Провадження №2/760/1678/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді КІЗЮН Л.І.

при секретарі: Швидченко О.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 21 грудня 2017 року звернулася до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 05 березня 2018 року, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, - прийнято до провадження Солом'янського районного суду м. Києва, відкрито провадження в справі та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження /а.с.а.с. 34-35/.

Позивач просила розірвати шлюб із відповідачем та стягнути з відповідача на її користь кошти (аліменти) на утримання малолітніх дітей: доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 03 липня 2010 року, зареєстрованому у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї, актовий запис №1355.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Сімейні відносини з відповідачем не склалися з різних причин, через протилежні погляди на спосіб життя та сімейний побут, через відсутність взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин.

Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2017 року, спільне господарство з відповідачем вони не ведуть з цього часу, проживають окремо один від одного.

Позивач вказує, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами не можливі, та суперечить їхнім інтересам.

Позивач посилається на те, що діти проживають разом з нею та усі обов'язки щодо виховання та утримання дітей вона несе самостійно. З часу їхнього окремого проживання відповідач допомогу на утримання дітей не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними з відповідачем не досягнуто.

До початку підготовчого судового засідання від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву про розірвання шлюбу та стягнення аліментів /а.с.а.с. 41-42/. Як вбачається з поданого відзиву, відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 визнає частково, а саме погоджується на розірвання шлюбу з позивачем, який був зареєстрований 03.07.2010 року ЦВРШ в м. Києві. Разом з тим, просить стягнути з нього аліменти в твердій грошові сумі в розмірі 1 500 грн. на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та 1 500 грн. на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ними 18-річного віку.

До початку підготовчого судового засідання від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначила, що повністю підтримує викладені у відзиві відповідача позиції щодо сплати аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та 1 500 грн. на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ними 18 - річного віку /а.с. 77/.

Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи поданий відповідачем відзив на позовну заяву та подану позивачем відповідь на відзив, часткове визнання позову відповідачем, підтримання позивачем викладеної у відзиві відповідача позиції щодо сплати аліментів, керуючись ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку про ухвалення рішення за результатами підготовчого судового засідання.

Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 03 липня 2010 року, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5, виданого Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що складено відповідний актовий запис № 1355 /а.с. 29/.

Від шлюбу мають двох спільних неповнолітніх дітей: доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві /а.с. 30/, та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві /а.с. 31/.

Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть.

Як вбачається з матеріалів справи, спору з приводу розподілу майна подружжя та місця проживання дітей на час розгляду справи у сторін немає.

Суд вважає, що причини, на підставі яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

За таких обставин суд вважає, що збереження сім?ї сторін є неможливим та суперечитиме інтересам сторін, а тому шлюб їх підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання їх дітей.

З матеріалів справи судом встановлено, та про що не заперечуються сторонами по справі, що неповнолітні діти сторін: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають разом з матір'ю, відповідач проживає окремо.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4)інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідач у своєму відзиві зазначив, що він щомісяця перераховує на картку позивача грошові кошти в розмірі 1000-5000 грн. на утримання неповнолітніх дітей, іноді надавав грошові кошти готівкою, оплачував дитячі заходи (потреби дитячого садочка та школи, дні народження, тощо). Діти доволі часто знаходяться у нього і перебувають на спільному утриманні батьків. Він не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання їх спільних з позивачем дітей. Разом з тим, просить врахувати, що він не має постійного заробітку, а має періодичні доходи, тому просить стягнути з нього аліменти в твердій грошові сумі в розмірі 1 500 грн. на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та 1 500 грн. на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ними 18-річного віку.

Позивач у відповіді на відзив підтримала викладені у відзиві відповідача позиції щодо сплати аліментів на на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та 1 500 грн. на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ними 18 - річного віку.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Беручи до уваги зазначене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та 1 500 грн. на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ними 18 - річного віку.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Приписами ст. 430 ЦПК України встановлено, що суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України і вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп., а також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 111, 112, 141, 150, 155, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 258, 263, 264, 265, 273, 274, 354, 430 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Шлюб, укладений 03 липня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис №1355, зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2), аліменти на утримання малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча п'ятсот) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи стягнення з 21 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2), аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча п'ятсот) гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи стягнення з 21 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2) суму сплаченого судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 коп.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_6, виданий Довчинцівським РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровській обл. 17 жовтня 2006 року, ІПН: НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_7, виданий 2МВМ Лисичанського МВУМВС України в Луганській обл. 13 грудня 2000 року, ІПН: НОМЕР_1.

Суддя Л.І. Кізюн