Справа 688/1794/18
№ 2/688/699/18
Рішення

Іменем України

(заочне)

23 липня 2018 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Гаврилової Н.К.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

04 червня 2018 року ОСОБА_1 представник за довіреністю від 18.05.2018 року звернулась до суду в інтересах ОСОБА_2 ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову посилається на те, що ОСОБА_2 - ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу квартири від 21.04.2015 р. Продавши квартиру, колишній власник ОСОБА_4 забрала свої особисті речі, майно та виїхала на постійне проживання до Російської Федерації. Маючи намір оформити субсидію та оформлюючи відповідні документи, позивач отримала довідку про склад сімї, з якої і дізналась, що крім її матері ОСОБА_5, зареєстрованою у придбаній нею квартирі значиться відповідач, яка участі у оплаті комунальних послуг не приймає, жодних договірних відносин з приводу користування квартирою з позивачем не має. Наявність реєстрації ОСОБА_4 в належній ОСОБА_2 - ОСОБА_3 квартирі перешкоджає позивачу оформити соціальні пільги та повноцінно користуватися та розпоряджатися належним їй на праві власності майном. А тому, просить суд визнати ОСОБА_4, такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала та суду пояснила, що ОСОБА_4 не є членом сім'ї позивача, жодного дня після продажу квартири у ній не проживала, особистих речей у ній не має, участі в оплаті комунальних послуг не приймає, договірних відносин з приводу користування квартирою не має. А тому, просить суд ухвалити заочне рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку шляхом розміщення оголошення про її виклик на офіційній сторінці веб-порталу судової влади України. Причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність та відзиву не подала.

В звязку з неявкою відповідача у судове засідання, за згодою представника позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалив у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з наступних підстав.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Згідно вимог ст. 317 ЦК України кожен громадянин має право вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном.

Відповідно до статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

На підставі ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом, угоди. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику квартири (будинку) право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були пов'язані з позбавленням володіння.

Як встановлено в суді та вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 21.04.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської міської державної нотаріальної контори, р.№573, довідки про належність житлової площі на квартиру від 21.04.2015 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.04.2015 року №36552652, ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_3.

З інформації, що надійшла з Шепетівського МВ УДМС України в Хмельницькій області від 07.06.2018 року та відділу реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради від 12.06.2018 року №634 на запит суду на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України та довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб від 17.05.2018 року, виданої начальником відділу реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради, вбачається, що крім члена сім'ї позивача у вказаній квартирі значиться зареєстрованою ОСОБА_4.

Згідно даних акту від 29 травня 2018 року, складеного комісією у складі голови квартального комітету ОСОБА_7 та сусідів: ОСОБА_8, жительки АДРЕСА_4, ОСОБА_9, жительки АДРЕСА_5, ОСОБА_10, жительки АДРЕСА_6, відповідач ОСОБА_4, яка зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично з 21.04.2015 року не проживає за вказаною адресою, комунальними послугами не користується, особистих речей у квартирі не має.

Даний факт підтвердили також допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які є сусідами позивача. Так, останні показали, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 та сплачує комунальні послуги за неї. Відповідач ОСОБА_4 є попереднім власником квартири, у ній зареєстрована, однак не проживає, житлом не користується, особисті речі останньої в помешканні відсутні.

Оцінивши наведені докази в їх сукупності, вважаючи такі відповідаючими фактичним обставинам, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_4 не є членом сім'ї позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 21.04.2015 року, не бере участі в утриманні та облаштуванні житла, будь-які договірні відносини між сторонами з приводу користування даним житлом також відсутні.

А тому, суд не знаходить підстав для збереження житлового приміщення за відповідачем та вважає за необхідне визнати її такою, що втратила право користування ним.

За наведених обставин, вимоги позивача ґрунтуються на законі, доведені належними та допустимими доказами, тому підлягають до задоволення.

Крім цього, у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою і документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків НОМЕР_1) такою, що втратила право користування житлом, а саме: квартирою №47 в будинку №42 по проспекту Миру в м.Шепетівка Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 26 липня 2018 року.

Суддя С.В. Козачук