Справа № 357/9747/17
У Х В А Л А

19 липня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. , при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2018 року по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2018 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про перегляд заочного рішення суду від 01.06.2018 року по вищевказаній цивільній справі, в якій просив скасувати заочне рішення по справі № 357/9747/17, провадження № 2/357/807/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначити справу до нового розгляду в загальному порядку.

В обґрунтування заяви вказував, що розгляд справи проводився у його відсутності, оскільки він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, тому позбавлений можливості бути присутнім на ньому, а також не міг надати докази, які мають суттєве значення для вирішення справи.

Представник позивача направив на адресу суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в якому просив заяву ОСОБА_1 про перегляд зачоного рішення по справі № 357/9747/17 від 27.06.2018 року залишити без задоволення, оскільки вважає дану заяву безпідставною, поданою з метою ухилення від взятих на себе зобов'язань, оскільки виклик відповідача до судових засідань був здійснений з додержанням вимог ст. 74 ЦПК України, а щодо посилання заявника про непогодження з сумою заборгованості, то на спростування розрахунку заборгованості ПАТ "Укрсоцбанк", в порушення принципу змагальності судового процесу, відповідач не надав жодного доказу, обмежившись лише посиланнями щодо непогодження з розрахунком.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заяву та просив її задовольнити. В обґрунтування заяви суду пояснив, що дійсно є кредит, однак в нього є ряд питань до представника банку і він взагалі не розуміє чому саме був поданий позов, оскільки в 2016 році додатковою угодою, яка міститься в матеріалах справи кредитний договір був продовжений. Крім того, в нього є запитання до загального розміру заборгованості, зазначивши, що копію досудової вимоги від банку він отримав лише разом з позовною заявою.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення заявника та перевіривши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2018 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Укрсоцбанк» задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 24.3-46/20 від 30.07.2007 року в розмірі 669 467,06, з яких: заборгованість за кредитом в сумі 350 109,22 грн., заборгованість за відсотками в сумі 318 815,64 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 213,29 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками 328,91 грн., а також стягнуто 10 042,01 грн. судового збору.

Приписами ст. 288 ЦПК України встановлені підстави задоволення заяви та скасування заочного рішення.

Так, частиною 1 ст. 288 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ч. 1 ст. 288 ЦПК України вбачається, що для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов, а саме: поважність причин неявки в судове засідання; поважність причин, за яких особа не могла повідомити причини своєї неявки в судове засідання і наявність доказів, на які посилається заявник, і які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що також слідує з розяснень п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

З матеріалів справи вбачається, що повістка про виклик відповідача в судове засідання від 01.06.2018 року повернулась на адресу суду неврученою.

Разом з цим, в матеріалах справи як до винесення заочного рішення так і під час його перегляду заявником не надано належних доказів, що спростовують доводи позовної заяви, а також встановлені рішенням суду обставини та які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, при цьому доводи заявника зводяться лише до незгоди з позовом про стягнення кредитної заборгованості.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 284-288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя ОСОБА_2