Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"26" червня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Сіренко Д.В., Юдицькому К.О.

розглянувши у порядку спрощеного провадження, з повідомленням сторін, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 66815,12 грн. за кредитним договором №690001408 від 10.12.2007 р.; судові витрати у розмірі 1600 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.12.2007 р. між ПАТ «Альфа-банк» (правонаступником якого є позивач) та відповідачем укладено кредитний договір №690001408. Відповідно до умов договору банк наддав відповідачу кредит у вигляді грошових коштів, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки в строк та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 10.12.2008 року. Станом на день звернення до суду, відповідачем не виконані свої зобов'язання за кредитним договором №690001408 від 10.12.2007 року, у зв'язку з чим станом на 27.11.2017 року у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 66815,62грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту - 22425,73 грн.; заборгованість по відсоткам - 44389,89 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 січня 2018 року у вказаній справі було відкрито провадження за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін. Призначено перше судове засідання на 06 березня 2018 року на 11:30 годину.

В подальшому, розгляд вказаної цивільної справи було відкладено на 12 квітня 2018 року, 12 квітня 2018 року на 15 травня 2018 року, у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін. При цьому, 12 квітня 2018 року представником позивача до суду було подано клопотання про відкладення судового розгляду у зв'язку з необхідністю подання до суду додаткових доказів. 15 травня 2018 року в судове засідання сторони не з'явилися, представник позивача подав клопотання щодо проведення судового засідання без їхньої участі, розгляд справи було відкладено на 26 червня 2018 року.

Представник позивача 26 червня 2018 року в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому просив провести судове засідання без їхньої участі, всі заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи, та винесення рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення.

Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 690001408 про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки Visa Альфа-Банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента, за умов якого банк надав клієнт кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії для здійснення операцій із застосуванням платіжної картки, а клієнт прийняв його на наступних умовах: сума відновлюваної кредитної лінії становить 15 150,00 гривень, з типом відсоткової ставки плаваючою, розмір відсоткової ставки за користування відновлювальною кредитною лінією по операціях з її використанням, визначений в Додатку № 1 до цього договору.

В подальшому, 18 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» було укладено договір про відступлення права вимоги № 2012-1-2/1, за умовами якого цедент (ПАТ «Альфа-Банк») передав (відступив) цесіонарію ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», а цесіонарій набуває належне цедентові право вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до договору, що додається до даного договору на паперовому носії.

27 грудня 2012 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» та ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» було укладено договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 27/12/2012-01, відповідно до якої кредитор «Фінансова компанія «Кредит Капітал» передав (відступив) новому кредиторові ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» за плату, а новий кредитор прийняв сукупність належних кредиторові прав грошової вимоги (права вимоги) до боржників (портфель заборгованості).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема:

1.припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

1.зміна умов зобов'язання;

2.сплата неустойки;

3.відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення

для вирішення справи . Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому, достатні докази - це докази, які наділені певними якісними характеристиками і належною значимістю та дають достатнє фактичне підґрунтя для вирішення справи у певний спосіб.

Так, позивачем в якості підтвердження наявності заборгованості відповідача за договором № 690001408 про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки Visa Альфа-Банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента було надано суду копію договору № 690001408 в кількості одного аркуша з Розділом 1 договору, в той час як за п. 1 Розділу 1 даного договору вбачається, що цей договір складається з двох розділів, які нероздільно пов'язані між собою, а договір вважається укладеним за умови підписання сторонами обох розділів цього договору, включаючи всі додатки до нього (додатки складають невід'ємну частину цього договору). Крім того, позивачем також було надано суду копію заяви на відкриття поточного (карткового) рахунку в ЗАТ «Альфа-Банк» від імені ОСОБА_2 та копію паспорту вказаної фізичної особи, картки фізично особи - платника податків, в той час як позичальником за договором № 690001408 та відповідачем у вказаному спорі виступає ОСОБА_1

23 квітня 2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва від представника позивача - - Карпель О.О. надійшла заява про долучення доказів, до якої надано суду копію заяви на відкриття поточного (карткового) рахунку в ЗАТ «Альфа-Банк», подану від імені ОСОБА_1, копію картки платника податків на ім'я ОСОБА_1, а також договору № 690001408 про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки Visa Альфа-Банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента, укладеного з ОСОБА_1 з відповідною кількістю розділів.

Відповідно до ч. 9 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

24 квітня 2018 року судом на адресу позивача було направлено лист, в якому повідомлено про те, що до заяви представник позивача про долучення доказів не було долучено відомостей, які б підтверджували надсилання таких доказів іншим учасникам справи, в даному випадку відповідачу, у зв'язку з чим суд просив повідомити чи направлені вищезазначені докази, що були долучені до заяви представника позивача ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» - Карпель О.О. про долучення доказів, відповідачу справі та відповідно, надати в розпорядження суду документальне підтвердження такого надсилання.

Станом на день ухвалення рішення, до суду будь-яких документальних підтверджень такого надсилання вказаних документів не надходило, у зв'язку з чим в розрізі наданих суду документів у суду відсутні підстави вважати факт невиконання позичальником ОСОБА_1 доведеним, враховуючи надані суду докази. Крім того, суд критично відноситься до наданих суду в якості підтвердження факту переходу прав вимоги за договором № 690001408 про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки Visa Альфа-Банк з відновлювальною кредитною лінією фізичної особи-резидента, укладеного з ОСОБА_1 від ПАТ «Альфа-Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та

відповідно від ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», оскільки надані суду витяг з акту приймання-передачі реєстру боржників від 18 грудня 2012 року до договору № 2012-1-2/1 від 18 грудня 2012 року, акт приймання-передачі реєстру боржників від 27 грудня 2012 року до договору купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 27/12/2012-01 від 27 грудня 2012 року, оскільки вказані витяг та акт містять підпис уповноваженої особи від позивача, в той час як не містить підпису уповноваженої особи другої сторони даних договорів, що в свою чергу не може підтверджувати факт передачі позивача прав вимоги саме за спірним договором.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», відшкодування судових витрат не здійснюється.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 612, 629, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 280, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: