АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1536/18 Справа № 204/4461/17 Головуючий у 1 й інстанції - Токар Н. В. Доповідач - Максюта Ж.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

за участю секретаря - Кравцової Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання їх неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду.

В обґрунтування позову позивач вказала на те, що з 29 квітня 2009 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу у сторін народилась дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку з тим, що відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, а останній потребує матеріальної допомоги, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 жовтня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Дніпропетровськ, не працюючого, ід.номер НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, - аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 липня 2017 року і до його повноліття, в особі матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки м.Дніпропетровськ, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, ід.номер НОМЕР_2.

Допущено по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Дніпропетровськ, не працюючого, ід.номер НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.2 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції в яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 29 квітня 2009 року укладено шлюб у Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб.

01 жовтня 2009 року у сторін народився син - ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 13 жовтня 2009 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану ДМУЮ.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір'ю ОСОБА_3,що підтверджується довідкою №1, виданої 04 жовтня 2017 року виконавчим директором ОСББ «Суворовець».

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Положення ст. 182 СК України, передбачають, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те,що дитина проживає з ним не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог,оскільки такі твердження апелянта спростовуються висновком Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у м.Дніпрі ради від 13 лютого 2018 року в якому зазначено, що на даний час дитина проживає разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.77).

Колегія суддів вважає, що епізодична допомога сину, про яку апелянт зазначає в апеляційній скарзі не може бути підставою для звільнення відповідача від обов'язку постійно утримувати дитину до досягнення повноліття відповідно до ст. 180 СК України.

Таким чином, докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати понесені у зв'язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

керуючись ст.ст. 367, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко