Справа № 694/692/18
провадження 2/694/416/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

25.07.2018 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд, Черкаської області в складі

Головуючого судді: Дудніченко В.М.

При секретарі: Літвін Н.М.

З участю:

Позивача: ОСОБА_1

Представника відповідача: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщені Звенигородського районного суду цивільну справу за позовом:ОСОБА_1 до ОСОБА_3 третя особа на стороні відповідача Васильківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізській області про зменшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 просить суд зменшити Зменшити розмір стягнених з нього аліментів на користь відповідачки ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі1/4 частини всіх видів мого заробітку (доходів) щомісячно і до досягнення сином повноліття, з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця і до досягнення сином повноліття.

Зменшити розмір стягнених з нього аліментів на користь відповідачки ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів мого заробітку (доходів) щомісячно і до досягнення донькою повноліття, з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця і до досягнення донькою повноліття.

ОСОБА_1 мотивує свої позивні вимоги тим, що він з жовтня 2017 року офіційно працює, має середньомісячний заробіток 7000 грн., при відрахування аліментів в нього залишається в середньому 1500 грн. з яких він сплачує щомісячно 1300 грн. в рахунок погашення кредиту.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнає, мотивуючи тим, що позивачем не доведено, що на даний час в нього погіршився матеріальний стан.

Судом встановлено наступні факти та правові відносини.

З 19.09.2009 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі. Від шлюбу народилися двоє дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 23.10.2012року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.07.2011 року з ОСОБА_1 було стягнено аліменти на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини всіх видів ОСОБА_1 заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 12. 12.2012 року з ОСОБА_1 було стягнено аліменти на користь відповідачки на утримання нашої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини всіх видів ОСОБА_1 заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення донькою повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від і 5 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Судом встановлено, що на час розгляду справи ОСОБА_1 є фізично здоровим та працездатним, має постійне місце роботи, щомісячно отримує в середньому 7500 грн.

Вимагаючи зменшення аліментів ОСОБА_1 не надав суду переконливих доказів, що з дня стягнення аліментів до теперішнього часу матеріальний стан платника аліментів змінився настільки, що він не в змозі сплачувати визначену за рішенням суду аліменти, або погіршилось його здоров'я.

За таких обставин суд вважає, що на час звернення відсутні підстави для зменшення визначеного рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 22.07.2011 року з ОСОБА_1 було стягнено аліменти на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини всіх видів ОСОБА_1 заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 12. 12.2012 року з ОСОБА_1 було стягнено аліменти на користь відповідачки на утримання нашої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі ј частини всіх видів ОСОБА_1 заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення донькою повноліття.

На підставі ст.ст.183,192 СК України, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Керуючись ст. ст.134,141,258,259,263,264,265,266-273 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 третя особа на стороні відповідача Васильківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізській області про зменшення розміру аліментів,- відмовити.

Відповідно до вимог ст.272 ЦПК України копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання надіслати учасникам справи або за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25.07.2018 року

Суддя