Справа № 199/892/14-ц
УХВАЛА

03.04.2018

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Подорець О.Б.,

за участю секретаря Терентієвої Я.О.,

за неявки учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, про перегляд заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено у повному обсязі.

18.12.2017 ОСОБА_1 представник відповідача ОСОБА_2 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що з вказаним рішенням суду не згоден, оскільки неявка відповідача ОСОБА_2 в судові засідання була викликана тим, що він особисто не отримував жодної судової повістки, а відтак не мав можливості надати докази, приймати участь у їхньому дослідженні та доведення їхньої переконливості перед судом.

В судове засідання учасники справи не зявилися, що не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини проголошено право на справедливий судовий розгляд.

З практики Європейського Суду випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом (рішення ЄСПЛ «Надточій проти України», «Гурепка проти України №2»).

За змістом ст.ст. 4,10,11 ЦПК України (в редакції Закону №1618-IV), які кореспондуються зі ст.ст. 5,12,13 ЦПК України (в редакції Закону №2147-VIII) цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності сторін, змагальності та диспозитивності.

Статтею 288 ЦПК України (в редакції Закону №2147-VIII) передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже головними умовами для скасування заочного рішення є поважність причини не зявлення відповідача в судове засідання і докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення спору. Наявність одночасно цих двох умов дає підстави для скасування заочного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 199/892/14, позовні вимоги ОСОБА_3 акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені у повному обсязі. Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №8/2007/840-К/176-АП від 23 березня 2007 року, яка виникла станом на 05 листопада 2013 року та складається з наступного: заборгованість за кредитом 336 729,34 грн., заборгованість по відсоткам 96 278,65 грн., пеня 43 362,82 грн., штраф у розмірі 54 672,12 грн., а всього 531 042 (пятсот тридцять одна тисяча сорок дві) грн. 94 коп. Вирішено питання судових витрат (а.с. 31-32).

У позовній заяві зазначено адресу відповідача ОСОБА_2 вулиця Червоного Казачества, 20/15 в м. Дніпро (а.с. 2).

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 є вулиця Червоного Казачества, 20/15 в м. Дніпро (а.с.16).

Саме за зазначеною адресою направлялися судові повістки ОСОБА_2 (а.с.20).

Утім, направлена на адресу відповідача ОСОБА_2 судова повістка була повернена на адресу суду з поміткою «за зазначеною адресою не проживає» (а.с.23).Утім, направлена на адресу відповідача ОСОБА_2 судова повістка була повернена на адресу суду з поміткою «за зазначеною адресою не проживає» (а.с.23).

На виконання вимог ст.74 ЦПК України (в редакції Закону №1618-IV) виклик відповідачів по справі було здійснено через оголошення у пресі, а саме у газеті «Вісті Придніпровя», що передбачено також розпорядженням КМУ від 18.12.2013 №1022-р «Про друковані засоби масової інформації загальнодержавної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2014 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме, повістки про виклик підозрюваного, обвинуваченого та інформація про процесуальні документи (а.с.29).

Таким чином, судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи у спосіб, передбачений ЦПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України, суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 Конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). Судом під час розгляду справи досліджені всі обставини, витребувані та дослідженні всі докази, надана їм належна оцінка. У звязку з наведеним, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення. Частиною 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 284-288 ЦПК України, - УХВАЛИВ: У задоволенні заяви ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, про перегляд заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити. Розяснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.Б.Подорець