справа № 208/384/18
№ провадження 2/208/1334/18
21 травня 2018 р. м. Кам'янське
Справа № 208/384/18
Провадження № 2/208/1334/18
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання - Шешуревої Я.І., позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загальної підсудності цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
У своєму позові позивач просить суд, визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код - НОМЕР_2 такими, що втратили право користування житлом, а саме квартирою № АДРЕСА_2 та позбавити право користування квартирою ОСОБА_2; зобов'язати Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код - НОМЕР_2 з квартири АДРЕСА_1.
В обґрунтуванні позову позивач зазначив, що він та відповідачі знаходились у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1. 11 червня 2002 року він розірвав шлюб з ОСОБА_6. Після розірвання шлюбу відповідач змінила своє місце мешкання переїхала до своєї матері в с. Новоселівка Криничанського району. У 2007 році відповідачки ОСОБА_2 та ОСОБА_6 переїхали до м. Київа, а потім ОСОБА_5 з сином ОСОБА_4 переїхали до Російської Федерації. З 2014 року відповідач ОСОБА_2 виїхала за межі України у Королівство Нідерландів. На даний час нараховуються борги за комунальні послуги за зареєстрованих осіб.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилався на обставини зазначені в позові.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, причини не явки до суду не повідомили.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради в судове засідання не з'явився, надала заяву про розгляд справи за відсутністю представника, винести рішення згідно чинного законодавства.
Вислухавши позивача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позові вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 уклав шлюб з відповідачем ОСОБА_7, але 11 червня 2002 року шлюб було розірвано, що вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Баглійського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 190 (а.с.21).
Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_2 є дітьми позивача ОСОБА_1, що вбачається зі свідоцтва про народження.
Згідно до довідки про склад сім'ї, на даний час в квартирі за АДРЕСА_1 зареєстрованими значаться: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, (а.с.7).
Як вбачається з акту про не проживання від 30.11.2017 р., відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4, не проживають в АДРЕСА_1 з 2013 року (а.с.27). Згідно до наданих документів позивач є власником квартири АДРЕСА_1.
Відповідно до ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Ст. 71 ЖК України, передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Як роз'яснено п. 34 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР;стаття 405 ЦК).
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код - НОМЕР_2 такими, що втратили право користування житлом, а саме квартирою № АДРЕСА_2 та зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код - НОМЕР_2, підлягають задоволенню.
Згідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (Закон № 1382-IV), реєстрація є лише внесенням відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, а тому, сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 317, 319, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 72, 150 ЖК України, , ст.ст. 7, 19, 141, 175, 268, 272, 273, 274, 280, 284, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код - НОМЕР_2, такими, що втратили право користування житлом, а саме квартирою № АДРЕСА_2.
Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 житлом, а саме квартирою № АДРЕСА_2, шляхом зняття з реєстраційного обліку Відділом реєстрації місця проживання осіб адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код - НОМЕР_2.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код - НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі по 234 грн. 93 коп. з кожного.
В іншій частині позовних вимог, відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У відповідності до п.п. 15.5 ч.1 Перехідних Положень ЦПК України, в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.
Суддя Похваліта С. М.