Справа № 146/1518/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"12" квітня 2018 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.,

з участю секретаря Бойко Т.Є.,

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашпіль справу за заявою ОСОБА_1, яка представляє інтереси ОСОБА_2, зацікавлена особа Вилянська сільська рада Томашпільського району Вінницької області про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

22 литопада 2017 року ОСОБА_1, яка представляє інтереси ОСОБА_2 звернулася до суду з цією заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Ваганичі Городянського району Чернігівської області з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 14 грудня 1971 року по день смерті ОСОБА_3, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Дана заява обґрунтована наступним.

06 жовтня 1954 року Вишгородською сільською радою Лановецького району Тернопільської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, актовий запис № 23.

В наслідок тимчасового конфлікту, 14 грудня 1971 року даний шлюб було розірвано Томашпільським районним відділом ЗАГС Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис № 85, однак після офіційного розірвання шлюбу заявник продовжувала проживати з ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу, мали спільне господарство, витрати, тощо.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер та після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка.

ОСОБА_2 є спадкоємцем п'ятої чегри за законом після смерті ОСОБА_3

Спадкоємці, передбачені ст.ст. 1261-1264 ЦК України відсутні, що підтверджуєтсья довідкою Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 582 від 02 серпня 2017 року.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_2 заяву підтримала, посилаючись на обставини зазначені в ній, просить заявлені вимоги задовольнити. Крім того, зазначила, що після офіційного розірвання шлюбу у відділі ЗАГС, а саме з 1971 року й надалі проживала із ОСОБА_3 у фактичних шлюбних відносинах, вела спільний побут та господарство. За місяць до своєї смерті ОСОБА_3 поїхав в с. Ваганичі Городянського району Чернігівської області, де і помер.

Представник заявника за довіреністю ОСОБА_1 заяву підтримала, посилаючись на обставини зазначені в ній, просить заявлені вимоги задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак голова сільської ради подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності представника сільської ради, не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_2

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що є родичкою заявниці, а саме троюрідною сетрою батька ОСОБА_2 Зазначила, що покійний ОСОБА_3 та ОСОБА_2 після офіційного розірвання шлюбу й надалі прожовжували проживати разом однією сім'єю, вели спільний побут та господарство.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою заявниці. Вказала, що дійсно після розірвання шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 й надалі спільно проживали в одному будинку та вели спільне господарство.

Суд, заслухавши пояснення заявниці та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Ваганичі Городянського району Чернігівської області помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1, повторно виданого 27 лютого 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Городянського районного управління юстиції Чернігівської області (а.с.3).

Як вбачається з довідки № 582 від 02 серпня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Вилянської сільської ради після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 1,91 га, розташованої на території Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 (а.с. 6).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, повторно виданого 24 травня 1990 року Томашпільським районним відділом ЗАГС 14 грудня 1971 року було розірвано шлюбі між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, актовий запис № 85. Після розірвання шлюбу позивачці присвоєно прізвище ОСОБА_2 (а.с.4).

Згідно довідки Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 853 від 02 серпня 2017 року ОСОБА_2 після розірвання шлюбу зі своїм чоловіком ОСОБА_3 дійсно проживала із ним у громадянському шлюбі до дня його смерті (а.с.7).

Отже, викладені у заяві твердження ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, зокрема, підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки, судом встановлено та доведено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Ваганичі Городянського району Чернігівської області проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1971 року по день смерті ОСОБА_3, даний факт підтвердився у судовому засіданні довідкою сільської ради, показами свідків, факт проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу має для заявниці юридичне значення і впливатиме на оформлення спадщини, тому вимога ОСОБА_2 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судові витрати суд залишає за заявницею.

На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 р., ст. 3 СК України, ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, яка представляє інтереси ОСОБА_2, зацікавлена особа Вилянська сільська рада Томашпільського району Вінницької області про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Ваганичі Городянського району Чернігівської області з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 14 грудня 1971 року по день смерті ОСОБА_3, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Судові витрати залишити за заявницею ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 13 квітня 2018 року.

Суддя: О. В. Пилипчук