Справа № 462/557/18
У Х В А Л А

13 липня 2018 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі:

головуючого судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Трипалюк А.Б.

представника скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові скаргу ОСОБА_2 на постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про закінчення виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В :

скаржник звернулася до суду із скаргою на постанову державного виконавця, покликаючись на те, що державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 31 травня 2018 року, однак вважає, що така постанова винесена з порушенням вимог закондавства. Державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку перерахуванням боржником на користь стягувача суми заборгованості в повному обсязі. Однак рішення суду є не виконаним у повному обсязі. Зокрема, в рішенні суду чітко визначено, що сума невиплаченої заробітної плати становить 43077,00 грн. Проте, державним виконавцем та стягувачем не враховано, що ця сума стосується не виплаченої заробітної плати за період з січня 2010р. по вересень 2014р., що має суттєве значення для належного виконання згаданого вище рішення суду. Так, до нарахувань по заробітній платі було застосовано нові ставки податку з доходів фізичних осіб, що не відповідає чинному законодавству та порушує права стягувача. Аналогічна ситуація спостерігається й щодо військового збору. Таким чином, державним виконавцем було помилково визначено, що при стягненні невиплаченої заробітної плати сума податку з доходів фізичних осіб 7753,86 грн., а військовий збір 646,16 грн., у звязку з чим судове рішення не виконано належним чином і закінчення виконавчого провадження є передчасним. Просить скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 31 травня 2018 року та зобов'язати державного виконавця здійснити повне виконання судового рішення.

Представник скаржника у судовому засіданні скаргу підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі, просить її задовольнити.

Представник оскаржуваної особи подав до суду відзив, у якому покликається на те, що згідно виконавчого листа із бордника слід було стягнути на користь стягувача 43077,00 грн. без врахування податків та обовязкових платежів. Боржником надано довідку, згідно якої 34676,96 грн. перераховано на користь ОСОБА_2, 7753,88 грн. перераховано у дохід державного бюджету в якості податку, 646,16 грн. в якості військового збору. Обовязку щодо перевірки правильності нарахування податків та ввійськового збору у державного виконавця не передбачено законодавством. Внаслідок виконання рішення боржником, виконавче провадження підлягає закриттю. Просить у задоволенні скарги відмовити. Однак, представник оскаржуваної особи у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання скарги, що згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги, а тому суд вважає, що скаргу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши докази, наявні у матеріалах скарги, суд вважає, що скаргу слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 березня 2018 року стягнуто із Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», що знаходиться у м. Львові, по вул. Д. Апостола, 1 на користь ОСОБА_2, невиплачену заробітну плату в розмірі 43077,00 грн. без врахування податків та обов`язкових платежів.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до довідки Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» боржником перераховано на користь ОСОБА_2 34676,96 грн. заробітної плати, 7753,88 грн. перераховано у дохід державного бюджету в якості податку, 646,16 грн. в якості військового збору.

У відповідності до постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 31 травня 2018 року виконавче провадження з примусового виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 березня 2018 року закінчено у звязку із перерахуванням Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_2 34676,96 грн. заробітної плати згідно довідки Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго».

Відповідно до п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Як вбачається із рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 березня 2018 року з боржника стягнуто на користь стягувача зарплату за період з січня 2010 року по вересень 2014 року, однак при розрахунку суми податку боржником застосовано ставку податку у розмірі 18,00%, яка булла запроваджена лише 01 січня 2016 року, а також військовий збір було запроваджено лише у серпні 2014 року, хоча боржник при розрахунку суми виплат здійснив нарахування війського збору з сісчня 2010 року.

З огляду на наведене, державним виконавцем не було перевірено правильність нарахування податків за період з січня 2010 року до вересня 2014 року за який стягується заборгованість по заробітній платі у даному виконавчому провадженні, внаслідок чого помилково розраховано суму податку з доходів фізичних осіб у розмірі 7753,86 грн., а військовий збір у розмірі 646,16 грн., чим допущено виконання ріення суду не у повному обсязі, що є недопустимим, а відтак, суд вважає, що скарга є підставна та підлягає до задоволення.

Крім того, згідно ст. 452 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Внаслідок наведеного, суд вважає, що з оскаржуваної особи слід стягнути на користь скаржника 1000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, що стверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №34 від 12 липня 2018 року та актом виконаних робіт від 12 липня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 450, 451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

скаргу задовольнити повністю.

Скасувати постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про закінчення виконавчого провадження ВП №56174442 від 31 травня 2018 року.

Зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області здійснити виконання судового рішення у справі №462/557/18 у повному обсязі.

Стянути з відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області /місто Львів, площа Шашкевича, 1, / на користь ОСОБА_2 /місто Львів, вулиця Китайська, 2/52, рнокпп / 1000 /одну тисячу/ гривень 00 копійок судових витрат.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 13 липня 2018 року.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

Копія вірна.

Суддя: Ліуш А.І.