Справа № 453/450/18
№ провадження 2/453/324/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 липня 2018 року Сколівський районний суд Львівської області у складі: головуючого - судді Микитина В.Я.,

секретаря судових засідань Корнута Т.Б.,

з участю позивача ОСОБА_2,

його представника ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

та його представника - адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

в с т а н о в и в:

Позивач 23.04.2018 року звернувся у суд із позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача ОСОБА_4 на свою користь аліменти на час навчання, щомісячно, починаючи з 23.04.2018 року і до закінчення ним навчання.

Ухвалою судді від 03.05.2018 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи.

Судові засідання у справі відбувались 19.06.2018 року та 11.07.2018 року.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач, будучи батьком неповнолітнього позивача, якому станом на дату звернення до суду із даним позовом виповнилося повних сімнадцять років, не надає останньому матеріальної допомоги. У свою чергу, позивач потребує такої допомоги, оскільки з 01.09.2016 року навчається на денній формі навчання у Міжрегіональному вищому професійному училищі автомобільного транспорту та будівництва м. Львова, що тягне за собою певні витрати. Відтак, враховуючи зазначений хід подій, позивач, із посиланням на норми ст. ст. 191, 199-200 СК України, вважав за доцільне особисто звернутися у суд із даним позовом із обраним у ньому способом захисту про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Позивач та його належно уповноважена представник - ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві (а. с. 1), під час вступного слова надали пояснення, аналогічні наведеним у позові.

Відповідач та його належно уповноважена представник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили повністю з підстав, наведених у письмовому відзиві на позовну заяву від 04.06.2018 року (а. с. 16-19), просили у позові відмовити.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників справи, оцінивши зібрані письмові докази по справі, дійшов наступних висновків.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого повторно 12.12.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сколівського районного управління юстиції у Львівській області (а. с. 3) вбачається, що позивач народився 05.04.2001 року, а, отже, станом на дату звернення до суду із даним позовом та на час розгляду справи, є неповнолітнім, оскільки не досяг вісімнадцяти років. У свою чергу, відповідач є батьком неповнолітнього позивача, що не заперечувалося також ним у судовому засіданні.

Як встановлено судом, позивач проживає без реєстрації у АДРЕСА_1 разом із своєю матір'ю, а також бабусею та дідусем, що стверджується довідкою Лавочненської сільської ради Сколівського району Львівської області від 18.04.2018 року за вих. № 406 (а. с. 5). Разом з тим, матір позивача у суд із позовом до його батька про стягнення з останнього аліментів до досягнення сином повноліття не зверталася.

Натомість позивачем, який, в силу ст. ст. 46, 47 ЦПК України, наділений цивільною процесуальною правоздатністю та дієздатністю, самостійно звернувся у суд із даним позовом щодо відносин, де особисто бере участь, а саме про стягнення у свою користь аліментів на час навчання, посилаючись на положення ст. ст. 199-200 СК України.

Однак, положення ст. ст. 199-200 СК України врегульовують правовідносини, пов'язані із обов'язком батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, а також встановлюють розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина.

Системний аналіз глави 16 СК України «Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання», куди, зокрема входять вищенаведені норми, свідчить про те, що позивачем у спорах зазначеної категорії може бути лише повнолітня дитина.

Як роз'яснюється у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує вісімнадцять, але є меншим двадцяти трьох років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, виходячи з вищенаведеного, у даному, конкретному випадку, відсутня одна із передбачених обов'язкових умов для покладення на відповідача обов'язку утримувати позивача на час його навчання, а саме досягнення позивачем віку, який перевищує вісімнадцять років, але є менше двадцяти трьох років.

Відтак, позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що для можливості покладення на відповідача обов'язку утримувати неповнолітнього позивача, який є сином відповідача, уповноважена особа вправі звернутися у суд із позовом у визначеному ст. ст. 180-184 СК України порядку, тобто у спосіб пред'явлення позову про стягнення аліментів на неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Судові витрати, у відповідності до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 5, 12-13, 83, 95, 141, 258-259, 264-265, 268, 274-275, 279 ЦПК України, виходячи з положеньст. ст. 198-200 СК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, - відмовити.

Судові витрати у справі компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.Я. Микитин

Повне рішення складене 11 липня 2018 року.