Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/1266/18 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Б.
Категорія 50 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року

Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Ковальської Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №285/1266/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 травня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Сташківа Т.Б. в м.Новоград-Волинський,

в с т а н о в и в :

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказувала, що з відповідачем перебувають в шлюбі від якого мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З відповідачем подружні відносини припинились і вони проживають окремо. Дочка перебуває на її утриманні і вихованні. Їй одній тяжко утримувати дитину, вона отримує 860 грн соціальну допомогу при народженні дитини, орендує квартиру для проживання, сплачує комунальні послуги. Відповідач є фізично здоровий, працездатний, але ніякої допомоги на утримання дитини не надає, хоча неофіційно працює на підприємствах в м.Новоград-Волинський і має нерегулярні мінливі доходи. Враховуючи вищевикладене просила, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій горошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дочки, а також аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дочкою трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову - 17 квітня 2018 року і до досягнення дочкою повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_3. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову - 17 квітня 2018 року і до досягнення дочкою ОСОБА_3 трьох років - ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить змінити рішення суду в частині розміру стягнення аліментів на утримання дочки, встановивши його в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дружини - скасувати. Вказує, що починаючи з січня 2018 року він офіційно не працевлаштований, знаходиться у пошуках роботи. За перший квартал 2018 року його дохід склав всього 1 167 грн 30 коп. Стягнення з нього аліментів на користь позивача в розмірі 2000 грн щомісячно, ставить його в тяжке і дуже скрутне матеріальне становище, оскільки він не має змоги сплачувати таку суму коштів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Фактично шлюбні відносини між сторонами припинено, дитина проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні, добровільно досягти згоди щодо сплати аліментів сторони не можуть.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України та роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Встановивши, що малолітня дитина проживає разом із матір'ю і перебуває на її утриманні, а батьки в добровільному порядку не домовились про участь в утриманні дитини, відповідач не має регулярного доходу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Також, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини в сумі 1500 грн та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 500 грн, судом першої інстанції враховано в повній мірі матеріальне становище та сімейний стан сторін, їх стан здоров'я, а також те, що ОСОБА_2 є здоровою та працездатною особою молодого віку, на усвоєму утриманні інших дітей та непрацездатних батьків не має.

З огляду на наведене, суд першої інстанції ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, дійшов вказаного висновку при повному, всебічному та об'єктивному з'ясуванні обставин справи, прав і обов'язків сторін у даних правовідносинах, перевірив належним чином доводи сторін, з'ясував характер та суть заявлених позивачем вимог, норм права, якими вони регулюються, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам.

Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 18 липня 2018 року.

Головуючий

Судді