Постанова

Іменем України

28 березня 2018 року

м. Київ

справа № 521/16963/16-ц

провадження № 61-12529св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 09 березня 2017 року у складі судді Целуха А. П., та рішення апеляційного суду Одеської області від 21 червня 2017 року у складі колегії суддів: Журавльова О. Г., Комлевої О. С., Кравця Ю. І.,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні та розпорядження квартирою, виселення та вселення.

Позовна заява мотивована тим, що вона є єдиним власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач без законних підстав зайняла вказану квартиру та чинить перешкоди ОСОБА_4 у користуванні та розпорядженні належної їй квартири.

ОСОБА_4 просила виселити будь-яких осіб з вище зазначеної квартири без надання іншого жилого приміщення, заборонити ОСОБА_5 та будь-яким третім особам доступ у спірну квартиру, вселити ОСОБА_4 у спірну квартиру, яка належить їй на праві власності. Вирішити питання судових витрат.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 09 березня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_4 у користуванні та розпорядженні власністю - квартирою АДРЕСА_1.

Виселено будь-яких осіб з квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_4, без надання іншого жилого приміщення.

Заборонено ОСОБА_5 та будь - яким третім особам доступ до квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_4

Вселено ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1, яка належить їй на праві власності.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки інтереси позивача порушенні, вона не має змоги користуватися спірним майном за своїм розсудом.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 21 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково.

Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 09 березня 2017 року в частині виселення будь-яких осіб з квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_4, без надання іншого жилого приміщення та заборони будь - яким третім особам доступу до квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_4 скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні цих вимог позову відмовлено.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК України. ЦПК України не передбачено вирішення позову та задоволення позовних вимог щодо невизначеного кола осіб.

У касаційній скарзі, поданій у липні 2017 року, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду першої інстанції та рішення суду апеляційної інстанції в частині зобов'язання ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_4 у користуванні та розпорядженні власністю, заборони доступу ОСОБА_5 до квартири, яка належить на праві власності ОСОБА_4, а також вселити ОСОБА_4 в квартиру, яка належить їй на праві власності. Ухвалити в оскаржуваних частинах нове рішення, яким відмовити в задоволенні вказаних позовних вимог. При цьому посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач у справі не мешкає в квартирі АДРЕСА_1, жодним чином не перешкоджає у користуванні майном. При цьому судами неправильно застосовано до спірних відносин частину третю статті 116 ЖК УРСР, оскільки відповідачка приймала безпосередню участь у придбанні спірної квартири та мешкала в ній разом із покійним ОСОБА_7 починаючи із 2003 року по день його смерті.

У жовтні 2017 року, представником ОСОБА_4 - ОСОБА_8, подано заперечення на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу ОСОБА_5, в інтересах якої діє представник ОСОБА_6 відхилити, а рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 09 березня 2017 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 21 червня 2017 року залишити без змін.

Підпунктом 4 пунктом 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У статті 388 ЦПК України зазначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

05 березня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом,виданого 10 серпня 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Левчуком А.В.

Право власності на зазначену квартиру було зареєстровано 10 серпня 2016 року належним чином в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно довідки від 29 вересня 2016 року № 2845 виданою дільницею № 7 КП «ЖКС «Черьомушки», за адресою квартири, особовий рахунок відкрито на ім'я позивача ОСОБА_4

Між сторонами виник спір з приводу того, що відповідачка ОСОБА_5 та її родичі мешкають у належній позивачу квартирі після смерті ОСОБА_7 без будь-яких законних підстав і створюють перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні власністю позивачки.

Встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: Одеська область, Савранський район, с. Дубинове, що підтверджується даними в паспорті. Реєстрації за спірною адресою не мала.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції в частині зобов'язання ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_4 у користуванні та розпорядженні власністю, дійшов обґрунтованого висновку про те, що інтереси позивача порушені, вона не має змоги користуватися спірним майном за своїм розсудом. ІІ порушене право підлягає захисту.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Наведенні в касаційній скарзі доводи Верховним Судом відхиляються, оскільки суди попередніх інстанцій в оскаржуваній частині правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, на підставі достатньо повно встановлених обставин справи.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції і рішення апеляційної інстанції в оскаржуваній частині без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 09 березня 2017 рокув незміненій його частині та рішення апеляційного суду Одеської області від 21 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В.М. Коротун

М.Є. Червинська