою кухнею і сараєм у АДРЕСА_17. Оформили договір купівлі-продажу будинку на мати відповідача ОСОБА_3-відповідача ОСОБА_5, відповідач ОСОБА_3 мотивувала таке оформлення на мати тим, що мати оформить субсидію, буде менше платити комунальні платежі. Придбаний будинок був в занедбаному стані, позивач власними силами почав робити ремонт, щоб можна було проживати, доки не побудують новий будинок поряд із старим. Оскільки, позивач вважав, що це все буде для подружжя, то всі вихідні, весь вільний час перебував у с.Летичівка, здійснюючи різноманітні ремонтні роботи. 26 червня 2008 року позивач придбав у ПП «ОСОБА_57.» матеріали для облаштування криниці накладна №25 на суму 2 960,00 грн. 27 червня 2008 року на присадибній території на замовлення позивача, ТОВ «Світанок» викопало 15 метрів колодязю, за що позивач сплатив 1 425,00 грн., наряд-заказ №119176. Позивач своїми силами забетонував та облаштував криницю. На криницю було витрачено 4 385.00 грн. В серпні-вересні 2009 року за допомогою брата, знайомих, позивач побудував на присадибній ділянці капітальний цегляний гараж, площею 40 кв.м. Для будівлі гаражу було закуплено: балки, крюкви, цеглу, шиферу 50 шт. Вартість гаражу позивач оцінює у 24 000,00 грн. До сараю позивач своїми силами прибудував з усіх боків прибудови. До літнього будиночку був проведений газ та зроблено розводку газу під майбутній будинок. За це подружжя сплатило 8 000,00 грн. В період 2010-2012 p.p. в будинок подружжя придбало газову плиту «Greta», вартість на даний час 3 000,00 грн.,морозильну камеру «Indesit», вартість на даний час 4 000,00 грн. У 2000-х роках позивач особисто побудував металевий віз для перевозки вантажів, який оцінює у 7 000,00 грн. З часу заселення в придбаний будинок, позивач почав закуповувати та накопичувати будівельні матеріали, оскільки у подружжя були плани на майбутнє-побудувати поряд новий добротний будинок. Будівельні матеріали завозилися та складалися на подвір'ї будинку АДРЕСА_25, де на даний час мешкає відповідач ОСОБА_3 разом із співмешканцем та відповідач ОСОБА_5 За усі нижчезазначені будівельні матеріали позивач особисто сплатив грошові кошти. Перелік придбаних та сплачених позивачем будівельних матеріалівта їх вартість на час звернення до суду: шифер 130 шт., сплачено 6 370,00 грн.: 1) накладна №291 від 14.07.2009 р. Станом на листопад 2017 р. вартість шиферу-18 200,00 грн. (по 140 грн. за шт.); цегла силікатна 6 000 шт., 1,80 грн. за шт., сплачено 10 800,00 грн.: 1) накладна №291 від 14.07.2009 р. Станом на листопад 2017 р. вартість цегли-24 000,00 грн. (4,00 грн. за шт. *6000); цегла червона 3 000 шт., 1,00 грн. за шт. сплачено 3 000 грн.: 1) накладна №291 від 14.07.2009 р. Станом на листопад 2017 р. вартість цегли-9 000,00 грн. (3,00 грн. за шт. *3 000). У ВАТ «Старобабанський гранітний кар'єр» позивач придбав: відсів гранітний 30 тонн з погрузкою, сплачено всього 534,00 грн.; видаткова накладна №РН-902/3 від 31.08.2009 р.-114,00 грн.; видаткова накладна №РН-1118/23 від 12.10.2009 р.-114,00 грн., видаткова накладна №38 від 16.05.2011 р.-114,00 грн.; 4) видаткова накладна №РН-486/16 від 25.08.2011 р.-306,00 грн. Станом на листопад 2017 р. вартість відсіву без урахування завантаження-1 200,00 грн. (40,00 грн. за тонну*30); камінь бут 15 куб. м., сплачено всього 3 835,00 грн.: накладна від 17.05.2007 р.-417,50 грн.; накладна від 04.12.2015 р.-1 598,60 грн.; накладна від 22.03.2016 p.-1 848,20 грн. Станом на листопад 2017 р. вартість без урахування завантаження-7 500.00 грн.(500,00 грн. кубометр*15). Щебінь 51 тонна від ПП ОСОБА_12, ТОВ «Альфа Плюс» ТОВ «Іллінецький спецкар'єр» сплачено всього 6 205,56 грн.: видаткова накладна №000051, квитанція від 03.06.2010 р.-858,00 грн. за 7.15 т; видаткова накладна №0000060, квитанція від 10.06.2010 р.-1 630,08 грн. за 13.58 т; видаткова накладна №0000141, квитанція від 24.09.2010 р.-731,04 грн. за 6.09 т.; накладна №3 від 19.10.2015 р.-1719,90 грн. за 12,74 т.; накладна № від 29.10.2015 р.-1 266,54 грн. за 11,4 т. Станом на листопад 2017р. вартість без урахування завантаження-17 850,00грн.(350,00 грн. за тонну* 51). Пісок 33.5 тонни, сплачено всього 2 433,00 грн.: видаткова накладна №000000005, квитанція від 06.04.2010 р.-522,60 грн.; видаткова накладна №000055, квитанція від 08.08.2011 р.-423,00 грн.; видаткова накладна №000059, квитанція від 17.08.2011 р.-666,96 грн.; 4) видаткова накладна №РН-537/8 від 09.09.2013 р.-420,00 грн.; видаткова накладна №244 від 08.05.2014 р.-400,00 грн. Станом на листопад 2017 р. вартість 2 433,00 грн.Вартість будівельних матеріалів 80 183,00 грн. Під час перебування у шлюбі позивач для майбутньої обробки пайових земель на автозаправних станціях закуповував дизельне паливо. Всього придбав дизельного палива на суму 11 774 грн.,паливо на час спільного життя зберігалася у гаражі у 3-х двохсотлітрових діжках, там також зберігалися 4 балони з газом на суму 1 089 грн. У 2015 році позивач придбав автомобіль «Москвич» 1983 р.в., марка ИЖ-271501, р.н. НОМЕР_6, вартість на даний час 12 000,00 грн. У 1996 році позивач придбав причеп до автомобіля модель Фермер ПФ-01, 1996 р.в., р.н. НОМЕР_7, номер рами НОМЕР_15 вартість на даний час 4 500,00 грн.; компресор, вартість 1 500,00 грн., млин, вартість 3 000,00 грн., корморізку, вартість 2 000,00 грн. 3 електродвигуни, вартість 6 000,00 грн. Позивач почав займатися бджільництвом з 2002 року, ще у с.Зарубинці після смерті батька відповідача ОСОБА_3-ОСОБА_58 2-х вуликів і 2-х бджолиних сімей збільшив кількість до 7-ми вуликів і 7-ми бджолиних сімей. Все це перевіз у 2008 році до с.Летичівка, де продовжував займатися пасікою, збільшив кількість вуликів до 14 штук (вулик Дадан на 24 рамки) і відповідно бджолиних сімей до 14 штук. Подружжя отримувало чималі прибутки від продажу меду. У володінні відповідачів після розлучення подружжя залишилося 3 сорокалітрових бідони меду. Вартість меду-1л коштує 100 грн., (120 л*100)-12 000,00 грн. Вартість 14-ти бджолиних сімей-21 000 грн. (14 шт.*1 500,00 грн.); вартість 14-ти вуликів-21 000 грн. (14 шт.*1 500,00 грн.). Все вищевказане майно знаходиться у володінні відповідачів. В судовому засіданні заявлені свідки, які підтвердять вищевказані обставини. В порядку забезпечення доказів у стадії підготовчого засідання, 11.04.2018 року ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області було зобов'язано відповідача за первісним позовом ОСОБА_5 надати доступ ОСОБА_1, ОСОБА_2, експерту-товарознавцю для огляду та оцінки майна, у разі його наявності, а саме: криницю, гараж, житловий будинок для огляду та оцінки проведеної газової системи, газову плиту «Greta», морозильну камеру «Indesit», будівельні матеріали: 130 листів шиферу; 6000 штук цегли силікатної; 3 000 цегли червоної; 30 тонн відсіву гранітного; 15 кубічних метрів камня бут; 52 тонни щебня, 34 тонни піску, солярку в бочках у гаражі на суму 11 774 грн., автомобіль «Москвич», причеп; компресор; млин; корморізку; З електродвигуни; 14 бджолиних сімей; 14 бджолиних вуликів, що знаходяться по АДРЕСА_26 Монстирищенського району Черкаської області, зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_3 узгодити із позивачем за первісним позовом ОСОБА_1, його представником ОСОБА_2 дату та час огляду майна за тел. НОМЕР_8 або НОМЕР_9. Зловживаючи процесуальними правами і обов'язками, вищевказану ухвалу суду відповідач за первісним позовом ОСОБА_5 категорично відмовилася виконувати, про що в судовому засіданні 17.04.2018 року повідомив її представник-адвокат ОСОБА_4. Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 також не виконала вищевказану ухвалу суду. В порядку забезпечення доказів судом було витребувано інформацію щодо банківських рахунків, руху коштів по рахункам, відкритих на ім'я відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 Під час перебування у шлюбі, сімейні грошові кошти подружжя зберігалися на банківських рахунках, відкритих на ім'я відповідача ОСОБА_3 Згідно довідки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з інформацією про депозити ОСОБА_3 станом на 24.03.2018 року, останньою в період з 01.04.2011 року по 02.11.2015 року було укладено 23 депозитні договори та відповідно відкрито 23 депозитні рахунки. Один депозитний рахунок в доларах США, всі інші в гривні. Загальна сума внесених коштів на 22 депозитних рахунках у гривні на час відкриття цих рахунків становить 446 018,20 грн. На валютний рахунок відповідач ОСОБА_3 внесла 5200,00 дол. США. Також з інформації, наданої ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що відповідач ОСОБА_3 мала поточні карткові рахунки. Кошти з депозитних рахунків знімалися ОСОБА_3, переводилися на карткові рахунки, потім готівка знімалася. Рух коштів згідно наданої інформації ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» по деяким депозитним договорам: депозитний договір SAMDN8950 від 07.05.2013р. (№1 в довідці) на 5 200,00 доларів США. 14.05.2014 року грошові кошти в сумі 5 730,62 доларів США переведені на картковий рахунок НОМЕР_16; депозитний договір SAM DN8645 від 15.05.2013 р. (№4 в довідці) початкова сума 10 000,00 грн., 16.05.2014 р. переказ суми депозиту 11 937,08 грн. на карту НОМЕР_17; депозитний договір SAMDNWFD900 від 26.01.2015 р. (№5 в довідці) початкова сума 23 599,42 грн., 27.04.2015 р. виплата по договору 24 567,46 грн.; депозитний договір SAMDNW F D400 від 22.01.2014 р. ( №8в довідці), початкова сума 20 000,00 грн., 26.01.2015 р. переказ суми депозиту 23 590,94 грн. на карту НОМЕР_18; депозитний договір SAMDN8988 від 07.05.2013 p., (№9 в довідці) початкова сума 26 000,00 грн., 12.05.2014 р. переказ суми депозиту 31086,96 грн. на карту НОМЕР_17; депозитний договір SAMDN5190 від 29.05.2013 р. (№12 в довідці) початкова сума 37 000,00 грн., 30.05.2014 р. переказ суми депозиту 43 371, 27 грн. на карту НОМЕР_19; депозитний договір SAMDN8621 від 15.05.2013 р. (№15 в довідці) початкова сума 40 000,00 грн., 16.05.2014 р. переказ суми депозиту 4 774 835,00 грн. на карту НОМЕР_17; депозитний договір SAMDN5447 від 12.02 2013 р. (№16 в довідці), початкова сума 20 000,00 грн., 14.08.2014 р. переказ на карту; депозитний договір SAMDNWFD400 (№17 у довідці банку) від 01.08.2015 року початкова сума 36 994,42 грн., 24.01.2018 року переказ сумидепозиту 46 434,76 грн. на карту НОМЕР_20. Гривневу валюту, яку відповідач ОСОБА_3 знімала з рахунків, вона обмінювала на долари США та зберігала вдома. З квітня 2016 року, коли позивач був вимушений виїхати з села Летичівка і подружжя припинило спільне сімейне життя, позивач неодноразово звертався до відповідача ОСОБА_3 з проханням поділити грошові кошти. Остання відмовилася. На момент припинення сімейних відносин та розірвання шлюбу на банківських рахунках залишалися грошові кошти. Позивач просить визнати спільним майном подружжя грошові кошти, які зберігалися по депозитному договору SAMDNWFD400, рахунок НОМЕР_21(№17 у довідці банку станом на 28.01.2018 року, №17 довідці банку станом на 24.03.2018 року), який був відкритий відповідачем ОСОБА_3 01.08.2015 року. Початкова сума внесених коштів становить 36 994,42 грн. Згідно банківської виписки про рух коштів по депозитному рахунку НОМЕР_22 період з 01.08.2015 року по 21.11.2016 року із зазначенням нарахованих відсотків та сплатою податку станом на 02.11.2016 року на цьому рахунку було 43 064,03 грн. Ця інформація міститься на стор.55-57, наданої ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформації станом на 24.03.2018 року. Згідно виписки про рух коштів по цьому депозитному рахунку за період з 01.08.2015 року по 27.01.2018 року із зазначенням нарахованих відсотків та сплатою податку остаточна сума на депозитному рахунку НОМЕР_21 станом на 24.01.2018 року становила 46 434,76 грн. 24.01.2018 року відповідач ОСОБА_3 перевела з депозитного рахунку НОМЕР_23 карту НОМЕР_20 46 434,76 грн., потім зняла та привласнила ці кошти. Вищевказана інформація щодо руху коштів по депозитному рахунку НОМЕР_24 на стор.27-32, наданої ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформації станом на 28.01.2018 року. Згідно ст.60 Сімейного кодексу України-1.Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 2.Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналіз статті 60 СК України підтверджує встановлення законодавцем презумпції спільної сумісної власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Згідно ч.3 ст.61 Сімейного Кодексу України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 71 Сімейного кодексу України визначено способи та порядок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя: майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. 2. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. 3.Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. 4. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до п.23 Постанови пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Перелік і вартість спільно набутого у шлюбі майна та ? частка вартості, на яку претендує позивач: грошові кошти, сплачені за будинок по АДРЕСА_10-4 000 доларів США, ? частка-2 000 доларів США, еквівалент на день звернення до суду становить 53 000,00 грн.; криниця-4 835,00 грн., ? частка-2 418,00 грн.; гараж-24 000,00 грн., ? частка-12 000,00 грн.; проведення газу-8 000,00 грн., ? частка-4 000,00 грн.; газова плита «Greta»-3 000,00 грн., ? частка - 1 500 грн.; морозильна камера «Indesit»-4 000,00 грн., ? частка-2 000,00 грн.; будівельні матеріали-80 183,00 грн. -? 40 091,5 грн.; дизельне паливо та газ-12 863,00 грн., ? частка-6 432,00 грн.; автомобіль «Москвич», 1983 р.в., марка ИЖ-271501, р.н. НОМЕР_6-12 000,00 грн., ? частка-6 000,00 грн.; причеп до автомобіля модель Фермер ПФ-01 1996 р.в., р.н.НОМЕР_7-4 500,00 грн., ? частка-2 250,00 грн.; компресор-1 500,00 грн., ? частка-750,00 грн.; млин-3 000,00 грн., ? частка-1 500 грн.; корморізка-2 000,00 грн., ? частка-1 000,00 грн.; 3 електродвигуни-6 000,00 грн., ? частка-3 000,00 грн.; бджолині сім'ї-21 000,00 грн., ? частка-10 500,00 грн.; бджолині вулики-21 000,00 грн., ? частка-10 500,00 грн.; металевий віз для перевозки вантажів-7 000,00 грн., ? частка-3 500 грн.; мед-12 000,00 грн., ? частка-6 000,00 грн.; грошові кошти по депозитному договору SAMDNWFD400, рахунок НОМЕР_21 у ПАТ КБ «Приватбанк» 46 434,76 грн., ? частка-23 217,38 грн. Загальна вартість майна 379 315,76 грн., вартість ? частки майна-189 657,38 грн. Просить визнати спільним майном подружжя: грошові кошти, сплачені за будинок по АДРЕСА_10 4 000 доларів США; криницю, вартістю 4 835,00 грн.; гараж вартістю 24 000,00 грн.; кошти за проведення газу 8 000,00 грн.; будівельні матеріали вартістю 80 183,00 грн.; дизельне паливо та газ вартістю 12 863,00 грн.; автомобіль «Москвич», 1983 р.в., марка ИЖ-271501, р.н. НОМЕР_6 вартістю 12 000,00 грн.; причеп до автомобіля модель Фермер ПФ-01 1996 р.в., р.н.НОМЕР_7 вартістю 4 000,00 грн.; компресор вартістю 1 500,00 грн.; млин вартістю 3 000,00 грн.; корморізку вартістю 2 000,00 грн.; 3 електродвигуни вартістю 6 000,00 грн.; бджолині сім'ї вартістю 21 000,00 грн.; бджолині вулики вартістю 21 000,00 грн.; газову плиту «Greta» вартістю 3 000 грн.; морозильну камеру «Indesit» вартістю 4 000 грн.; металевий віз для перевозки вантажів вартістю 7 000,00 грн.; мед вартістю 12 000,00 грн.; грошові кошти по депозитному договору SAMDNWFD400, рахунок НОМЕР_21 у ПАТ КБ «Приватбанк» 46 434,76 грн.; провести поділ спільного майна подружжя, набутого у шлюбі; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 вартість ? частки коштів, сплачених за будинок по АДРЕСА_10, в розмірі 2 000 доларів США, еквівалент становить 53 000,00 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ? частку вартості проведення газу в сумі 4 000,00 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 вартість ? частки грошових коштів, які знаходилися по депозитному договору SAMDNWFD400, рахунок НОМЕР_21 у ПАТ КБ «Приватбанк» 23 217,38 грн.; залишити у власності ОСОБА_3, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 ? частку вартості дизельного палива та газу в сумі-6 432,00 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ? частки вартості криниці в сумі 2 418,00 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 ? частки вартості гаражу в сумі 12 000,00грн.; залишити у власності ОСОБА_3 газову плиту «Greta», стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки її вартості в сумі 1 500,00 грн.; залишити у власності ОСОБА_3 морозильну камеру «Indesit», стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки її вартості в сумі 2 000,00грн.; залишити у власності ОСОБА_3 будівельні матеріали, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки їх вартості в сумі 40 091,5 грн.; залишити у власності ОСОБА_3 автомобіль «Москвич», марка ИЖ-271501, р.н. НОМЕР_6, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки його вартості в сумі 6 000,00 грн.; залишити у власності ОСОБА_3 причеп до автомобілю модель Фермер ПФ-01 1996 р.в., р.н.НОМЕР_7, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки його вартості в сумі 2 250,00 грн.; залишити у власності ОСОБА_3 компресор, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки його вартості в сумі 750,00 грн.; залишити у власності ОСОБА_3 млин, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки його вартості в сумі 1 500,00 грн.; залишити у власності ОСОБА_3 корморізку, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки її вартості в сумі 1 000,00 грн.; залишити у власності ОСОБА_3 3 електродвигуни, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки їх вартості в сумі 3 000,00 грн.; залишити у власності ОСОБА_3 14 бджолиних вуликів, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки їх вартості в сумі 10 500,00 грн.; залишити у власності ОСОБА_3 14 бджолиних сімей, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки їх вартості в сумі 10 500,00 грн.; залишити у власності ОСОБА_3 металевий віз для перевозки вантажу, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки їх вартості в сумі 3 500,00 грн.; залишити у власності ОСОБА_3 120 літрів меду, стягнувши з неї на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частки його вартості в сумі 6 000,00 грн. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір 1896,60 грн.

У судовому засіданні 26.04.2018 року представник відповідачів за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 надав заперечення на заяву про збільшення позовних вимог від 23.04.2018 року, відповідно до якого в Монастирищенському районному суді Черкаської області на розгляді знаходиться цивільна справа №702/1035/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третьої особи на стороні позивача-ОСОБА_3 про визнання майна спільною власністю подружжя та його поділ та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна набутого у шлюбі, спільною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя. 23.04.2018 року Позивачем та його Представником на електронну пошту було надіслано заяву про збільшення позовних вимог (нова редакція позовної заяви). Позовні вимоги викладенні в даній заяві є необгрунтованими, такими які суперечать діючому законодавству. Оскільки, збільшуючи позовні вимоги, зокрема щодо вартості будівництва гаража з 12 000 до 24 000 грн., наявність металевого воза вартістю 7 000 грн., наявність меду в кількості 120 л, про, які позивач в первісному позову не зазначав, ніякими доказами не підтверджуються. Всі спростування позовних вимог, Відповідач 1 та Відповідач 2 висловили у відзивах, які були надані суду на позовні вимоги Позивача. Крім того, слід зазначити, що дані відносини регулюються вимогами ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. А оскільки, право позивача на майно, яке він прагне визнати спільною сумісною власністю подружжя (придбання будинку, будівництво газопроводу, гаража, криниці та ін.) обмежено правом Відповідача 2, оскільки перебуває в приватній власності останнього, тому позиція Позивача, що він має право на дане майно є помилковою. Також, як доказ спростування позовних вимог, щодо придбання Позивачем газової плити та морозильної камери, свідчать документи, а саме гарантійний талон від 14.05.2010 року, щодо придбання ОСОБА_5 газової плити моделі «GEFEST» та товарний чек від 14.05.2010 року про сплату коштів в сумі 2 500 за даний товар., а також гарантійний талон від 28.12.2015 року про придбання морозильної камери «F22SM» ОСОБА_5 та товарний чек від 28.12.2015 року про сплату коштів за даний товар (копії додаються). Також, вважає за необхідне звернути увагу суду, що ухвалою Монастирищенського районного суду від 11 квітня 2018 року про надання Відповідачем 2 доступу Позивачу, його Представнику та експерту-товарознавцю для огляду і оцінки майна, яке є приватною власністю Відповідача 2, було визначено чіткий порядок узгодження дати та часу для такого огляду. Зокрема, судом встановлено, що Відповідач 2 та Відповідач 1 повинні узгодити дату з Позивачем та його представником по телефону до 17.04.2018 року. Позивач в супереч вимогам даної ухвали 13 квітня 2018 року без попередження прибув до домоволодіння Відповідача 2, і з її слів, скориставшись її похилим віком та фізичними вадами, оскільки Відповідач 2 погано чує, без будь-якого дозволу пройшов до будинку і оглянув його. Внаслідок чого, налякав та викликав нервовий зрив у Відповідача 2, яка внаслідок дій Позивача з 16 квітня 2018 року госпіталізована до терапевтичного відділення Монастирищенської ЦРЛ, де перебуває на стаціонарному лікуванні до даного часу. Таким чином, Позивач своїми діями не сприяв узгодженню даної дати, а навпаки провокував Відповідача 2 на не вчинення даних дій, в зв'язку з чим, остання через свій хворобливий стан не мала можливості узгодити відповідну дату, щодо огляду. Про що ним, як представником Відповідача 2 було повідомлено суд в судовому засіданні. Що спростовує викладенні в заяві доводи, що Відповідач 2 в категоричній формі відмовилась від узгодження даної дати. Більше того, вважає, що винесення ухвали від 11.04.2018 року обмежило права Відповідача 2, щодо строків оскарження даної ухвали. Адже, суд зобов'язав Відповідача 2 узгодити дату до 17 квітня 2018 року тоді, як строк для оскарження даної ухвали закінчується 26.04.2018 року. Тобто, зобов'язав учасників процесу, Відповідача 2 та Відповідача 1 узгодити дату по ухвалі, яка не набрала законної сили. Позивач збільшуючи позовні вимоги просить суд визнати спільною сумісною власністю грошові кошти по депозитному договору SAMDNWFD2400 рахунок НОМЕР_21 у ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 46 434,76 грн., а також вчинити їх поділ в рівних частках. З даного приводу слід зазначити, що дані кошти не є спільною сумісною власністю, а безпосередньо майном Відповідача 1, оскільки, отриманні останньої внаслідок реалізації спадкового майна, яке перейшло до неї в порядку спадкування від її тітки ОСОБА_34. Перехід права власності на майно спадкодавця підтверджується копією заповіту від 02 лютого 1991 року. Відповідно до якого, все своє майно ОСОБА_34 в тому числі житловий будинок, що в с.Зюбриха Монастирищенського району, заповіла Відповідачу 1. Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Зюбриської Ради народних депутатів, (копія Додається). В 2002 році ОСОБА_34 померла (копія свідоцтва додається), після чого відкрилась спадщина на її спадкове майно, в яку вступила Відповідач 1 , як спадкоємець. Відповідно до розписки (копія додається) Відповідач 1 отримала від ОСОБА_36 30 000 грн. за реалізацію житлового будинку в с.Зюбриха Монастирищенського району, який перейшов у спадок Відповідачу 1 від спадкодавця ОСОБА_34 Відповідно до п.2 ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Дані кошти, в сумі 30 000 гривень, в травні 2012 року, строком на 1 рік, були покладенні на депозитний рахунок в ПАТ КБ « ПриватБанк» в Монастирищенському відділенні, який був відкритий на ім'я Відповідача 1. Це підтверджується роздруківкою по депозитних рахунках витребуваної за рішенням суду з ПАТ КБ « Приватбанк» аркуш 3 (далі Роздруківка). Зокрема інформація по депозитному рахунку НОМЕР_25 від 24.05.2012 року, відповідно до якого відкрито депозитний рахунок на суму 30 000 гривень (договір SAMDN 3016). 29.05.2013 року, у зв'язку з закінченням строку депозитного вкладу, дані кошти разом з відсотками, в сумі 37 000 грн., були зняті з депозитного рахунку, і в той же день, дані кошти знову були покладенні на депозитний рахунок НОМЕР_26 строком на 1 рік (договір SAMDN 5190) (Роздруківка аркуш 3). 30.05.2014 року кошти по даному вкладу разом з відсотками, а саме 43 371,27 грн., були зняті у зв'язку з закінченням строку депозитного вкладу, що підтверджується Роздруківкою аркушем 48, відповідно до якої дані кошти були переведені на картковий рахунок Відповідача 1 НОМЕР_27 і в той же день зняті з даної картки (Роздруківка аркуш 31). Тривалий час дані кошти Відповідач 1 зберігала вдома, в зв'язку з чим, частина коштів були витрачена на сімейні потреби. А 27.04.2015 року, кошти, які залишились, а саме 35 000 гривень, знову поклала на депозитний рахунок НОМЕР_28 (договір SAMDNWFD 1801), які 01.08.2015 року Відповідач 1 разом з відсотками в сумі 36 994,42 гривень зняла ( Роздруківка аркуш 66-67). Після чого, в той же день, а саме 01.08.2015 року вище вказану суму, а саме 36 994,42 грн. перевела на депозитний рахунок НОМЕР_29 (договір SAMDNWF D400) (Роздруківка аркуш 52), на частку якого Позивач пред'явив вимогу. Тому, вказана сума депозиту не є спільним майном подружжя і не підлягає поділу у відповідності до п.2 ч.1 ст.57 СК України, оскільки є приватною власності Відповідача 1. Станом на 24.01.2018 року сума вкладу разом з відсотками становила 46 434,76 грн., які Відповідач 1 на прохання своєї доньки, ОСОБА_6, яка є третьою особою на стороні позивача у даній справі, перерахувала на її картковий рахунок, що підтверджується квитанцією від 24.01.2018 року та роздруківкою по рахунку ОСОБА_6 від 07.03.2018 року (квитанція та роздруківка додаються). Тому, доводи Позивача та його представника, що Відповідач 1 привласнила дані кошти є необгрунтованими, такими які спростовані відповідними доказами. Це свідчить про надуманість позовних вимог Позивача та представника, як по депозитних вкладах, так і по іншому майну. Більше того, за час шлюбу між Позивачем та Відповідачем була домовленість, що всі кошти, які перебували на депозитних рахунках, як Позивача так і Відповідача 1, будуть спрямованні на придбання житла їхній спільній доньці в м.Київ. А також проведення там ремонту та благоустрою. Тому, Відповідач 1 всі кошти по своїх рахунках віддала дочці, ОСОБА_6, які по суті були основною частиною при купівлі останньою квартири в м.Київ, про що ОСОБА_6 може підтвердити вході розгляду справи по суті. Як зазначено у відзиві Відповідача 1 на позовну заяву Позивача, вона визнає факт спільної власності автомобільного причепа моделі Фермер ПФ-01 1996 р.в з д.н.з. НОМЕР_4, і не проти щодо його поділу. Позивач зазначив в своїй заяві про збільшення позовних вимог, що вартість даного причепа становить 4 000 грн. Відповідач 1 погоджується з даною вартістю і не заперечує, щодо залишення його в її власності при сплаті на користь Позивача 1/2 частки даного майна, а саме 2 000 грн. Проте, Позивач чомусь з даної суми просить сплатити на його користь 2 250 грн., що не є рівною часткою в розуміні 1/2. Просить позовні вимоги ОСОБА_1 та його представника задовольнити частково; визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя причеп марки ПФ-01, моделі «Фермер», 1996 року випуску, номер рами НОМЕР_10 та вчинити дії, щодо його поділу, а саме, врахувати, що вартість даного причепа становить 4 000 гривень, залишити в власності ОСОБА_3 вказаний причеп, стягнувши з неї ? частики вартості даного майна, а саме 2 000 гривень на користь ОСОБА_1; зобов'язати ОСОБА_1, у разі поділу даного майна передати ОСОБА_3 свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_30 на вказаний причеп. В задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

У судовому засіданні 26.04.2018 року представник відповідачів за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 надав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої в Монастирищенському районному суді Черкаської області на розгляді знаходиться цивільна справа №702/1035/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третьої особи на стороні позивача-ОСОБА_3 про визнання майна спільною власністю подружжя та його поділ та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна набутого у шлюбі, спільною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя. Враховуючи те, що Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заперечують проти позовних вимог викладених в зустрічному позові. У відзиві на позов від 23.02.2018 року висловили пропозицію щодо залишення спільного майна подружжя у власності Відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 і стягнути з останньої на користь Позивача ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі різниці вартості майна, що свідчить про визнання цін, які зазначив Відповідач в зустрічному позові. Відповідач за певісним позовом ОСОБА_3 не погоджується з такими умовами, оскільки, також претендує на побутову техніку, яку залишив у своїй власності Позивач ОСОБА_3 і визнав її наявність відповідно до відзиву на зустрічну позовну заяву від 23.02.2018 року. Тому, враховуючи те, що згоди між Позивачем та Відповідачем щодо поділу даного майна в добровільному порядку не досягнуто вимушені просити суд вирішити даний спір в судовому порядку. Відповідно до ч.5 ст.71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене виникає необхідність в уточненні позовних вимог. Просить визнати, майно набуте ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за час спільного проживання, спільною сумісною власністю подружжя, а саме: стінку меблеву на три секції вартістю-14 000 грн.; м'які меблі в складі дивану та двох крісел вартістю-8 000 грн.; стіл розкладний вартістю-2000 грн.; музичний центр «Sony» вартістю-3 000 грн.; два стільці з м'якою частиною вартістю 350 грн. за один стілець на суму-700 грн.; килим розмірами 3x2 м. придбаний в Республіці Іран вартістю-10 000 грн.; холодильник «Донбас» вартістю 6 000 грн.; меблі кухні, три навісні шкафи та три тумбочки вартістю-7 000 грн.; стіл кухонний та три стільці вартістю-1 500 грн.; плиту газову «1328» вартістю 2 500 грн.; ванну, унітаз та рукомийник вартістю відповідно 1 000 грн., 1 500 грн., та 1 000 грн. на суму-3 500 грн.; тумбочку під рукомийник та навісний шкаф вартістю-950 грн.; диван розкладний вартістю 2 000 грн.; ліжко односпальне вартістю 1 500 грн.; диван «малютка» вартістю 3 500 грн.; шафу на двоє дверей з тумбочкою вартістю 2 000 грн.; монітор до комп'ютера «LG» вартістю 2 500 грн.; електричну м'ясорубку «DELFA» DME 2130 вартістю 3 500 грн.; коврову доріжку 2 шт. по 3.5 м. вартістю по 2000 грн. кожна на суму 4 000 грн.; коври розміром 1.5x1.8 м. 2 шт. вартістю по 750 грн. кожен на суму 1 500 грн.; войлочне покриття на підлогу, розмірами 1.5x3м. вартістю 250 грн.; покриття на підлозі розмірами 0.9x2.6 м. вартістю 150 грн.; піали скляні «FRUIT» набор 6 шт. вартістю 85 грн.; піали скляні «KRISTALINA» набір 6 шт. вартістю 85 грн.; піали скляні «Ріknik» набір 5 шт. вартістю 65 грн.; стакани скляні «Бережанське скло» набір 6 шт. вартістю 65 грн.; набір кофейний (сервіз) на 6 персон вартістю 500 грн.; набір чайний «HELIOS» (сервіз) на 4 персони вартістю 100 грн.; годинник настінний 2 шт. вартістю по 500 грн. за кожний на суму 1 000 грн.; піали зі скла 2 шт. великі вартістю по 30 грн. кожна на суму 60 грн.; тарілку супову, мілку 16 шт. на загальну суму 50 грн.; вазу кришталеву вартістю 500 грн.; вазу керамічну вартістю 50 грн.; сервіз чайний на 6 персон (20 предметів) вартістю 950 грн.; сервіз чайний на 6 персон (15 предметів) вартістю 500 грн.; стакани зі скла 10 шт. вартістю по 6.5 грн. за один стакан на суму 65 грн.; піали зі скла «SMP» набір 6 шт. вартістю 65 грн.; набір для спецій керамічний з 3-х предметів «HELIOS» вартістю 55 грн.; тарілки керамічні (закусочні) 12 шт. загальною вартістю 50 грн.; піали скляні 3 шт. вартістю по 25 грн. за одну на суму 75 грн.; піалу керамічна 1 шт. вартістю 80 грн.; стакани «Бережанське скло» 6 шт. набір, вартістю 85 грн.; суповий набір на 6 персон 29 предметів вартістю 6 000 грн.; тарілки «закусочні» 10 шт. вартістю по 20 грн. за одну на суму 200 грн.; блюдо керамічне вартістю 25 грн.; блюдо під рибу керамічне вартістю 35 грн.; піали кришталеві 5 шт. вартістю по 200 грн. кожна на суму 1000 грн.; піали зі скла 3 шт. вартістю по 25 грн. кожна на суму 75 грн.; набір кофейний (сервіз) на 18 предметів вартістю 200 грн.; кришталеві фужери 6 шт., набір вартістю 500 грн.; вази піали зі скла 4 шт. вартістю по 25 грн. кожна на суму 100 грн.; пилосос «Вітязь» вартістю 1 500 грн.; матрац ватний розміром 2x1.5м. вартістю 50 грн.; телевізор LED «Samsung» з діагоналлю екрана 32 дюйми вартістю 6 000 грн.; тумбочку під LED телевізор вартістю 1 200 грн.; пральну машину «LG» на 7 кг білизни вартістю 7 000 грн.; холодильник «Samsung» на дві камери вартістю 9 000 грн.; крісло диван вартістю 2 500 грн.; автомобіль ВАЗ 2121 «Нива» з д.н.з. НОМЕР_5 1987 року випуску, червоного кольору, кузов НОМЕР_12 вартістю 59 700 грн. Майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 поділити між ними внатурі, наступним чином: залишити у власності ОСОБА_3 наступне майно: стінку меблеву на три секції вартістю-14 000 грн.; килим розмірами 3x2 м. придбаний в Республіці Іран вартістю-10 000 грн.; диван «малютку» вартістю 3 500 грн.; електричну м'ясорубку «DELFA» DME 2130 вартістю 3 500 грн.; коврову доріжку 2 шт. по 3.5 м. вартістю по 2000 грн. кожна на суму 4 000 грн.; піали скляні «FRUIT» набір 6 шт. вартістю 85 грн.; піали скляні «KRISTALINA» набір 6 шт. вартістю 85 грн.; піали скляні «Ріknik» набір 5 шт. вартістю 65 грн.; стакани скляні «Бережанське скло» набір 6 шт. вартістю 65 грн.; вазу кришталеву вартістю 500 грн.; стакани зі скла 10 шт. вартістю по 6.5 грн. за один стакан на суму 65 грн.; піали зі скла «SMP» набір 6 шт. вартістю 65 грн.; стакани «Бережанське скло» 6 шт. набір, вартістю 85 грн.; суповий набір на 6 персон 29 предметів вартістю 6 000 грн.; піали кришталеві 5 шт. вартістю по 200 грн. кожна на суму 1000 грн.; кришталеві фужери 6 шт., набір вартістю 500 грн.; вази піали зі скла 4 шт. вартістю по 25 грн. кожна на суму 100 грн.; холодильник «Samsung» на дві камери вартістю 9 000 грн.; пральну машину «LG» на 7 кг білизни вартістю 7 000 грн.; крісло диван вартістю 2 500 грн., що в сумі становить 62 115 грн. Залишити у власності ОСОБА_1 наступне майно: м'які меблі в складі дивану та двох крісел вартістю-8 000 грн.; стіл розкладний вартістю-2000 грн.; музичний центр «Sony» вартістю-3 000 грн.; два стільці з м'якою частиною вартістю 350 грн. за один стілець на суму-700 грн.; холодильник «Донбас» вартістю 6 000 грн.; меблі кухні, три навісні шкафи та три тумбочки вартістю-7 000 грн.; стіл кухонний та три стільці вартістю-1 500 грн.; плиту газову «1328» вартістю 2 500 грн.; ванну, унітаз та рукомийник вартістю відповідно 1 000 грн., 1 500 грн., та 1 000 грн. на суму-3 500 грн.; тумбочку під рукомийник та навісний шкаф вартістю-950 грн.; диван розкладний вартістю 2 000 грн.; ліжко односпальне вартістю 1 500 грн.; шафу на двоє дверей з тумбочкою вартістю 2 000 грн.; монітор до комп'ютера «LG» вартістю 2 500 грн.; коври розміром 1.5x1.8 м. 2 шт. вартістю по 750 грн. кожен на суму 1 500 грн.; войлочне покриття на підлогу, розмірами 1.5x3м. вартістю 250 грн.; покриття на підлозі розмірами 0.9x2.6 м. вартістю 150 грн.; набір кофейний (сервіз) на 6 персон вартістю 500 грн.; набір чайний «HELIOS» (сервіз) на 4 персони вартістю 100 грн.; годинник настінний 2 шт. вартістю по 500 грн. за кожний на суму 1 000 грн.; піали зі скла 2 шт. великі вартістю по 30 грн. кожна на суму 60 грн.; тарілку супову, мілку 16 шт. на загальну суму 50 грн.; вазу керамічну вартістю 50 грн.; сервіз чайний на 6 персон (20 предметів) вартістю 950 грн.; сервіз чайний на 6 персон (15 предметів) вартістю 500 грн.; набір для спецій керамічний з 3-х предметів «HELIOS» вартістю 55 грн.; тарілки керамічні (закусочні) 12 шт. загальною вартістю 50 грн.; піали скляні 3 шт. вартістю по 25 грн. за одну на суму 75 грн.; піалу керамічна 1 шт. вартістю 80 грн.; тарілки «закусочні» 10 шт. вартістю по 20 грн. за одну на суму 200 грн.; блюдо керамічне вартістю 25 грн.; блюдо під рибу керамічне вартістю 35 грн.; піали зі скла 3 шт. вартістю по 25 грн. кожна на суму 75 грн.; набір кофейний (сервіз) на 18 предметів вартістю 200 грн.; пилосос «Вітязь» вартістю 1 500 грн.; матрац ватний розміром 2x1.5м. вартістю 50 грн.; телевізор LED «Samsung» з діагоналлю екрана 32 дюйми вартістю 6 000 грн.; тумбочку під LED телевізор вартістю 1 200 грн.; автомобіль ВАЗ 2121 «Нива» з д.н.з. НОМЕР_5 1987 року випуску, червоного кольору, кузов НОМЕР_12 вартістю 59 700 грн., що в сумі становить 117 505 грн. Стягнути із ОСОБА_1 на її користь кошти сплачені у вигляді судового збору в сумі 898,10 грн.

03.05.2018 року на електронну адресу суду від представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 на заяву позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої в провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області знаходиться справа №702/1035/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання майна спільною власністю подружжя та його поділ та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_6 про визнання майна спільною власністю подружжя та його поділ. Позивач за первісним позовом (надалі-Позивач) заперечує проти відзиву відповідачів за первісним позовом на заяву про збільшення розміру позовних вимог, оскільки у відзиві відповідачами спотворені дійсні обставини справи. Звертає увагу суду, що позиція відповідачів така, що протягом 30-ти років спільного сімейного життя і тяжкої праці, позивач фактично не нажив спільно із колишньою дружиною жодної речі з переліку майна, зазначеного у первісному позові, усе майно, нажите за ці роки належить виключно відповідачам. І це при тому, що відповідач ОСОБА_3 протягом 22-х років не працювала, була домогосподаркою. Майно, яке зазначене у первісній позовній заяві є майном, яке подружжя набуло протягом спільного сімейного життя. Посилання відповідачів за первісним позовом на те, що власником майна є ОСОБА_5 не підтверджено належними доказами. Відповідач за первісним позовом ОСОБА_5 у встановленому законом порядку право власності на криницю, гараж, віз, прибудову не оформила та не зареєструвала. Надання відповідачами товарного чеку від 28.12.2015 року на морозильну камеру Снайге є введенням суду в оману щодо дійсних обставин. Подружжям була придбана морозильна камера приблизно за два роки, до того, як ОСОБА_3 завела стосунки із ОСОБА_37 (січень 2016 року), це 2013-2014 роки. Товарний чек від 28.12.2015 року не підтверджує, що морозильна камера придбана ОСОБА_5, у чеку відсутнє її прізвище. А те, що стороною відповідачів вписано самостійно прізвище ОСОБА_5 у гарантійний талон, видно неозброєним оком. Заповнення гарантійного талону не передбачає внесення туди прізвища покупця. Відповідно до чинного Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 p. N506 в гарантійному талоні має бути зазначений виробник або продавець, назва та адреса сервісної служби. У товарному чеку від 11.05.2010 року на газову плиту відсутнє прізвище ОСОБА_5 В гарантійному талоні в графі, де після реквізитів за якою адресою встановлена плита, ким підключена, має бути особистий підпис покупця і дата, вписано прізвище, ім'я, по-батькові ОСОБА_5 Звертає увагу суду, що у своєму відзиві від 12 лютого 2018 року на первісний позов відповідач ОСОБА_3 відомості про наявність вищевказаних товарних чеків на плиту та морозильну камеру не зазначала. Відповідачами спотворено дійсні обставини щодо умисного невиконання ухвали Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2018 року, якою зобов'язано надати доступ для огляду та оцінки майна у АДРЕСА_17. Вищевказана ухвала суду відповідачами не оскаржувалася. Ще 28 лютого 2018 року представником ОСОБА_1 рекомендованим листом було направлено на ім'я відповідача за первісним позовом ОСОБА_5 клопотання про надання доступу для огляду спільного майна. Вищевказане клопотання ОСОБА_5 було отримане, але проігнороване. В добровільному порядку відповідачі не надали доступ стороні позивача. Так, 13 квітня 2018 року, позивач ОСОБА_1 з метою узгодити день та час огляду, оскільки до наступного судового засідання залишалося 4 дні, приїхав до будинку, де раніше мешкав, у АДРЕСА_17. На територію домоволодіння не заходив, а стояв за парканом. ОСОБА_5 побачила його та підійшла, як завжди з лайкою, узгоджувати день та час огляду майна категорично відмовилася. В той же час, ОСОБА_5 вкотре викликала по 102 слідчу оперативну групу, заявила по телефону, що колишній зять ОСОБА_1 буцімто заходив у будинок і можливо щось вкрав. Тобто, на момент виклику поліції ОСОБА_5 не знала вкрав колишній зять щось чи ні, а вже в поясненнях, які в неї відібрали прибулі поліцейські, надала неправдиве повідомлення, що виявила відсутність 3 000 грн. Що дивує, що поліція негайно реагує на неправдиві виклики, заяви ОСОБА_5, терміново викликає на допити ОСОБА_1, не перевіряючи, при цьому, будь-які належні докази. А на заяви ОСОБА_1, подані до Монастирищенського ВП ГУ НП України в Черкаській області про викрадення у нього ОСОБА_3 грошей під час опису майна 29 січня 2018 року, про надання ОСОБА_5 неправдивих повідомлень-жодної належної реакції правоохоронців. В судовому засіданні 17.04.2018 року представник ОСОБА_4 підтвердив категоричну відмову ОСОБА_5 надати доступ для огляду майна. Вважає, суд має дати належну оцінку зловживанням ОСОБА_5 процесуальними правами. Позивач заперечує проти доказу-розписки за продаж будинку за 30 000 грн.: надана відповідачами розписка без дати про отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_36 30 000 гривень за будинок у селі Зюбриха на думку позивача є підробкою, оскільки фактично будинок був проданий за 4 500 грн. На розписці стоїть печатка виконавчого комітету Зюбриської сільської ради, але відсутні прізвище і підпис посадової особи сільської ради, яка мала право поставити печатку на розписці. В разі засвідчення справжності підписів осіб, секретар сільської ради має зробити на цьому документі відповідний напис, поставити дату, написати своє прізвище, ініціали, поставити особистий підпис, скріпити печаткою. Будинок був проданий ОСОБА_3 у 2009 році. Такої ціни, як 30 000 грн. не могло і бути. Нижче приведені характеристики цього будинку також спростовують неправдиву інформацію щодо завищеної вартості будинку, яку надала суду ОСОБА_3 Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, будинок в с.Зюбриха, вул.Жовтнева,64, загальною площею 44,9 кв.м., житловою площею 25,3 кв.м., матеріал стін: глинобитні, обкладені цеглою, належить ОСОБА_36, ІНФОРМАЦІЯ_10 на підставі свідоцтва про право власності, серія НОМЕР_31, від 17.12.2009, виданого Виконавчим комітетом Зюбриської сільської ради. Тобто, кошти від продажу спадкового майна були отримані відповідачем ОСОБА_3 у 2009 році, а депозитний договір SAMDNWFD400, рахунок НОМЕР_21, який заявлений позивачем, як спільне майно подружжя відкритий на ім'я відповідача ОСОБА_3 01.08.2015 року з початковою сумою 36 994,42 грн., що спростовує версію останньої, що нею були покладені у банк кошти, отримані від продажу спадщини. Навіть, якщо, як вказує відповідач ОСОБА_3, кошти від продажу спадкового майна у 2009 році вона поклала на рахунок в травні 2012 року, то відсутні докази, що це ті самі кошти, які були нею отримані у 2009 році. Посилання відповідача ОСОБА_3 на буцімто домовленість подружжя усі кошти з банківських рахунків віддавати доньці є неправдою. Так, дійсно, подружжя надавало доньці кошти на придбання квартири, але це не стосується усіх грошових коштів. Кошти за депозитним договором SAMDNWFD400, рахунок НОМЕР_21 відповідач ОСОБА_3 переказала доньці 24.01.2018 року без згоди позивача ОСОБА_1, достеменно знаючи про ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 18 січня 2018 року про витребування інформації по банківським рахункам, відкритим на її ім'я. Просить оцінити надані відповідачами докази; відхилити ці докази, внаслідок їх недопустимості, недостовірності та задовольнити первісний позов в повному обсязі.

03.05.2018 року на електронну адресу суду від представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 надійшов відзив на заяву про уточнення позовних вимог по зустрічному позову, відповідно до якого в провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області знаходиться справа №702/1035/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання майна спільною власністю подружжя та його поділ та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_6 про визнання майна спільною власністю подружжя та його поділ. Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 заперечує проти варіанту, запропонованого позивачем за зустрічним позовом щодо поділу спільного майна подружжя, яке знаходиться у квартирі АДРЕСА_27. За варіантом поділу майна, який зазначений позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_3 в заяві про уточнення позову, вбачається, що вона хоче виділити собі в натурі майно вищої вартості, яке знаходиться в кращому стані, а відповідачу за зустрічним позовом виділити майно, яке знаходиться в гіршому стані, речі, які взагалі вийшли з ладу і непридатні до використання. Відповідач за зустрічним позовом категорично не погоджується із оцінкою майна, яку визначила позивач у зустрічному позові, оскільки оцінка значно завищена, не відповідає дійсним цінам і не підтверджена належними доказами, деяке майно вже було в квартирі під час отримання цієї квартири від держави, деяке майно належить доньці сторін ОСОБА_6 Відповідач оцінив кожну пронумеровану позицію майна, перелік якого в зустрічному позові надала позивач, за цінами на аналогічне майно, яке пропонується на продаж на сайті продажу OLX. Як уже зазначав у відзиві на зустрічний позов, відповідач за зустрічним позовом просить виключити з обсягу спільного майна: автомобіль марки ВАЗ, модель 2121(«НИВА»), 1987 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13, отриманий відповідачем у спадщину; монітор для комп'ютера «LG», належить доньці; ліжко «Малютка», належить доньці сторін; плита газова «1328» 1994 р. не придбавалася подружжям, знаходилася в квартирі; ванна, рукомийник, унітаз не придбавалися подружжям, а знаходилися в квартирі; тумбочка під рукомийник та навісну шафу-власність доньки сторін. Виділити у власність ОСОБА_1 наступне майно: холодильник «Samsung», 2004-2005 p.p. вартістю 2 500 грн.; пральну машину «LG», 2004 -2005 p.p., вартістю 2 000 грн.; м'які меблі в складі дивану та двох крісел 1990-1992 p.p. вартістю 700 грн.; меблі кухонні, три навісні шафи та три тумбочки 1994 р. вартістю 700 грн.; стіл кухонний та три стільці 1994 p., в незадовільному стані вартістю 300 грн.; шафу на двоє дверей з тумбочкою 1994 p., в незадовільному стані вартістю 400 грн.; матрац ватний розміром 2x1,5 м вартістю 50 грн. Виділити у власність ОСОБА_3 наступне майно: стінку меблеву на три секції; стіл розкладний; музичний центр «SONY», модель CFD- ZW220Lp.; килим розміром 3x2; холодильник «Донбас»; диван розкладний блакитний; електричну м'ясорубку «DELFA» DMG 2130; килимову доріжку 2 шт.; килими 1,5x1.8 2 шт.; войлочне покриття на підлогу 1,5x3; покриття на підлозі 0,9x2,6; піали «Fruit» набір 6 шт.; піали «Kristalina» набір 6 шт.; піали «Picnic» 5 шт.; стакани «Бережанське скло» набір 6 шт.; набір кофейний на 6 персон; набір чайний «Helios»; годинник настінний 2 шт.; піали зі скла 2 шт.; тарілки супові 16 шт.; вазу кришталеву; вазу керамічну; сервіз чайний на 6 персон (20 предметів); сервіз чайний на 6 персон (15 предметів); стакани зі скла 10 шт.; піали зі скла «SMP» набір 6 шт.; набір для спецій з 3-х предметів «Helios»; тарілки керамічні закусочні 12 шт.; піали скляні 3 шт.; піалу керамічну; стакани «Бережанське скло» 6 шт.; суповий набір на 6 персон 29 предметів; тарілки закусочні 10 шт.; блюдо керамічне; блюдо під рибу, керамічне; піали кришталеві 5 шт.; піали зі скла 3 шт.; набір кофейний на 18 предметів; кришталеві фужери 6 шт.; пилосос «Вітязь»; телевізор LED «Samsung», знаходиться у с.Летичівка; тумбочку під телевізор, знаходиться у с.Летичівка; крісло диван; ліжко односпальне; два стільці з м'якою частиною.

У судовому засіданні 26.04.2018 року представник відповідачів за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 надав заперечення на заяву про збільшення позовних вимог від 23.04.2018 року, відповідно до якого в Монастирищенському районному суді Черкаської області на розгляді знаходиться цивільна справа №702/1035/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третьої особи на стороні позивача-ОСОБА_3 про визнання майна спільною власністю подружжя та його поділ та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна набутого у шлюбі, спільною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя. 23.04.2018 року Позивачем та його Представником на електронну пошту було надіслано заяву про збільшення позовних вимог (нова редакція позовної заяви). Позовні вимоги викладенні в даній заяві є необгрунтованими, такими які суперечать діючому законодавству. Оскільки, збільшуючи позовні вимоги, зокрема щодо вартості будівництва гаража з 12 000 до 24 000 грн., наявність металевого воза вартістю 7 000 грн., наявність меду в кількості 120 л, про, які позивач в первісному позову не зазначав, ніякими доказами не підтверджуються. Всі спростування позовних вимог, Відповідач 1 та Відповідач 2 висловили у відзивах, які були надані суду на позовні вимоги Позивача. Крім того, слід зазначити, що дані відносини регулюються вимогами ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. А оскільки, право позивача на майно, яке він прагне визнати спільною сумісною власністю подружжя (придбання будинку, будівництво газопроводу, гаража, криниці та ін.) обмежено правом Відповідача 2, оскільки перебуває в приватній власності останнього, тому позиція Позивача, що він має право на дане майно є помилковою. Також, як доказ спростування позовних вимог, щодо придбання Позивачем газової плити та морозильної камери, свідчать документи, а саме гарантійний талон від 14.05.2010 року, щодо придбання ОСОБА_5 газової плити моделі «GEFEST» та товарний чек від 14.05.2010 року про сплату коштів в сумі 2 500 за даний товар, а також гарантійний талон від 28.12.2015 року про придбання морозильної камери «F22SM» ОСОБА_5 та товарний чек від 28.12.2015 року про сплату коштів за даний товар (копії додаються). Також, вважає за необхідне звернути увагу суду, що ухвалою Монастирищенського районного суду від 11 квітня 2018 року про надання Відповідачем 2 доступу Позивачу, його Представнику та експерту-товарознавцю для огляду і оцінки майна, яке є приватною власністю Відповідача 2, було визначено чіткий порядок узгодження дати та часу для такого огляду. Зокрема, судом встановлено, що Відповідач 2 та Відповідач 1 повинні узгодити дату з Позивачем та його представником по телефону до 17.04.2018 року. Позивач в супереч вимогам даної ухвали 13 квітня 2018 року без попередження прибув до домоволодіння Відповідача 2, і з її слів, скориставшись її похилим віком та фізичними вадами, оскільки Відповідач 2 погано чує, без будь-якого дозволу пройшов до будинку і оглянув його. Внаслідок чого, налякав та викликав нервовий зрив у Відповідача 2, яка внаслідок дій Позивача з 16 квітня 2018 року госпіталізована до терапевтичного відділення Монастирищенської ЦРЛ, де перебуває на стаціонарному лікуванні до даного часу. Таким чином, Позивач своїми діями не сприяв узгодженню даної дати, а навпаки провокував Відповідача 2 на не вчинення даних дій, в зв'язку з чим, остання через свій хворобливий стан не мала можливості узгодити відповідну дату, щодо огляду. Про що ним, як представником Відповідача 2 було повідомлено суд в судовому засіданні. Що спростовує викладенні в заяві доводи, що Відповідач 2 в категоричній формі відмовилась від узгодження даної дати. Більше того, вважає, що винесення ухвали від 11.04.2018 року обмежило права Відповідача 2, щодо строків оскарження даної ухвали. Адже, суд зобов'язав Відповідача 2 узгодити дату до 17 квітня 2018 року тоді, як строк для оскарження даної ухвали закінчується 26.04.2018 року. Тобто, зобов'язав учасників процесу, Відповідача 2 та Відповідача 1 узгодити дату по ухвалі, яка не набрала законної сили. Позивач збільшуючи позовні вимоги просить суд визнати спільною сумісною власністю грошові кошти по депозитному договору SAMDNWFD2400 рахунок НОМЕР_21 у ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 46 434,76 грн., а також вчинити їх поділ в рівних частках. З даного приводу слід зазначити, що дані кошти не є спільною сумісною власністю, а безпосередньо майном Відповідача 1, оскільки, отриманні останньої внаслідок реалізації спадкового майна, яке перейшло до неї в порядку спадкування від її тітки ОСОБА_34. Перехід права власності на майно спадкодавця підтверджується копією заповіту від 02 лютого 1991 року. Відповідно до якого, все своє майно ОСОБА_34 в тому числі житловий будинок, що в с.Зюбриха Монастирищенського району, заповіла Відповідачу 1. Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Зюбриської Ради народних депутатів, (копія Додається). В 2002 році ОСОБА_34 померла (копія свідоцтва додається), після чого відкрилась спадщина на її спадкове майно, в яку вступила Відповідач 1 , як спадкоємець. Відповідно до розписки (копія додається) Відповідач 1 отримала від ОСОБА_36 30 000 грн. за реалізацію житлового будинку в с.Зюбриха Монастирищенського району, який перейшов у спадок Відповідачу 1 від спадкодавця ОСОБА_34 Відповідно до п.2 ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Дані кошти, в сумі 30 000 гривень, в травні 2012 року, строком на 1 рік, були покладенні на депозитний рахунок в ПАТ КБ « ПриватБанк» в Монастирищенському відділенні, який був відкритий на ім'я Відповідача 1. Це підтверджується роздруківкою по депозитних рахунках витребуваної за рішенням суду з ПАТ КБ « Приватбанк» аркуш 3 (далі Роздруківка). Зокрема інформація по депозитному рахунку НОМЕР_25 від 24.05.2012 року, відповідно до якого відкрито депозитний рахунок на суму 30 000 гривень (договір SAMDN 3016). 29.05.2013 року, у зв'язку з закінченням строку депозитного вкладу, дані кошти разом з відсотками, в сумі 37 000 грн., були зняті з депозитного рахунку, і в той же день, дані кошти знову були покладенні на депозитний рахунок НОМЕР_26 строком на 1 рік (договір SAMDN 5190) (Роздруківка аркуш 3). 30.05.2014 року кошти по даному вкладу разом з відсотками, а саме 43 371,27 грн., були зняті у зв'язку з закінченням строку депозитного вкладу, що підтверджується Роздруківкою аркушем 48, відповідно до якої дані кошти були переведені на картковий рахунок Відповідача 1 НОМЕР_27 і в той же день зняті з даної картки (Роздруківка аркуш 31). Тривалий час дані кошти Відповідач 1 зберігала вдома, в зв'язку з чим, частина коштів були витрачена на сімейні потреби. А 27.04.2015 року, кошти, які залишились, а саме 35 000 гривень, знову поклала на депозитний рахунок НОМЕР_28 (договір SAMDNWFD 1801), які 01.08.2015 року Відповідач 1 разом з відсотками в сумі 36 994,42 гривень зняла ( Роздруківка аркуш 66-67). Після чого, в той же день, а саме 01.08.2015 року вище вказану суму, а саме 36 994,42 грн. перевела на депозитний рахунок НОМЕР_29 (договір SAMDNWF D400) (Роздруківка аркуш 52), на частку якого Позивач пред'явив вимогу. Тому, вказана сума депозиту не є спільним майном подружжя і не підлягає поділу у відповідності до п.2 ч.1 ст.57 СК України, оскілки є приватною власності Відповідача 1. Станом на 24.01.2018 року сума вкладу разом з відсотками становила 46 434,76 грн., які Відповідач 1 на прохання своєї доньки, ОСОБА_6, яка є третьою особою на стороні позивача у даній справі, перерахувала на її картковий рахунок, що підтверджується квитанцією від 24.01.2018 року та роздруківкою по рахунку ОСОБА_6 від 07.03.2018 року (квитанція та роздруківка додаються). Тому, доводи Позивача та його представника, що Відповідач 1 привласнила дані кошти є необгрунтованими, такими які спростовані відповідними доказами. Це свідчить про надуманість позовних вимог Позивача та представника, як по депозитних вкладах, так і по іншому майну. Більше того, за час шлюбу між Позивачем та Відповідачем була домовленість, що всі кошти, які перебували на депозитних рахунках, як Позивача так і Відповідача 1, будуть спрямованні на придбання житла їхній спільній доньці в м.Київ. А також проведення там ремонту та благоустрою. Тому, Відповідач 1 всі кошти по своїх рахунках віддала дочці, ОСОБА_6, які по суті були основною частиною при купівлі останньою квартири в м.Київ, про що ОСОБА_6 може підтвердити вході розгляду справи по суті. Як зазначено у відзиві Відповідача 1 на позовну заяву Позивача, вона визнає факт спільної власності автомобільного причепа моделі Фермер ПФ-01 1996 р.в з д.н.з. НОМЕР_4, і не проти щодо його поділу. Позивач зазначив в своїй заяві про збільшення позовних вимог, що вартість даного причепа становить 4 000 грн. Відповідач 1 погоджується з даною вартістю і не заперечує, щодо залишення його в її власності при сплаті на користь Позивача 1/2 частки даного майна, а саме 2 000 грн. Проте, Позивач чомусь з даної суми просить сплатити на його користь 2 250 грн., що не є рівною часткою в розуміні 1/2 Просить позовні вимоги ОСОБА_1 та його представника задовольнити частково; визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя причеп марки ПФ-01, моделі «Фермер», 1996 року випуску, номер рами НОМЕР_10 та вчинити дії, щодо його поділу, а саме, врахувати, що вартість даного причепа становить 4 000 гривень, залишити в власності ОСОБА_3 вказаний причеп, стягнувши з неї 1/2 частики вартості даного майна, а саме 2 000 гривень на користь ОСОБА_1; зобов'язати ОСОБА_1, у разі поділу даного майна передати ОСОБА_3 свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_30 на вказаний причеп. В задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

У судовому засіданні 26.04.2018 року представник відповідачів за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 надав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої в Монастирищенському районному суді Черкаської області на розгляді знаходиться цивільна справа №702/1035/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третьої особи на стороні позивача-ОСОБА_3 про визнання майна спільною власністю подружжя та його поділ та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна набутого у шлюбі, спільною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя. Враховуючи те, що Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заперечують проти позовних вимог викладених в зустрічному позові. У відзиві на позов від 23.02.2018 року висловили пропозицію щодо залишення спільного майна подружжя у власності Відповідача за первісним позовом ОСОБА_3, і стягнути з останньої на користь Позивача ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі різниці вартості майна, що свідчить про визнання цін, які зазначив Відповідач в зустрічному позові. Відповідач за певісним позовом ОСОБА_3 не погоджується з такими умовами, оскільки, також претендує на побутову техніку, яку залишив у своїй власності Позивач ОСОБА_3 і визнав її наявність відповідно до відзиву на зустрічну позовну заяву від 23.02.2018 року. Тому, враховуючи те, що згоди між Позивачем та Відповідачем щодо поділу даного майна в добровільному порядку не досягнуто вимушені просити суд вирішити даний спір в судовому порядку. Відповідно до ч.5 ст.71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому, суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене виникає необхідність в уточненні позовних вимог. Просить визнати, майно набуте ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за час спільного проживання, спільною сумісною власністю подружжя, а саме: стінку меблеву на три секції вартістю-14 000 грн.; м'які меблі в складі дивану та двох крісел вартістю-8 000 грн.; стіл розкладний вартістю-2000 грн.; музичний центр «Sony» вартістю-3 000 грн.; два стільці з м'якою частиною вартістю 350 грн. за один стілець на суму-700 грн.; килим розмірами 3x2 м. придбаний в Республіці Іран вартістю-10 000 грн.; холодильник «Донбас» вартістю 6 000 грн.; меблі кухні, три навісні шкафи та три тумбочки вартістю-7 000 грн.; стіл кухонний та три стільці вартістю-1 500 грн.; плита газова «1328» вартістю 2 500 грн.; ванну, унітаз та рукомийник вартістю відповідно 1 000 грн., 1 500 грн., та 1 000 грн. на суму-3 500 грн.; тумбочку під рукомийник та навісний шкаф вартістю-950 грн.; диван розкладний вартістю 2 000 грн.; ліжко односпальне вартістю 1 500 грн.; диван «малютка» вартістю 3 500 грн.; шафу на двоє дверей з тумбочкою вартістю 2 000 грн.; монітор до комп'ютера «LG» вартістю 2 500 грн.; електричну м'ясорубку «DELFA» DME 2130 вартістю 3 500 грн.; коврову доріжку 2 шт. по 3.5 м. вартістю по 2000 грн. кожна на суму 4 000 грн.; коври розміром 1.5x1.8 м. 2 шт. вартістю по 750 грн. кожен на суму 1 500 грн.; войлочне покриття на підлогу, розмірами 1.5x3м. вартістю 250 грн.; покриття на підлозі розмірами 0.9x2.6 м. вартістю 150 грн.; піали скляні «FRUIT» набор 6 шт. вартістю 85 грн.; піали скляні «KRISTALINA» набір 6 шт. вартістю 85 грн.; піали скляні «Ріknik» набір 5 шт. вартістю 65 грн.; стакани скляні «Бережанське скло» набір 6 шт. вартістю 65 грн.; набір кофейний (сервіз) на 6 персон вартістю 500 грн.; набір чайний «HELIOS» (сервіз) на 4 персони вартістю 100 грн.; годинник настінний 2 шт. вартістю по 500 грн. за кожний на суму 1 000 грн.; піали зі скла 2 шт. великі вартістю по 30 грн. кожна на суму 60 грн.; тарілку супову, мілку 16 шт. на загальну суму 50 грн.; вазу кришталеву вартістю 500 грн.; вазу керамічну вартістю 50 грн.; сервіз чайний на 6 персон (20 предметів) вартістю 950 грн.; сервіз чайний на 6 персон (15 предметів) вартістю 500 грн.; стакани зі скла 10 шт. вартістю по 6.5 грн. за один стакан на суму 65 грн.; піали зі скла «SMP» набір 6 шт. вартістю 65 грн.; набір для спецій керамічний з 3-х предметів «HELIOS» вартістю 55 грн.; тарілки керамічні (закусочні) 12 шт. загальною вартістю 50 грн.; піали скляні 3 шт. вартістю по 25 грн. за одну на суму 75 грн.; піалу керамічну 1 шт. вартістю 80 грн.; стакани «Бережанське скло» 6 шт. набір, вартістю 85 грн.; суповий набір на 6 персон 29 предметів вартістю 6 000 грн.; тарілки «закусочні» 10 шт. вартістю по 20 грн. за одну на суму 200 грн.; блюдо керамічне вартістю 25 грн.; блюдо під рибу керамічне вартістю 35 грн.; піали кришталеві 5 шт. вартістю по 200 грн. кожна на суму 1000 грн.; піали зі скла 3 шт. вартістю по 25 грн. кожна на суму 75 грн.; набір кофейний (сервіз) на 18 предметів вартістю 200 грн.; кришталеві фужери 6 шт., набір вартістю 500 грн.; вази піали зі скла 4 шт. вартістю по 25 грн. кожна на суму 100 грн.; пилосос «Вітязь» вартістю 1 500 грн.; матрац ватний розміром 2x1.5м. вартістю 50 грн.; телевізор LED «Samsung» з діагоналлю екрана 32 дюйми вартістю 6 000 грн.; тумбочку під LED телевізор вартістю 1 200 грн.; пральну машину «LG» на 7 кг білизни вартістю 7 000 грн.; холодильник «Samsung» на дві камери вартістю 9 000 грн.; крісло диван вартістю 2 500 грн.; автомобіль ВАЗ 2121 «Нива» з д.н.з. НОМЕР_5 1987 року випуску, червоного кольору, кузов НОМЕР_12 вартістю 59 700 грн. Майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 поділити між ними внатурі, наступним чином: залишити у власності ОСОБА_3 наступне майно: стінку меблеву на три секції вартістю-14 000 грн.; килим розмірами 3x2 м. придбаний в Республіці Іран вартістю-10 000 грн.; диван «малютку» вартістю 3 500 грн.; електричну м'ясорубку «DELFA» DME 2130 вартістю 3 500 грн.; коврову доріжку 2 шт. по 3.5 м. вартістю по 2000 грн. кожна на суму 4 000 грн.; піали скляні «FRUIT» набір 6 шт. вартістю 85 грн.; піали скляні «KRISTALINA» набір 6 шт. вартістю 85 грн.; піали скляні «Ріknik» набір 5 шт. вартістю 65 грн.; стакани скляні «Бережанське скло» набір 6 шт. вартістю 65 грн.; вазу кришталеву вартістю 500 грн.; стакани зі скла 10 шт. вартістю по 6.5 грн. за один стакан на суму 65 грн.; піали зі скла «SMP» набір 6 шт. вартістю 65 грн.; стакани «Бережанське скло» 6 шт. набір, вартістю 85 грн.; суповий набір на 6 персон 29 предметів вартістю 6 000 грн.; піали кришталеві 5 шт. вартістю по 200 грн. кожна на суму 1000 грн.; кришталеві фужери 6 шт., набір вартістю 500 грн.; вази піали зі скла 4 шт. вартістю по 25 грн. кожна на суму 100 грн.; холодильник «Samsung» на дві камери вартістю 9 000 грн.; пральну машину «LG» на 7 кг білизни вартістю 7 000 грн.; крісло диван вартістю 2 500 грн., що в сумі становить 62 115 грн. Залишити у власності ОСОБА_1 наступне майно: м'які меблі в складі дивану та двох крісел вартістю-8 000 грн.; стіл розкладний вартістю-2000 грн.; музичний центр «Sony» вартістю-3 000 грн.; два стільці з м'якою частиною вартістю 350 грн. за один стілець на суму-700 грн.; холодильник «Донбас» вартістю 6 000 грн.; меблі кухні, три навісні шкафи та три тумбочки вартістю-7 000 грн.; стіл кухонний та три стільці вартістю-1 500 грн.; плиту газову «1328» вартістю 2 500 грн.; ванну, унітаз та рукомийник вартістю відповідно 1 000 грн., 1 500 грн., та 1 000 грн. на суму-3 500 грн.; тумбочку під рукомийник та навісний шкаф вартістю-950 грн.; диван розкладний вартістю 2 000 грн.; ліжко односпальне вартістю 1 500 грн.; шафу на двоє дверей з тумбочкою вартістю 2 000 грн.; монітор до комп'ютера «LG» вартістю 2 500 грн.; коври розміром 1.5x1.8 м. 2 шт. вартістю по 750 грн. кожен на суму 1 500 грн.; войлочне покриття на підлогу, розмірами 1.5x3м. вартістю 250 грн.; покриття на підлозі розмірами 0.9x2.6 м. вартістю 150 грн.; набір кофейний (сервіз) на 6 персон вартістю 500 грн.; набір чайний «HELIOS» (сервіз) на 4 персони вартістю 100 грн.; годинник настінний 2 шт. вартістю по 500 грн. за кожний на суму 1 000 грн.; піали зі скла 2 шт. великі вартістю по 30 грн. кожна на суму 60 грн.; тарілку супову, мілку 16 шт. на загальну суму 50 грн.; вазу керамічну вартістю 50 грн.; сервіз чайний на 6 персон (20 предметів) вартістю 950 грн.; сервіз чайний на 6 персон (15 предметів) вартістю 500 грн.; набір для спецій керамічний з 3-х предметів «HELIOS» вартістю 55 грн.; тарілки керамічні (закусочні) 12 шт. загальною вартістю 50 грн.; піали скляні 3 шт. вартістю по 25 грн. за одну на суму 75 грн.; піалу керамічна 1 шт. вартістю 80 грн.; тарілки «закусочні» 10 шт. вартістю по 20 грн. за одну на суму 200 грн.; блюдо керамічне вартістю 25 грн.; блюдо під рибу керамічне вартістю 35 грн.; піали зі скла 3 шт. вартістю по 25 грн. кожна на суму 75 грн.; набір кофейний (сервіз) на 18 предметів вартістю 200 грн.; пилосос «Вітязь» вартістю 1 500 грн.; матрац ватний розміром 2x1.5м. вартістю 50 грн.; телевізор LED «Samsung» з діагоналлю екрана 32 дюйми вартістю 6 000 грн.; тумбочку під LED телевізор вартістю 1 200 грн.; автомобіль ВАЗ 2121 «Нива» з д.н.з. НОМЕР_5 1987 року випуску, червоного кольору, кузов НОМЕР_12 вартістю 59 700 грн., що в сумі становить 117 505 грн. Стягнути із ОСОБА_1 на її користь кошти сплачені у вигляді судового збору в сумі 898,10 грн.

У судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 свої позовні вимоги та заперечення щодо позовних вимог ОСОБА_3 підтримав та пояснив, що з 08.02.1986 до 28.10.2016 року він проживав з ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в них народилася дочка ОСОБА_38. У 1994 році він отримав квартиру. Протягом спільного проживання вони їздили в с.Зарубенці, де проживали батьки ОСОБА_39, допомагали по господарству, вирощували овочі, птицю, худобу, яку потім продавали, а гроші накопичували. У 2002 році батько ОСОБА_39 помер. У батька було біля 1 вулика в селі. Він особисто почав займатися бджільництвом і збільшив кількість до 14 вуликів з бджолосім»ями. Вони назбирали 6 000 доларів США, з яких 2 000 позичили сестрі ОСОБА_39. Гроші вони накопичували для купівлі будинку, так як дочка підростала, а в квартирі відсутні умови для ведення господарства. Будинок вони шукали довго. У 2008 році вони з дружиною купили за 4 000 доларів США будинок по АДРЕСА_28. Будинок був старенький з пічним опаленням. Вони зробили в ньому ремонт, провели газ, побудували гараж, криницю, закупили та завезли будівельні матеріали для будівництва нового будинку. Житловий будинок оформили на ОСОБА_5 - матір ОСОБА_39, щоб була субсидія. Продовжували займатися господарством, бджільництвом та виручені кошти складали на рахунки в банку. Грошима займалася дружина, йому не було відомо, що вона відкривала декілька рахунків. Більшу частину свого вільного часу він проводив у с.Летичівка, так як у квартирі не було чим займатися, а потрібні були кошти для навчання та утримання дочки. З часом вони перевезли ОСОБА_5 у житловий будинок по АДРЕСА_29, так як вона часто хворіла. У 2010 році їй зробили операцію на оці, а в 2010 році на ногах. Тому кошти, які вона отримувала пішли на лікування. За станом здоров»я та по віку ОСОБА_10 не могла займатися господарством, а тому всі роботи проводили вони з дружиною. З будівельних матеріалів вони купили 6 000 цегли, щебінь, камінь бут, 120 листів шиферу та інше. Він найняв людей та вони викопали криницю та її облаштували. Також він побудував гараж і прибудову для зберігання сіна. У січня 2016 року ОСОБА_3 завела стосунки з іншим чоловіком. Частину грошей вони витратили на будівельні матеріали, а частину зберігали в банку. На заощадження вони купили квартиру дочці в Києві. З будівництвом гаража йому допомагав його рідний брат - ОСОБА_41. У відзиві ОСОБА_39 зазначила, що кошти на будівельні матеріали давали батьки, а фактично її батько помер у 2002 році. Мати - ОСОБА_5 постійно хворіла, а тому витрачала свою пенсію на лікування. Все, що придбано, придбано за їх з ОСОБА_39 спільні кошти. Доказів наявності та кількості всього майна він надати не може, так як його не допускають в домоволодіння в с.Летичівка. Коли він хотів домовитися за час проведення огляду та оцінки майна, ОСОБА_5 викликала працівників поліції. У 2016 році він з домоволодіння ОСОБА_10 вивіз металеві конструкції та металолом. Інших речей йому не дали забрати. Автомобіль «Ниву» він отримав у спадщину, а на другий автомобіль «Москвич», у нього документів немає, вони його не переоформили з попереднього власника. Вважає, що кошти, яких зараз у ОСОБА_39 немає, можна поділити. Договору зберігання будівельних та інших матеріалів, які знаходяться в АДРЕСА_21, він не укладав, так як з самого початку цей будинок був їх і мав перейти їм у власність, так як іншій дочці ОСОБА_5 батьки допомогли придбати будинок в іншій місцевості. Він не оформив офіційно пасіку на себе. На даний час вулики з бджолосім»ями знаходяться в домоволодінні ОСОБА_5 У першій позовні заяві не було зазначено мед, так як він про нього забув. Як відповідач підтримав відзив, надав свою пропозицію поділу майна. ОСОБА_3 хоче майно, яке знаходиться в кращому стані, він з її варіантом поділу не погоджується. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не надали їм доступу з експертом для оцінки майна, вважає, що оцінка не відповідає реальним цінам. Гозова плита, ванна, умивальник та унітаз були надані безоплатно, так як забудовник їх не встановив, а будинок необхідно було здавати. Квартира приватизована на трьох, тому вважає, що ці речі не підлягають поділу. Автомобіль «Нива» він отримав у спадщину, тому він поділу не підлягає. Підтримує повністю свого представника.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підтримала повністю, вважає, що вони підлягають до задоволення. Вважає, що суд упереджений, так як не прийняв у судовому засіданні як докази фотографії, які надав позивач, про наявність яких вони повідомляли у підготовчому засіданні, але їх не надсилали електронною поштою суду та іншим учасникам , так як були б спотворені зображення. На даних фотографіях зафіксована частина будівельних матеріалів у домоволодінні ОСОБА_5, які він зробив із - за паркану, так як у домоволодіння його не впустили, а викликали працівників поліції. Позивач не укладав договір зберігання на будівельні матеріали та інші речі, так як вважав, що домоволодіння та все, що знаходиться у ньому належить йому. Особисто ним побудовано гараж, криницю. У гаражі зберігалось те майно, яке він придбав. У 2016 році він забрав багато металу, який він особисто придбав. У позивача з відповідачем - ОСОБА_39 у 2016 році була домовленість, що все, що в гаражі забирає ОСОБА_1. Але гараж був відкритий та що у ньому на даний час зберігається невідомо, так як ОСОБА_42 не має доступу до домоволодіння. ОСОБА_1 своїми руками особисто зробив трактор, яким вони мали обробляти земельні паї. Побудовані на території гараж та криниця ОСОБА_5 не оформлені, збудовані за кошти сім»ї ОСОБА_1, а тому підлягають поділу. Доказів, що будівельні матеріали придбані ОСОБА_5 немає, а ОСОБА_1 надав суду документи, які свідчать, що матеріали та пальне його. У 2002 році не стало батька ОСОБА_39, ОСОБА_5 хворіла та потребувала коштів на лікування, є особою похилого віку, а тому не могла за свої кошти придбати стільки майна і займатися іншими роботами, в тому числі будівництвом та проведенням газу. Формально документи оформлялись по проведенню газу на ОСОБА_5, так як вона була зазначена власником житла. Позивач жодного дня не пролежав, а постійно працював і проживав в с.Летичівка, хоча ОСОБА_39 це заперечує. ОСОБА_39 до 2008 року ніде не працювала, займалася господарством. Вони торгували разом в різних містах України. З цього і був їх основний дохід. Крім декількох депозитних рахунків, гроші були і в хаті. ОСОБА_40 передала дочці без згоди ОСОБА_42, а тому вони підлягають поділу в сумі приблизно 43 000 грн. Крім цього вони зібрали мед, закуповували пальне для обробки полів. Зустрічний позов невизнала, підтримує варіант поділу майна її довірителя. Також у промові в судових дебатах додатково зазнчила про підставість позовних вимог її довірителя та безпідставність зустрічних вимог ОСОБА_3, що підтверджується показаннями свідків, матеріалами справи. Свідок ОСОБА_3 та свідки її сторони дали неправдиві та суперечливі свідчення. Тому не можуть бути покладені в основу судового рішення. Сторона ОСОБА_3 не надала можливості зробити опис та оцінку спірного майна, ціни завищені. Строку для виконання ухвали про забезпечення доказів надавати не потрібно і просить розглядати справу на підставі наявних матеріалів та доказів.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 первісний позов визнав частково в частині поділу лише причепа, але по ціні 4000 грн. та повністю підтримав положення наданого відзиву на позов ОСОБА_1 Пояснення позивача та представника в частині, що договорів зберігання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 на майно не укладав, так як вважав, що все домоволодіння його, є юридично неспроможними. Право власності на будинок зареєстровано на ОСОБА_5, тому поділу не підлягає. Не підлягають поділу і господарські споруди з цих же підстав. Купівлю будинку за кошти ОСОБА_5 підтвердила свідок ОСОБА_14 Вважає, що суду не надано доказів, що будівельні матеріали та інші речі, які знаходяться в домоволодінні, яке належить ОСОБА_5, є власністю подружжя. ОСОБА_1 дав неправдиві показання з приводу кількості дизельного палива, так як та кількість палива, на які надано чеки, не могла поміститися в 3 бочках по 200 л. Також паливо він вивозив з домоволодіння, що підтверджує свідок ОСОБА_43 та ОСОБА_6. ОСОБА_1 також дав суперечливі показання з приводу вуликів. Гроші на депозитному вкладу належать ОСОБА_3, так як вона квазані кошти отримала за продаж будинку ОСОБА_36 Зустрічний позов підтримав повністю, просить його задоволити. Пояснив, що вони намагалися мирним шляхом вирішити питання поділу, але ОСОБА_1 не влаштовує жодний із запропонованих варіантів. Вважає, що вартість майна оцінена з врахуванням об»єктивних причин. ОСОБА_3 не є власником домоволодіння в с.Летичівка та майна, яке там знаходиться, а тому її вини в недопуску до майна для його оцінки немає. Вважає зустрічний позов цілком обгрунтованим.

У судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 первісний позов не визнала, просить відмовити у його задоволенні та пояснила, що кошти на будівельні матеріали надавали її батьки, саме у них було господарство, а не у неї з ОСОБА_42, а вони лише їм допомагали. Постійно проживали у квартирі в м.Монастирище, у с.Летичівці інколи ночували. Ті кошти, які вони заробляли з чоловіком, вкладали в облаштування своєї квартири, так як отримали її навіть без сантехніки, купляли меблі та техніку. Крім цього, витрачали кошти на своє утримання та утримання і навчання дочки, купили дочці квартиру в м.Києві. Її батьки були працьовитими, тримали велике господарство, а тому її матір мала свої заощадженння, за які придбала будинок в с.Летичівці та все інше майно, яке там знаходиться. Якщо було потрібно щось купити, її батьки давали гроші. Мати наймала за свої кошти людей, або розраховувалась з тими, що працювали, зокрема і з братом позивача м»ясом. У них є паї, але вони в оренді з часу їх отримання і ніколи їх самостійно не обробляли. Тому, необхідності купляти паливо у них не було, зокрема дизельне. Також у матері в будинку не могли зберігатися балони з газом, оскільки в матері газ проведений до будинку. Кошти, які були на рахунку, та які вона передала дочці, її особисті, які вона отрмала за продаж будинку, який їй було передано у спадок від тітки. Даний будинок вона продала приблизно у 2011 році, про це є розписка. Інші кошти, які вона з чоловіком заробляли, витрачені за їх спільною згодою. Ними придбано 2 машини, квартиру, меблі, техніку, квартиру дочці, а тому ці кошти, що були на рахунку її особисті. Автомобіль був оформлений на ОСОБА_42, так як у неї немає посвідчення водія. Даним автомобілем вони користувалися з часу його придбання. Даний автомобіль використовувався в тому числі для реалізації городини на базарі. Зустрічний позов підтримала повністю, просить його задоволити. Оцінку речей вона зробила з врахуванням ринкових цін та цін в інтернеті, вважає, що їх вартість є саме такою, яку вона зазначила. Стверджує, що квартиру вони отрмали без газової плити, ванни, умивальника, і їх купляли за спільні кошти, а тому вони підлягають поділу. Речей, які належать їх дочці в квартирі немає. Все підлягає поділу. Вважає, що варіант поділу їх майна, запропонований ОСОБА_1, є дискримінаційним по відношенню до неї, оскільки він хоче забрати найцінніше майно. Вважає, що поділу підлягає лише те майно, яке знаходиться у них в квартирі, а те майно, яке в домоволодінні ОСОБА_5 поділу не підлягає, так як не є їх спільною сумісною власністю. Матері вони допомагали як діти і тому не можуть претендувати на її майно. ОСОБА_1 не надав жодних доказів його доходів у час спільного проживання, а спільний дохід, який був незначним, вони використовували на облаштування квартири та придбання до неї меблів, навчання дочки та її утримання, купівлю їй квартири в м.Києві. Все майно, яке знаходиться на території домоволодіння ОСОБА_5, придбане за її заощадження та її покійного чоловіка - її батька. У домоволодінні в с.Летичівка вони лише інколи ночували, а не жили постійно, так як там не було зручностей. Гроші, які були в неї на рахунку та передані дочці, є її особистою власністю, тому поділу не підлягають.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 первісний позов не визнала в повному обсязі та пояснила, що будинок та все майно, яке розташоване в АДРЕСА_30 належить їй. Щебінь вона особисто купляла з машини, яка стояла в м.Монастирище біля приміщення поліції. Цеглу - 10 000 шт. їй привозили на замовлення та є свідки, які підтвердять, що саме вона її купила, так як її відвантажували. ОСОБА_42 забрав самовільно з її подвір»я бетономішалку, а також інші речі. Забрав трактор, який завіз до своїх батьків. А при цьому, використувував електроенергію за яку вона сплачувала кошти. Пасіка її, вказані 14 вулики вони мали з покійним чоловіком ще в с.Зарубенці. Коли вона переїхала в с.Летичівку, перевезла і пасіку. На даний час кількість бджолосімей зменшилась до 5, інші сім»ї пропали. Вона особисто викачувала мед, ходила біля бджіл, ОСОБА_42 до них немає ніякого відношення. Автомобіль «Ниву» купила вона з своїм покійним чоловіком. Вони попросили учасника війни стати на чергу і він за їх кошти її їм продав, а потім її оформив на себе ОСОБА_42. У неї є млин, корморізка. Гараж та криницю будували за її кошти, вона наймала людей та платила за роботу особисті заощадження, які збирали з чоловіком. Також у будинок вона придбала газову плиту в магазині в м.Монастирище приблизно 8 років назад. Купила морозильну камеру приблизно 3 -4 роки назад. Зберігає в ній все що вважає за потрібне Тримала свиней. Мед у неї є, але вона його не важила. На щебінь вона давала гроші, а також наймала людей і їй його привозили. Вони з дідом збирали гривні, а потім міняли на долари. Їм і в Києві внучка міняла. Зберігала долари вдома. На купівлю будинку 4 000 доларів США вона дала зі своїх заощаджень. Будинок в селі Зарубенціц продала пізніше. Також вона доглядала сестру і продала її будинок в селі Зарубенці. Із Зарубенців переїхала жтити в с.Летичівку, так як з їх вулиці виїхали жителі і вона залишилась сама на вулиці. У будинку в с.Летичівка ремонт не робила, лише провела газ. За будівництво криниці вона заплатила свої кошти. Гараж будував ОСОБА_1 з братом і за роботу вона їм заплатила по 200 гривень. У неї було 10 000 штук червоної цегли. Побудували прибудову ще до сараю. ОСОБА_1 не жив у с.Летичівка, приїжджав за продуктами.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_4 підтримав надані пояснення його довірителя, наданий відзив на позов ОСОБА_1 та вважає, що позовні вимоги позивач ОСОБА_1 до її довірительки не пред»являв, тому і не можуть бути задоволені.

У судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, за первісним позовом ОСОБА_6 пояснила, що вона є дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Два роки назад між батьками була домовленість, що батько забирає свої речі з с.Летичівка, а мати з квартири. Мати свою частину договору виконала, а батько ні. Коли вона приїхала, було дві машини. Батько ними вивозив свої речі, що саме, вона не бачила, так як стримувала бабусю, щоб не було скандалу. Батьки допомагали бабусі по господарству, так як це обов»язок нормальних батьків. Батьки оплачували її навчання, у 2011 році купили житло. Біля будинку в с.Летичівка вона бачила будівельні матеріали, газові балони. Останній раз вона була в с.Летичівка, коли батько вивозив свої речі. Він забирав те, що рахував за потрібне. Вважає, що забрав всі мотори до техніки, так як млин не працює, бо немає електродвигуна. До того він був. Батько бджолами займався. Вона не бачила, хто будував гараж та інші побудови, так як переїхала вже в м.Київ. Батько возив матір на базар. У січні 2018 року мати перерахувала їх на картковий рахунок кошти в сумі біля 43 000 грн. Вона їх має і може повернути. Монітор та диван «малютка» куплені за батьківські гроші, вона на них не претендує, так як їй вони не потрібні.

ОСОБА_1, допитаний за його згодою в якості свідка показав, що 30 років він прожив у шлюбі з ОСОБА_39, нажили майно. Під час шлюбу були зібрані кошти в сумі 4 000 доларів США, за які вони придбали будинок в с.Летичівка. Також придбали кольца для колодязя, побудували гараж, купляли меблі в квартиру. Автомобіль «Нива» він отримав у спадок, а тому вважає, що він поділу не підлягає. Цей автомобіль отримав ветеран війни у 1987 році. Він був похилого віку і попросив його пригнати з м.Черкаси. Власник не міг їздити і він часто його просив кудись завезти. Він йому допомагав, а тому покійний заповів йому його та з 1997 року автомобіль його власність. Монітор до комп»ютера та диван «малютка» власність їх спільної дочки. Газова плита, унітаз, умивальник та ванна - це речі, які вони отримали безоплатно для установки в квартиру. Сім»я вела господарство, садили городину, яку потім реалізовували на ринку, а гроші складали. У тестя був кінь, він допомагав заготовлювати сіно, збирали буряки після збору урожаю, а також яблука, все це продавали на базарі. Гроші переводили у долари. Молочні продукти також продавали. Збирали кошти на житло, а коли отримали від держави, вирішили купити будинок. У квартирі було дорого жити і не було умов, щоб займатися господарством. Будинок з ОСОБА_39 шукали довго, так як з 6 000 доларів США, які вони назбирали, 2000 вона віддала сестрі. Ці кошти сестра не повернула, так як вважала, що вони живуть біля матері, на всьому готовому. 4000 доларів, які залишились, вони зберігали в квартирі в м.Монастирище. За будинок в с.Летичівка розраховувались у нотаріуса. При цьому була ОСОБА_14 і ОСОБА_5. Розписку про отримання коштів написала ОСОБА_14, але при цьому була і ОСОБА_44 Він жив у с.Летичівка, так як у квартирі не було що робити, а тому весь свій вільний час він проводив там. Всі роботи по господарству були його. Вважалось, що це все залишиться їм. Щоб ОСОБА_5 давала кошти на будівництво гаража та криниці, він не пам»ятає. Вона оплачувала світло, газ, мала дві операції, а тому її пенсія ішла на її потреби. Кошти для придбання будівельних матеріалів від неї він не отримував, а навпаки, ще допомагав їй. Для купівлі будинку в с.Летичівка частину грошей дали його батьки, які продали корову. Коли вони купляли будівельні матеріали, батька ОСОБА_39 в живих не було, так як він помер у 2002 році. Гараж будував він, ОСОБА_43 та ОСОБА_41, криницю він, а прибудову він з дружиною. З с.Зарубенці після смерті батька дружини залишився 1 вулик і він вирішив займатися бджолярством. Докупив ще 7 вуликів, перевіз їх в с.Летичівка та довів до 14 вуликів з бджолосім»ями. ОСОБА_10 не займалася вуликами. Дружина допомагала. У с.Летичівка залишилось три бідони меду по 40 літрів кожний, було ще й у відрах. Дизельне паливо зберігав у гаражі в металевих бочках. Чи воно залишилось, йому невідомо, так як він доступу немає. У травні 2016 року він вивозив з с.Летичівка металеві заготовки на машині свого батька, інші речі не брав. Тільки те, що було в гаражі. Млин, корморізка та двигуни були в хліві, туди він не заходив. Від гаражу ключ зберігався у нього, але ОСОБА_39 вирізали замок і все що вважали за потрібне вивезли. 13.04.2018 року хотів сфотографувати будівельні матеріали, які залишились на подвір»ї, але ОСОБА_5 викликала працівників поліції. Частину майна йому вдалось засняти, це : щебінь, цегла 6 000 штук, камінь, те, що залишилось. Гроші на банківському рахунку у них були. Вони мали їх розділити, а потім ОСОБА_39 ці гроші перерахувала дочці без його згоди. У с.Летичівка в будинку ще були їхні долари, які не зазначені в позові. Автомобіль «Нива» він пригнав з м.Черкаси на прохання власника, який помер і залишив йому його у спадок. До успадкування, він ним не користувався в своїх цілях. Батьки дружини в с.Зарубенці тримали корову, а вони їм допомагали. Також у її батьків був кінь для якого він особисто, його брат та його батько заготовляли сіно. Після купівлі будинку в с.Летичівка вони в квартирі знаходились мало часу, так як весь час були в селі. Він був присутній при передачі грошей у нотаріуса в м.Монастирище, а в приватного чи в державного і де розташоване приміщення, не пам»ятає. За будівництво колодязя та матеріали для нього він оплатив 4385 грн, у позові має місце опечатка в частині суми - 4835 грн. Збільшив варість гаража з 12 000 грн у первісному позові до 24 000 грн в уточнених вимогах, так як вважав, що майно буде оцінювати експерт, а коли їм оцінку не дали провести, оцінив його в 24 000 грн. Паливо до с.Летичівка возив у каністрах, використовували його для обпалювання тушок свиней та виготовлення консервації. Купляв по мірі наявності грошей та необхідності. Газ також закупляв у балонах ємністю 50 л та 25 л для цих же цілей. Автомобіль «Москвич» вони з дружиною купили в с.Леськово за 12 000 грн і станом на 2016 рік він був у справному стані. Документально автомобіль на них не оформлений, а рахується за колишнім власником. Газова плита «Ґретта» та морозильна камера «Індезіт» була ними куплена за їх кошти, а не кошти ОСОБА_5 У назвах техніки може помилитися. Купляли дану техніку в магазині «Оріон». Металевий віз для коня він зробив особисто. Мед залишився у будинку в 3 бідонах. Дизельне паливо залишилось у трьох бочках ємністю приблизно 200 л кожна, одна з яких наповнена повністю. Щодо накладних, де прізвище іншої людини, пояснює, що накладні видавались на ім»я водія, щоб він міг завантажити на складі автомобіль.

Свідок ОСОБА_3, допитана за її згодою, показала суду, що її батько з матір»ю не були ніколи бідними. Завжди тримали велике господарство. Мати ще 2 роки тримала свиней. Чоловік - ОСОБА_1 працював, вона займалася веденням домашнього господарства, жили в квартирі. Все набувалося своїми руками. Навчали та утримували дочку. У неї немає доказів її доходів. Їй допомагали її батьки. За будинок заплатила кошти матір і це її кошти. Вони оформляли купівлю у приватного нотаріуса Горбунової М., ОСОБА_42 при цьому не було. Була ОСОБА_14, ОСОБА_59, вона і мати. Мати дала їй гроші для перерахунку і вона їх лише перерахувала. Чому розписка написана на її ім»я, вона незнає, як і незнає, чому вона у ОСОБА_42. У нього всі документи на руках. Вона була змушена звертатись до поліції, щоб довести, що квартира, яку вони отримали, її також. Наполягає, що в с.Летичівка мати купила будинок за свої гроші. Вона не може пояснити, чому ОСОБА_1 не віддав цю розписку матері. У матері були свої кошти. Будинок в с.Зарубенці вона продала 1 рік назад. У неї кошти є. Спільні кошти подружжя не використовувались на купівлю будівельних матеріалів. Частина будівельних матеріалів перевезена з с.Зарубенці - цегла, камінь, так як там розбиралась яма, прибудови, цеглу привіз чоловік з Ладижина і є свідки, які цей факт підтвердять, так як її розвантажували. Камінь, щебінь, відсів, пісок - все це купила мати, а камінь з розібраної жомової ями в селі. Будматеріалів немає в тій кільості, в якій зазначив ОСОБА_42. Вони не дали доступу до домоволодіння, так як це не є спільним сумісним майном подружжя. Її батько помер у 2002 році. Що вивозив ОСОБА_42, вона не бачила, в гараж вона не ходила. Знає, що забрав електродрель, перфоратор, міксер для бетону, а ці речі куплені за спільні кошти подружжя. Усно при дочці вони домовились, що ОСОБА_42 забере свої речі з с.Летичівка, а вона - з квартири. Колишній чоловік завантажив дві машини, а її в квартиру не пустив. Бджільництвом займався її батько, а потім мати. З с.Зарубенці вони перевезли 14 вуликів в с.Летичівка, які залишились після батька. Зараз бджолосімей у всіх вуликах немає. ОСОБА_42 бджільництвом не займався. Хату, яку вона отримала у спадок, продала в 2011 році за 30 000 грн за розпискою, так як не були на неї оформлені документи. Розписку написали для себе та в сільській раді проставили печать. Раніше її не подавали, так як незнали про її існування. У них придбала будинок ОСОБА_36, яка померла, а з»ясувалось, що розписка була в її племінника і він її в себе зберігав. Якщо, згідно реєстру ОСОБА_36 оформила будинок у 2009 році, то значить тоді ж і були отримані нею кошти за його продаж, пройшов час, вона може помилитись. Продана хата була цегляна, при ній погріб, тому продали за 30 000 грн. Вона була довгий час домогосподаркою. Ті кошти, які вона перерахувала дочці у 2018 році з банківського рахунку, є саме ті кошти, які вона отримала за продаж будинку, який їй перейшов у спадщину та по яких вона неодноразово переукладала депозитні договори. Доказів цього надати не може. Інші кошти, які були на рахунку та які були їх спільною власністю, ними з колишнім чоловіком витрачені за спільною згодою на купівлю дочці квартири. У с.Летичівка бувало, що вони з чоловіком ночували, але жили вони в квартирі в м.Монастирище. Фактично приїжджали і поверталися до квартири. Господарство не вели. Гараж чоловік будував: приїхав і поїхав, так як до роботи далеко добиратися, у квартирі є всі зручності. Вартість майна нею визначена по інформації, яку вона бачила в магазинах, на сайтах в інтернеті. Холодильник «Самсунг» і телевізор на даний час у ОСОБА_42. Морозильну камеру в с.Летичівка придбала мати приблизно у 2013 році. Їй вона необхідна була для зберігання того, що вирощувала, а також м»яса. Автомобіль «Нива» отримав ОСОБА_23 та продав його за кошти її батьків. Після його смерті оформили на ОСОБА_42, так як у неї відсутнє посвідчення водія. Цим автомобілем вони користувалися з часу отримання його ОСОБА_23 з 1987 року. Хоча кошти її батьків надані за купівлю автомобіля, вважає, що він підлягає поділу. У с.Летичівка є 2 газові балони, вони батьків та перевезені ще з села Зарубенці. Дизельного палива немає, та й немає де його використовувати, так як її паї весь час в орендарів, отримує орендну плату. Бочки матері.

Допитана за її згодою в якості свідка третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_6, показала суду, що з приводу придбання майна, яке є в с.Летичівка їй нічого невідомо, так як вона проживає в м.Києві. Там є морозильна камера, марки не пам»ятає, газова плита, які є більше року. Чи будував щось там її батько, їй також невідомо, не бачила. Криницю, наскільки вона знає, будували інші люди зі спеціальною технікою. На подвір»ї лежить цегла, відсів, а також бутовий камінь, який привезений з с.Зарубенці, щебінь. Після смерті діда з бабою жив внук ОСОБА_21 і хто з них займався бджільництвом їй невідомо. В с.Летичівка жила баба, а батьки приїжджали. Батько займався бджолами. Чи купляв батько будматеріали, незнає. Металей віз зроблений давно, був ще при дідові. У квартирі є меблі та техніка, які належать її батькам. Монітор купляли для неї, але зараз в неї новий, вона його віддала батькам і на нього не претендує. Можливо вона особисто і купляла якісь речі до квартири, зокрема дзеркало, але чи це було за її кошти, чи за батьківські, не пам»ятає. Телевізор новий батько купляв у м.Києві. За чиї кошти придбаний незнає, так як у них кошти в кожного свої, окремі давно. Її не було в квартирі та в с.Летичівка два останні роки з травня, коли батьки мали добровільно поділитися. Цього телевізора, який батько купляв, в с.Летичівка не бачила. Гроші, які їй на рахунок в 2018 році перерахувала мати в неї є і вона може повернути їх частину батькові.

ОСОБА_41, допитаний в якості свідка, показав суду, що він є рідним братом ОСОБА_1. Знає, що проживали з ОСОБА_39, вели господарство, займалися вуликами, будувалися, купляли будівельні матеріали, продукти возили на продаж, мали будувати будинок. За чиї точно кошти куплений будинок в с.Летичівка незнає. ОСОБА_1 жив у будинку відколи купили його, там тримали господарство, вулики, були там постійно. Батько ОСОБА_47 мав декілька вуликів, а потім їх держав його брат, збільшивши їх кількість. У с.Летичівка він бачив більше 10 вуликів. Чи займалася ними ОСОБА_10, йому невідомо. Одна бджолосім»я коштує на даний час біля 1000 грн, можливо і більше, вулик від 1000 до 1200 грн, в залежності від величини. З одного вулика можна отримати за сезон біля 25 літрів меду. Він допомагав ОСОБА_1 будувати гараж в с.Летичівка з червоної цегли, якого добудували до хліва. Брат купляв будматеріали. Цеглу десь замовляли і їм на фурі привозили білу точно. Є ще відсів, камінь, де їх брав брат, незнає. Також там лежить купа щебню. По дизельне паливо чув, що він його закупляв для городу, щось виорати. Він завжди щось майстрував, воза металевого зробив, коли був кінь. Також брат отримав квартиру в м.Монастирище, коли працював у СМУ. За рахунки в банку, йому нічого невідомо. Його брат трудолюбивий. Криницю він не будував, брат наймав людей, замовляв кільця, за проведення газу незнає. Він знає, що купляли будинок ОСОБА_42 та ОСОБА_39, власником є ОСОБА_10. Він два дні будував гараж, коштів за це не брав. Не заперечує, що йому давали м»ясо. Спочатку він бачив три вулики, це було дуже давно. Останній раз в с.Летичівка був приблизно два роки назад. Бачив там шифер, білу цеглу, щебінь, відсів, скільки всього, з точністю сказати не може.

Свідок ОСОБА_43 показав суду, що він є чоловіком рідної сестри ОСОБА_1. Знає, що спочатку сторони їздили в с.Зарубенці, а потім придбали хату в с.Летичівка за 4 500 доларів США. Вони збирали кошти, теща - мати ОСОБА_48 продала корову, кошти віддала їм. В с.Зарубенці була худоба, кінь свекора, там вони були 3-4 роки. Йому це відомо, так як він допогав їм будувати гараж. Камінь був від батьків, перевозив. Цеглу купив у Ладижині, щебінь купив. Це йому відомо і можна підняти документи. Після будівництва ще залишився щебінь, камінь, цегла. Побудований гараж великий, приблизно 4,5 м х 9 м, є горище. Криницю копали найняті люди. Їх наймав ОСОБА_1. Газопроводом займався ОСОБА_42, а він в цей час був на заробітках. Вони майже весь час були в с.Летичівка, а в квартирі рідко бували. ОСОБА_46 займався з часу смерті тестя. Він особисто допогав на пасіці, знімав роя в с.Зарубенці. В с.Летичівка він збільшив кількість вуликів, частину з них йому робив брат ОСОБА_41. Качав мед, а ОСОБА_39 продавала. ОСОБА_5 є особою похилого віку, щоб цим займатися. Це його думка. Газу в будинку зразу не було. ОСОБА_48 займався, він його про це не питав. За інші речі незнає. ОСОБА_42 трудяга, працював і в с.Зарубенці, де біля 1 га городу, і в с.Летичівка, що треба було допомагати, робив. Вважає, що він там постійно проживав, так як 3-4 рази на рік заїджав і він там був постійно. Бувало, що заїжджав без попередження. У будинку не був. Знає, що саме вони купили будинок, так як приїжджали до батьків ОСОБА_48 і там обговорювали питання, що будуть купляти, що купили і дали 4 000 чи 4500 доларів США. Це йому відомо з їх слів. Останній раз був в с.Летичівка приблизно 2 роки назад. Там були будівельні матеріали, які заважали розвернути автомобіль. Скільки яких будівельних матеріалів, він визначити не може. Мали будувати будинок. Щебню там приблизно до двух машин, камінь, цегла тисяч 8 000. За проведення газу до будинку в с.Летичівка чув, коли приїжджав ОСОБА_42 до батьків та казав, що проводить газ. Ця інформація йому відома зі слів ОСОБА_42. Йому невідомо у кого були гроші. Він був при вивозі речей ОСОБА_42 з с.Летичівка. Йому в його мікроавтоус вантажили пластмасові каністри з рідинами, 5 чи 6, ємністю 10, 15,20 літрів, якісь клунки, завезли в квартиру. Також вантажили на вантажний автомобіль залізяки, запчастини до трактора, велосипед дитячий та інше. У гаражі були дві чи три бочки, зверху на них старий одяг лежав, чи були вони наповнені і чим він не бачив. Було також 3 чи 4 газові балони, приблизно по 40 чи 50 літрів. ОСОБА_48 хотів ще щось забрати, але не було куди везти. Частину речей він завіз до своїх батьків. Чиї точно кошти були на придбання хати, йому невідомо.

Допитаний в якості свідка, ОСОБА_19 показав суду, що він проживає в с.Зарубенці та проживав деякий час по сусідству з ОСОБА_10 та її чоловіком, а тому знає, що в них було біля 12-13 вуликів, більше 10 точно. Працював у них, а тому ця інформація йому точно відома. Все це було ОСОБА_42 діда, про ОСОБА_1, тоді ще й не було відомо. Знає, що ці вулики він забрав в с.Летичівку. Коли вони переїхали не знає, не бачив, переїхав жити в с.Зарубенці на іншу вулицю. Раніше вони їздили біля них. Знає, що дід ОСОБА_1 купив їм машину. ОСОБА_49 їм весілля не робив і сказав, що купить їм автомобіль. Він договорився з іншим дідом- учасником війни, щоб він став на чергу та отримав автомобіль, так як раніше було дуже складно купити автомбіль, а потім його купив для дітей. Автомобіль моделі «Нива», червоного колору, його купив ОСОБА_50. ОСОБА_42 жив з дружиною ОСОБА_39 в Монастирище, отримали там квартиру, жили далеко. Хто кому що давав, він незнає. У діда ОСОБА_42 був кінь, віз, пасіка, він не досипав, все - на базар, все дітям. Віз був на резинових колесах, борти дерев»яні. Також у них був шифер в кількості висотою приблизно в 1 метр. Тоді в селі видавали всім шифер, хто писав заяву. Там було приблизно 110-115 листів. Дід йому будинок перекрив, він допомагав йому з будівництвом хліва. Був у них на подвір»ї гараж, яма, а хто їх розібрав, незнає. Яма була з каменю. Біля їх будинку він проходив ранком і ввечері, виганяв корову на пасовище, а також заходив у гості. Після смерті ОСОБА_48, баба цим всім займалася, так як ОСОБА_1 ОСОБА_48 був на роботі, інших людей вона не наймала, жила сама в с.Зарубенці, а тому саме вона пасікою займалася. Коли жив дід ОСОБА_48 він бачив, що вони вдвох качали мед. Чим допомагав їм зять ОСОБА_1 незнає. Вуликів точно було більше 10, це він стверджує.

ОСОБА_51, допитана в якості свідка, показала суду, що вона проживає по сусідству в с.Летичівка по АДРЕСА_29, 15. Знає, що хата належить бабусі, її купляли для неї. Дочка з чоловіком приїжджали, допомагали. ОСОБА_1 з дружиною не жив, вони жили у квартирі, приїжджали, допомагали матері. Часто приїджали. Щоб залишались ночувати, вона не бачила. Газ проводила ОСОБА_51, з документами бігала бабуся. Будинок не новий. Новий будинок у даному подвір»ї немає місця де будувати. Хто купив будинок, їй невідомо. Раніше вона працюювала в сільській раді і знає, що будинок оформлений на ОСОБА_10. Зі слів вона зрозуміла, що даний будинок вони купили для бабусі. Можливо вони пару разів і ночували, але не жили : приїхали і поїхали. Бачила, що будували гараж. Були там будматеріали, зокрема камінь бут, але не кількість повної машини, трохи цегли, 6 000 шт не бачила, не рахувала. Вона у сам будинок не заходила, в гараж також, тому не може сказати, що там є. Спочатку в них криниці не було і по воду вони приходили до неї. Також є біля будинку біля 10 вуликів. Хто ними займався, вона не бачила.

Свідок ОСОБА_52 показав суду, що є чоловіком ОСОБА_6, знайомий зі сім»єю сторін з 2009 року. Приблизно два роки назад він був в с.Летичівка та в квартирі бачив 2 телевізори, один з яких старий, стільці, музикальний центр та інше. Цим майном він також користувався. Цих речей в с.Летичівка не бачив. Він не був присутній, коли сторони домовлялися про поділ. Він допомагав вантажити речі ОСОБА_42 на автомобіль Газон з гаражу та щось вантажили у мікроавтобус, якусь рідину в пластмасових бочках. З гаражу вантажили купу металолому. Для нього це все можна назвати «мотлох». Чи вантажили пальне, не пам»ятає. Раніше вони бували в с.Летичівка 3-4 рази в рік.Останній раз був, коли ділили майно. Будівельні матеріали на подвір»ї бачив і вони там лежать ще з 2009 року, коли він вперше їх побачив. Щоб щось нове появилось, не помітив. Чи були в гаражі бочки, не пам»ятає. Вулики розташовані за будинком, були і є зараз. Спочатку їх було менше, потім стало більше. Скільки всього вуликів незнає, більше 5. Можна сказати, що з ними возився ОСОБА_42. Він особисто допомагав накривати гараж. Хто його будував, він незнає. Пам»ятає, що вантажили на грузовий автомобіль при поділі два старі велосипеди, один електродвигун, який був важким. У гаражі були ще електродвигуни, прицеп, доски. Про газові балони він чув, але їх не бачив.

Допитана в якості свідка ОСОБА_14 показала суду, що вона була присутня при передачі грошових коштів за купівлю будинку в с.Летичівка у ОСОБА_44. ОСОБА_44 попросила її бути присутньою, так як сказала, що мають прийти покупці. Вона сиділа на лавочці з бабою, а ОСОБА_51 про щось домовлялася з ОСОБА_44. Баба їй сказала, що у неї помер чоловік, вона все продала : коня, корову, воза та хоче купити хату поближче до дітей. При цих подіях ОСОБА_42 не було. Вперше вона його побачила у суді. Після розмови ОСОБА_44 з ОСОБА_51 баба витягнула з кишені чи то фартуха, чи то халата хустинку в яку були завернуті гроші, відрахувала частину і передала ОСОБА_51, щоб вона перерахувала. В неї ще залишилась досить велика купка грошей, які вона завернула назад у хустинку і поклала назад у кишеню. ОСОБА_47 перерахувала гроші і передала ОСОБА_44. До цих подій вона баби і ОСОБА_51 незнала, була свідком зі сторони ОСОБА_44. Ще баба їй наче розповідала, що купила дітям машину, бо більше нікому їм допомогти. Передача грошей відбувалася у подвір»ї в ОСОБА_44. Чи писалася розписка, вона не пам»ятає, так як пройшло багато часу. Підпису на розписці свого не впізнає. Пояснює це тим, що втратила дочку і після цього стан здоров»я погіршився. Суму грошей, яку передали за купівлю будинку, не пам»ятає. Покупцем будинку була бабка, вона їй про це казала особисто та вона бачила як бабка передала гроші. Щоб вона була в нотаріальній конторі, не пам»ятає. Заперечує слова ОСОБА_42, що вона була присутня у ОСОБА_44, коли вони приходили домовлятися за купівлю будинку. Стверджує, що такого не було. Наполягає на тому, що бачить ОСОБА_42 вперше.

Свідок ОСОБА_31 показала суду, що вона проживає по сусідству із ОСОБА_10. Знає і бачила, що подружжя ОСОБА_1 приїжджали і допомагали матері. Хто і що будував та за чиї кошти, їй невідомо. На час купівлі будинку гаража не було, за криницю не пам»ятає. Бачила на подвір»ї в ОСОБА_53 білу цеглу, щебінь, гравій, відсів, вулики. Кількість цього майна не знає, не є спеціалістом. Коли привозили цеглу з Вінницької області, її просила допомогти розвантажувати баба ОСОБА_53. Також допомагав розвантажувати і ОСОБА_1 Стверджує, що ОСОБА_1 там не жили, а лише приїжджали та інколи залишались ночувати. Бачила, що біля вуликів в с.Летичівка займалася сім»я ОСОБА_1, щоб баба ОСОБА_53 цим займалась, вона не бачила. Знає, що вуликами займався батько ОСОБА_47, так як добре його знала. Пісок можливо на подвір»ї є, але вона його не бачила. ОСОБА_1 перестав приїжджати в с.Летичівку приблизно 2 роки назад. Щоб сім»я ОСОБА_1 торгували городиною та медом, не бачила. Вона особисто бачила, як вночі з подвір»я ОСОБА_1 викрадав металеві труби, швелера і носив їх до берега. Її собака сильно гавкав і через це вона побачила ці події.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позови сторін підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_54 зареєстрували шлюб 08.02.1986 року, після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_54 отримала прізвище «ОСОБА_54» (т.1 а.с.126), який був розірваний 28.10.2016 року згідно рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області (т.1 а.с.127).

Згідно ст.22 КпШС майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно, і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до ч.1 ст.28 КпШС в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

З 01.01.2004 року майнові відносини між подружжям регулюються нормами СК України.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.71 СК України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сторони не надали суду доказів внесення ними відповідної грошової суми як компенсації за частку у майні.

Тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання спільним майном подружжя та поділ причепа реєстраційний номер НОМЕР_7, моделі «Фермер», марки ПФ-1, шасі (рама) НОМЕР_15, та позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання спільним майном подружжя та поділ стінки меблевої на три секції; м'яких меблів у складі дивану та двох крісел; столу розкладного; музичного центру «Sony»; двох стільців з м'якою частиною; килима розмірами 3x2 м.; холодильника «Донбас»; меблів кухні, трьох навісних шаф та трьох тумбочок; стола кухонного та трьох стільців; тумбочки під рукомийник та навісної шафи; дивана розкладного; ліжка односпального; дивана «малютка»; шафи на двоє дверей з тумбочкою; монітора до комп'ютера «LG»; електричної м'ясорубки «DELFA» DME 2130; коврової доріжки 2 шт. по 3,5 м.; килимів розміром 1,5x1,8 м. 2 шт; войлочного покриття на підлогу, розмірами 1,5x3м.; покриття на підлозі розмірами 0,9x2,6 м.; піал скляних «FRUIT» набір 6 шт.; піал скляних «KRISTALINA» набір 6 шт.; піал скляних «Ріknik» набір 5 шт.; стаканів скляних «Бережанське скло» набір 6 шт.; набору кавового (сервізу) на 6 персон; набору чайного «HELIOS» (сервізу) на 4 персони; годинників настінних 2 шт.; піал зі скла 2 шт. великих; тарілок супових, мілких 16 шт.; вази кришталевої; вази керамічної; сервізу чайного на 6 персон (20 предметів); сервізу чайного на 6 персон (15 предметів); стаканів зі скла 10 шт.; піал зі скла «SMP» набір 6 шт.; набору для спецій керамічного з 3-х предметів «HELIOS»; тарілок керамічних (закусочних) 12 шт.; піал скляних 3 шт.; піали керамічної 1 шт.; стаканів «Бережанське скло» 6 шт.; супового набору на 6 персон 29 предметів; тарілок «закусочних» 10 шт.; блюда керамічного; блюда під рибу керамічного; піал кришталевих 5 шт.; піал зі скла 3 шт.; набору кавового (сервізу) на 18 предметів; кришталевих фужерів 6 шт., набору; ваз піал зі скла 4 шт.; пилососа «Вітязь»; матрацу ватного розміром 2x1,5м.; пральної машини «LG» на 7 кг; холодильника «Samsung», підлягає до задоволення та підлягає розподілу в рівних долях - по 1/2 частині кожному.

Суд вважає, що заперечення ОСОБА_1 проти визнання спільним майном подружжя ( вказані речі належать дочці) дивана «малютки» та монітора до комп'ютера «LG», не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині, оскільки, як показала дочка ОСОБА_6, вказані речі дійсно були придбані для неї, але за спільні кошти батьків. На даний час вона повернула майно батькам за минуванням потреби. Суду доказів наявності договору дарування цих речей ОСОБА_6 у письмовій формі відповідно до п.3 ч.1 ст.208 ЦК України з врахуванням вартості майна відповідно позовних вимог, не надано.

Суд вважає за необхідне визначити вартість майна за цінами, визначеними сторонами за їх позовними заявами, оскільки, за даних обставин, не передбачено обов»язку суду призначати експертизу згідно ст.105 ЦПК України. Суд розглядає справу на підставі поданих суду доказів. Сторони не надали суду доказів, які б спростували оцінку спірного майна іншої сторони. Наявність пропозицій в інтернеті про реалізацію подібних товарів не свідчить про завищену ціну майна подружжя. Крім цього, судом враховується і той факт, що сторони заперечували оцінку декількох об»єктів, не даючи своєї оцінки всього майна, яке просить поділити протилежна сторона, а таке оцінювання в сукупності призвело б до непропорційності оцінки об»єктів майна, яке підлягало поділу.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в іншій частині, суд вважає, що вони не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Позивач як на підставу поділу майна та стягнення половини його вартості посилається, що це майно є спільною сумісною власністю його та ОСОБА_3 як подружжя.

Суд розглядає справу в межах позовних вимог згідно ч.1 ст.13 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю.

Згідно ч.2 ст.186 ЦК України приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Згідно ч.1 ст.381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями;

Враховуючи норми статей 186, 380, 381 ЦК, господарсько-побутові будівлі (сарай, гараж, санвузол і под.), наземні і підземні комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами, у зв'язку з чим право власності на такі будівлі та споруди як на окремі об'єкти визнаватися не може.

Те, що надвірні приміщення, огорожі та інші надвірні споруди, що обслуговують будівлю (сарай, паркан, колодязь), становлять разом з нею один інвентарний об'єкт, визначено в Інструкції з бухгалтерського обліку необоротних активів бюджетних установ (затверджено наказом Державного казначейства України від 17 липня 2000 р. № 64 (у редакції наказу Державного казначейства України від 21 лютого 2005 р. № 30)) Наказ втратив чинність на підставі наказу Міністерства фінансів України лише 26 червня 2013 р. Тобто на час побудови гаражу, криниці, проведення газопостачання - всі ці споруди були і є на даний час приналежністю житлового будинку по АДРЕСА_35

Згідно договору купівлі-продажу серії ВКК №005745 від 02.04.2008 року ОСОБА_5 є власником житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_36 Черкаської області (т.1 а.с.87); право власності на який зареєстроване 25.12.2008 року, що підвтерджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССМ №317987 (т.1 а.с.88).

Тому суд вважає, спірне майно : криниця, гараж, що знаходяться біля будинку, по АДРЕСА_9, а також газопровід у будинку, є приватною власністю ОСОБА_5.

Позивач ОСОБА_1 на час придбання житлового будинку та до часу звернення до суду не був її чоловіком, а тому криниця, гараж та газопровід поділу як спільне майно подружжя не підлягає, у звязку з чим і не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання його спільною сумісною власністю подружжя та стягнення компенсації вартості 1/2 частини за це майно.

Щодо позовних вимог про визнання спільним майном подружжя грошових коштів, сплачених за будинок по АДРЕСА_9, в сумі 4 000 доларів США та стягнення вартості 1/2 частини суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до наданої суду розписки ОСОБА_44 отримала від ОСОБА_3 4 000 доларів США (т.1 а.с.79).

Дана розписка не містить відомостей, коли саме вона отримала гроші, а також що ці кошти вона отримала як плату за продаж житлового будинку по АДРЕСА_31

Відповідно до ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Згідно п.2 ч.2 ст.369 ЦК України у разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Позивач ОСОБА_1 не оспорював та не оспорює правомірність договору передачі його дружиною грошових коштів ОСОБА_55

З умов розписки не слідує, що вказані кошти були повернуті ОСОБА_55 ОСОБА_3 та суду не надано доказів, що вона розпорядилася цими коштами після їх повернення не в інтересах сім»ї, якщо таке повернення мало місце.

Тому суд вважає, що підстави визнавати спільним майном подружжя грошові кошти, які вибули з їх власності за спільною згодою, без визнання договору недійсним, та стягнення компенсації 1/2 частини з ОСОБА_3 відсутні.

Крім цього, твердження та показання ОСОБА_1, що будинок був придбаний за кошти, які були спільною сумісною власністю подружжя спростовується наступним.

Згідно договору купівлі-продажу серії ВКК №005745 від 02.04.2008 року ОСОБА_5 є власником житлового будинку із надвірними будівлями та спорудами під номером АДРЕСА_32 Продавець підтверджує що отримала від покупця - ОСОБА_5 повний розрахунок (т.1 а.с.87).

Даний договір на час розгляду спору та ухвалення рішення ніким не оспорювався, є чинним.

Передачу коштів за купівлю будинку ОСОБА_44 ОСОБА_5 підтверджує свідок ОСОБА_14, доказів заінтересованості якої щодо постановлення рішення на чию небуть користь із сторін, суду не надано.

Тому суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 суду не надано доказів, що передані кошти за купівлю саме житлового будинку по АДРЕСА_29 є їх спільною із ОСОБА_3 власністю, зокрема відсутній договір позики чи інше зобов»язання, укладене із ОСОБА_5, а тому позовні вимоги в цій частині також не підллягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд вважає, що якщо і припустити, що дані кошти були спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3, без оспорення договору передачі коштів в інтересах ОСОБА_5стягнення їх вартості є безпідставним.

Щодо позовних вимог про визнання спільним майном подружжя автомобіля марки «Москвич», 1983 року випуску та стягнення вартості 1/2 частини суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ч.8 ст.34 Закону власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Згідно ч.9 ст.34 Закону на транспортні засоби оформляються та видаються реєстраційні документи, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України, та закріплюються номерні знаки, які відповідають вимогам стандартів.

Позивачем ОСОБА_1 не надано доказів здійснення державної реєстрації транспортного засобу автомобіля «Москвич», ні на нього, ні на ОСОБА_3 протягом перебування ними у зареєстрованому шлюбі, відсутність державної реєстрації автомобіля не заперечували сторони, тому суд вважає, що у задоволенні позову в цій частині також необхідно відмовити (правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у справі №910/11266/17 від 13.02.2018 року).

Щодо позовних вимог про визнання спільним майном подружжя грошових коштів по депозитному договору у сумі 46434,76 грн та стягнення 1/2 частини суд приходить до наступних висновків.

Згідно даних виписки по депозитному рахунку НОМЕР_29 ОСОБА_3 мала на вказаному рахунку не 46434,76 грн, а 43064,03 грн ( т.3 а.с.57).

Вказані кошти вона перерахувала до пред»явлення позовних вимог в цій частині третій особі по даній справі - ОСОБА_6, спільній дочці сторін. (т.3 а.с.92).

У судовому засіданні, допитана в якості свідка, ОСОБА_6, підтвердила, що мати перерахувала їй ці кошти без зобов»язання їх повертати для використання на власний розсуд.

Відповідно до ст.717 ЦК України за договром дарування одна сторона (дарувальник) передає другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно ч.4 ст.719 ЦК Ураїни договір дарування рухомих речей, які мають особливу цінність, укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.718 ЦК України дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі.

Згідно ч.1 ст.722 ЦК України право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Тобто, судом встановлено, що вказані грошові кошти вийшли із власності відповідача ОСОБА_3 за договором дарування.

Договір дарування позивачем ОСОБА_1 не оспорювався і не оспорюється у встановленому законом порядку, він є чинним, суд не має права виходити за межі позовних вимог, а тому підстав визнавати вказані кошти спільним майном подружжя та стягувати на його користь 1/2 частину без визнання договору недійсним, немає.

Щодо позовних вимог про визнання спільним майном подружжя будівельних матеріалів, дизельного палива, газу, компресора, млина, корморізки, 3 електродвигунів, бджолиних сімей, бджолинних вуликів, газової плити «Greta», морозильної камери «Indesit», металевого воза, меду, яке знаходиться на території домоволодіння, що по АДРЕСА_37 Монастирищенського району Черкаської області, та стягнення вартості 1/2 частини суд приходить до наступних висновків.

Позивачем ОСОБА_1 на підтвердження права спільної сумісної власності подружжя на вказане майно надано докази : його показання та показання свідків його сторони, які спростовуються показаннями ОСОБА_3 та показаннями свідків її сторони як відповідача.

Крім цього, надано накладні та квитанції про придбання частини вищеперерахованого майна.

Разом з тим, судом встановлено із показань свідків та не заперечується показаннями самих сторін, вказане майно знаходиться в домоволодінні, яке належить ОСОБА_5.

Позивач ОСОБА_1 як свідок показав, що вказане майно залишалось на зберіганні за цією адресою, так як вони з ОСОБА_3 мали намір будувати будинок.

Згідно ч.1 ст.936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ч.1 ст.937 ЦК України договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу.

Згідно ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти:

1)правочини між юридичними особами;

2)правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу;

3)правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу;

4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Позивачем ОСОБА_1 не надано суду доказів передання спірного майна на зберігання ОСОБА_5 як і не надано доказів, що на її території зберігається майно, яке придбано саме ним, тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

Крім цього, відповідач ОСОБА_5 позов в цій частині не визнала, і пояснила, що це майно належить їй.

Суд вважає, що якщо і припустити, що колись це майно належало сім»ї ОСОБА_1 як подружжю, відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Будь-який договір щодо спірного майна із відповідачем ОСОБА_5 відсутній, вона вважається добросовісним набувачем майна та згідно ч.2 ст.328 ЦК України її право власності вважається набутим правомірно.

Крім цього, згідно ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Визнання права власності такого майна судом не вимагається.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 в іншій частині, суд вважає, що вони не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_3 як на підставу поділу майна та стягнення половини його вартості посилається, що це майно є спільною сумісною власністю її та ОСОБА_1.

Суд розглядає справу в межах позовних вимог згідно ч.1 ст.13 ЦПК України.

Щодо позовних вимог про визнання спільним майном подружжя автомобіля ВАЗ 2121 «Нива» та стягнення вартості 1/2 частини суд приходить до наступних висновків.

У період перебування сторін в зареєстрованому шлюбі в 1997 році ОСОБА_1 став власником автомобіля ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_5 (т.2 а.с.54).

Згідно відповіді на заяву №31/23/42-117, наданої 17.02.2018 року Територіальним сервісним центром №7142, згідно електронної бази даних Територіального сервісного центру №7142 РСЦ МВС в Черкаській області, станом на 17.02.2018 року, власником автомобіля ВАЗ 2121, 1987 року випуску, червоного кольору, ДНЗ НОМЕР_5, є ОСОБА_1, житель АДРЕСА_33. Даний автомобіль зареєстровано на ОСОБА_1 по успадкуванню 06.06.1997 року. Свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_32 (т.2 а.с.55).

При вирішенні спору в цій частині суд керується нормами КпШС України, так як право власності на автомобіль оформлено до введення в дію СК України.

Відповідно до ч.1 ст.24 КпШС України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

Відповідач ОСОБА_1 отримав даний автомобіль у спадок, свідоцтво про право на спадщину не оспорювалося, є чинним, тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про визнання спільним майном подружжя плити газової «1328», ванни, унітазу, рукомийника та стягнення вартості 1/2 частини суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 01.07.1996 року, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 є власниками квартири АДРЕСА_34 (т.1 а.с.218).

При вирішенні спору в цій частині суд керується нормами ЦК Української РСР, так як право власності на квартиру виникло до введення в дію СК України.

Відповідно до ст.131 Цивільного кодексу Української РСР складовою частиною речі є все те, що не може бути відділене від неї без пошкодження і істотного знецінення речі. При переході права на річ складові частини її не підлягають відділенню.

Згідно ч.1 ст.132 Цивільного кодексу Української РСР приналежністю є річ, призначена служити головній речі і зв'язана з нею спільним господарським призначенням.

Відповідно до ч.2 ст.232 Цивільного кодексу Української РСР приналежність наслідує долю головної речі, якщо в договорі або в законі не встановлено інше.

Оскільки, плита газова «1328», ванна, унітаз та рукомийник є приналежними речами, які відносяться до квартири та зв»язані з нею спільним господарським призначенням, а квартира на праві приватної власності належить ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6, суд вважає, що вказані речі є власністю співвласників квартири, а не спільною сумісною власністю подружжя, тому вважає, що вказані речі поділу не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання спільним майном подружжя телевізора LED «Samsung», тумбочки під телевізор, крісла дивана та стягнення вартості 1/2 частини суд приходить до наступних висновків.

Наявність спірного майна до подання до суду позову підтверджується показаннями свідків ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6

Разом з тим, на час опису майна в квартирі сторін дане майно відсутє. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заперечують, що вказане майно є у їх власності на даний час та його місцезнаходження.

Позов про витребування майна з чужого незаконного володіння сторонами не пред»явлено, суд розглядає справу в межах позовних вимог згідно ч.1 ст.13 ЦПК України. Оскільки, суду не надано доказів перебування даного майна у їх власності на час розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Суд вважає, що підстави для задоволення позовної вимоги про зобов"язання ОСОБА_1 передати ОСОБА_3 свідоцтво про реєстрацію причепа, відсутні оскільки ОСОБА_1 не заперечує проти виділення у власність причепа ОСОБА_3, а тому суд вважає, що спір в цій частині відсутній.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог;

Згідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 124, 65 грн. (8 000,00 грн.х100%/189 657,38 грн.=4,22% -відсоток задоволених позовних вимог); (2 953,88 грн.х4,22%/100%=124,65 грн.).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою небхідно сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працезданих осіб.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_3 надмірно сплачено судовий збір на суму 193,30 грн. (62 115 грн.х1%/100%=621,15 грн.; 898,10 грн.-704,80 грн=193,30 грн.), а відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних виомг або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 440,29 грн. (112 220 грн.х100%/179 620 грн.=62,47 % (відсоток задоволених позовних вимог); 704,80 грн.х62,47%/100%=440,29 грн.).

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Протоколом 1 Конвенції про захист прав людини і основноположних свобод, Законом України «Про дорожній рух» №3353-XII від 30 червня 1993 року із змінами та доповненя, Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ України №1388 від 07.09.1998 року, із змінами та доповненнями «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, конструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, постановою Верховного Суду у справі №910/11266/17 від 13.02.2018 року; постановою Пленуму Верховного Суду №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», Законом України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями, ст.ст.2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10, 11, 12, 13, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 280-284, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 22, 24, 26, 28, 29 КпШС, ст.ст.60, 61, 63, 65, 68, 69, 70, 71 СК України, ст.ст.186, 210, 317, 319, 328, 334, 365, 368, 369, 372, 380, 381, 392, 717, 718, 719, 936 ЦК України, ст.ст.131, 132, 232 ЦК УРСР, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_3 задоволити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3: причіп реєстраційний номер НОМЕР_7, моделі «Фермер», марки ПФ-1, шасі (рама) НОМЕР_15, вартістю 8 000 грн, стінку меблеву на три секції вартістю-14 000 грн.; м'які меблі в складі дивану та двох крісел вартістю-8 000 грн.; стіл розкладний вартістю-2000 грн.; музичний центр «Sony» вартістю-3 000 грн.; два стільці з м'якою частиною вартістю 350 грн. за один стілець на суму-700 грн.; килим розмірами 3x2 м. придбаний в Республіці Іран вартістю-10 000 грн.; холодильник «Донбас» вартістю 6 000 грн.; меблі кухні, три навісні шафи та три тумбочки вартістю-7 000 грн.; стіл кухонний та три стільці вартістю-1 500 грн.; тумбочку під рукомийник та навісна шафа вартістю-950 грн.; диван розкладний вартістю 2 000 грн.; ліжко односпальне вартістю 1 500 грн.; диван «малютка» вартістю 3 500 грн.; шафу на двоє дверей з тумбочкою вартістю 2 000 грн.; монітор до комп'ютера «LG» вартістю 2 500 грн.; електричну м'ясорубку «DELFA» DME 2130 вартістю 3 500 грн.; коврову доріжку 2 шт. по 3,5 м. вартістю по 2000 грн. кожна на суму 4 000 грн.; килими розміром 1,5x1,8 м. 2 шт. вартістю по 750 грн. кожен на суму 1 500 грн.; войлочне покриття на підлогу, розмірами 1,5x3м. вартістю 250 грн.; покриття на підлозі розмірами 0,9x2,6 м. вартістю 150 грн.; піали скляні «FRUIT» набір 6 шт. вартістю 85 грн.; піали скляні «KRISTALINA» набір 6 шт. вартістю 85 грн.; піали скляні «Ріknik» набір 5 шт. вартістю 65 грн.; стакани скляні «Бережанське скло» набір 6 шт. вартістю 65 грн.; набір кавовий (сервіз) на 6 персон вартістю 500 грн.; набір чайний «HELIOS» (сервіз) на 4 персони вартістю 100 грн.; годинник настінний 2 шт. вартістю по 500 грн. за кожний на суму 1 000 грн.; піали зі скла 2 шт. великі вартістю по 30 грн. кожна на суму 60 грн.; тарілки супові, мілкі 16 шт. на загальну суму 50 грн.; вазу кришталеву вартістю 500 грн.; вазу керамічну вартістю 50 грн.; сервіз чайний на 6 персон (20 предметів) вартістю 950 грн.; сервіз чайний на 6 персон (15 предметів) вартістю 500 грн.; стакани зі скла 10 шт. вартістю по 6,5 грн. за один стакан на суму 65 грн.; піали зі скла «SMP» набір 6 шт. вартістю 65 грн.; набір для спецій керамічний з 3-х предметів «HELIOS» вартістю 55 грн.; тарілки керамічні (закусочні) 12 шт. загальною вартістю 50 грн.; піали скляні 3 шт. вартістю по 25 грн. за одну на суму 75 грн.; піалу керамічну 1 шт. вартістю 80 грн.; стакани «Бережанське скло» 6 шт. набір, вартістю 85 грн.; суповий набір на 6 персон 29 предметів вартістю 6 000 грн.; тарілки «закусочні» 10 шт. вартістю по 20 грн. за одну на суму 200 грн.; блюдо керамічне вартістю 25 грн.; блюдо під рибу керамічне вартістю 35 грн.; піали кришталеві 5 шт. вартістю по 200 грн. кожна на суму 1000 грн.; піали зі скла 3 шт. вартістю по 25 грн. кожна на суму 75 грн.; набір кавовий (сервіз) на 18 предметів вартістю 200 грн.; кришталеві фужери 6 шт., набір вартістю 500 грн.; вази піали зі скла 4 шт. вартістю по 25 грн. кожна на суму 100 грн.; пилосос «Вітязь» вартістю 1 500 грн.; матрац ватний розміром 2x1,5м. вартістю 50 грн.; пральну машину «LG» на 7 кг вартістю 7 000 грн.; холодильник «Samsung» на дві камери вартістю 9 000 грн.

ОСОБА_1 виділити у власність :

стіл кухонний та три стільці вартістю-1 500 грн.;

годинник настінний у виді двох сердець 1 шт. вартістю 500 грн. ;

диван розкладний вартістю 2 000 грн.;

ліжко односпальне вартістю 1 500 грн.;

диван «малютка» вартістю 3 500 грн.;

музичний центр «Sony» вартістю-3 000 грн.;

коврова доріжка 1 шт. 3,5 м. вартістю 2000 грн. ;

килим розміром 1,5x1,8 м. 1 шт. вартістю 750 грн. ;

меблі кухні, три навісні шафи та три тумбочки вартістю-7 000 грн.;

тумбочка під рукомийник та навісна шафа вартістю-950 грн.;

шафа на двоє дверей з тумбочкою вартістю 2 000 грн.;

стакани скляні «Бережанське скло» набір 6 шт. вартістю 65 грн.;

піали скляні «FRUIT» набір 6 шт. вартістю 85 грн.;

стакани зі скла 10 шт. вартістю по 6,5 грн. за один стакан на суму 65 грн.;

піала зі скла 1 шт. велика вартістю 30 грн. ;

сервіз чайний на 6 персон (15 предметів) вартістю 500 грн.;

тарілки супові, мілкі 8 шт. на загальну суму 25 грн.;

блюдо керамічне вартістю 25 грн.;

набір для спецій керамічний з 3-х предметів «HELIOS» вартістю 55 грн.;

набір кавовий (сервіз) на 6 персон вартістю 500 грн.;

кришталеві фужери 6 шт., набір вартістю 500 грн.;

ваза керамічна вартістю 50 грн.;

піали скляні 3 шт. вартістю по 25 грн. за одну на суму 75 грн.;

суповий набір на 6 персон 29 предметів вартістю 6 000 грн.;

монітор до комп'ютера «LG» вартістю 2 500 грн.;

піали скляні «Ріknik» набір 5 шт. вартістю 65 грн.;

тарілки керамічні (закусочні) 6 шт. загальною вартістю 25 грн.;

піали кришталеві 5 шт. вартістю по 200 грн. кожна на суму 1000 грн.;

тарілки «закусочні» 5 шт. вартістю по 20 грн. за одну на суму 100 грн.;

пральна машина «LG» на 7 кг вартістю 7 000 грн.;

холодильник «Samsung» на дві камери вартістю 9 000 грн.;

набір чайний «HELIOS» (сервіз) на 4 персони вартістю 100 грн.;

піали зі скла «SMP» набір 6 шт. вартістю 65 грн.;

піала керамічна 1 шт. вартістю 80 грн.;

електрична м'ясорубка «DELFA» DME 2130 вартістю 3 500 грн., всього на загальну суму 56 110 гривень.

ОСОБА_3 виділити у власність:

стіл розкладний вартістю-2000 грн.;

два стільці з м'якою частиною вартістю 350 грн. за один стілець на суму-700 грн.;

м'які меблі в складі дивану та двох крісел вартістю-8 000 грн.;

годинник настінний (прямокутної фоми) 1 шт. вартістю 500 грн. ;

холодильник «Донбас» вартістю 6 000 грн.;

пилосос «Вітязь» вартістю 1 500 грн.;

коврова доріжка 1 шт. 3,5 м. вартістю 2000 грн. ;

килим розміром 1,5x1,8 м. 1 шт. вартістю 750 грн. ;

покриття на підлозі розмірами 0,9x2,6 м. вартістю 150 грн.;

стінка меблева на три секції вартістю-14 000 грн.;

стакани «Бережанське скло» 6 шт. набір, вартістю 85 грн.;

піали скляні «KRISTALINA» набір 6 шт. вартістю 85 грн.;

піала зі скла 1 шт. велика вартістю 30 грн. .;

сервіз чайний на 6 персон (20 предметів) вартістю 950 грн.;

тарілки супові, мілкі 8 шт. на загальну суму 25 грн.;

блюдо під рибу керамічне вартістю 35 грн.;

матрац ватний розміром 2x1,5м. вартістю 50 грн.;

набір кавовий (сервіз) на 18 предметів вартістю 200 грн.;

ваза кришталева вартістю 500 грн.;

піали зі скла 3 шт. вартістю по 25 грн. кожна на суму 75 грн.;

килим розмірами 3x2 м. придбаний в Республіці Іран вартістю-10 000 грн.;

вази піали зі скла 4 шт. вартістю по 25 грн. кожна на суму 100 грн.;

тарілки керамічні (закусочні) 6 шт. загальною вартістю 25 грн.;

тарілки «закусочні» 5 шт. вартістю по 20 грн. за одну на суму 100 грн.;

войлочне покриття на підлогу, розмірами 1,5x3м. вартістю 250 грн.;

причеп р.н. НОМЕР_7, моделі «Фермер», марки ПФ-1, шасі (рама) НОМЕР_15, вартістю 8 000 грн.

Залишити у спільній власності та користуванні власників квартири ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6 плиту газову «1328»; ванну, унітаз та рукомийник.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 124 (сто двадцять чотири) гривні 65 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 440 (чотирста сорок) гривень 29 коп.

У задоволенні позовів в іншій частині відмовити.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах та до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується,-апеляційного суду Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Д.С.Чорненька

Повний текст рішення виготовлено 20.06.2018 року