Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/30/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2018 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Бойко В.Д., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

05 січня 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про розірвання шлюбу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через розбіжність у поглядах на взаємовідносини подружжя в сім`ї і виниклі, з цього приводу суперечки та сварки,шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться з липня 2016 року. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, позивач ОСОБА_1 просила розірвати шлюб; після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище ОСОБА_3 .
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, при цьому з поданої до суду одночасно з позовною заявою заяви вбачається, що позивач просить суд проводити розгляд справи без її участі.
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, при цьому 03.03.2018 також подав на адресу суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглядати справу за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, при цьому 03.03.2018 також подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі.
Дослідивши в судовому засіданні наявні у справі письмові докази, суд дійшов такого.
15 березня 2014 року сторони уклали шлюб(а. с. 4, 18).

У подружжя є дитина малолітня дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5).

Через розбіжність у поглядах на взаємовідносини подружжя в сім`ї і виниклі, з цього приводу суперечки та сварки, позивач та відповідач фактично припинили шлюбні стосунки. Спільне господарство ними не ведеться з липня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
З огляду на викладене, суд вважає, що примирення сторін та поновлення сімейних стосунків між ними не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, інтересам їхньої малолітньої дитини.

Враховуючи наведене вище, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141, ч. 1ст. 142 ЦПК України позивачу належить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а такожстягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142, ч. 3 ст. 200, ч. ч. 1, 4 ст. 206, ст. ст. 258, 259, ст. ст. 264 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м. Миколаєва (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою с. Ковалівка, Миколаївського району Миколаївської області (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), зареєстрований Галицинівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 1 від 15 березня 2014 року розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , НОМЕР_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Ковалівка, Миколаївського району Миколаївської області (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.
Повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженці с. Ковалівка, Миколаївського району Миколаївської області (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 352 грн. 40 коп.
Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції Апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя Н. О. Шаронова

11.04.2018