РІШЕННЯ

іменем України

смт Зарічне

11 липня 2018 року Справа № 561/346/18

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Дідика А. В.,

при секретарі судового засідання Расевич Г. І.,

за участю:

позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Зарічненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що з 08 березня 2004 року перебувала з відповідачем у шлюбі. 17 серпня 2009 року шлюб між сторонами розірвано та 29 вересня 2009 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_5 у сторін народилась дитина ОСОБА_4 на утримання якого рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 09 липня 2008 року у справі № 2-167/2008 стягнуто аліменти з відповідача у розмірі 20,00 гривень щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка вважає розмір аліментів, визначений рішенням суду недостатнім для забезпечення дитини матеріально, зазначає, що її матеріальний стан погіршився, оскільки вона на даний час не працює її матеріальне становище погіршилось у зв'язку з чим не може забезпечити сина усім необхідним та відповідно просить змінити розмір аліментів, який визначений попереднім рішенням суду у справі № 2-167/2008 та стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі на утримання їх спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1500,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 25 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву у якому зазначив, що його матеріальне становище з моменту винесення Зарічненським районним судом Рівненської області рішення від 09 липня 2008 року про стягнення з нього аліментів змінилось. Він був звільнений з роботи у підтвердження чого надає копію трудової книжки. Крім того зазначає, що має на утриманні неповнолітнього сина у новому шлюбі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який має ряд захворювань на що витрачаються значні кошти, що впливає також на його матеріальне становище. Зазначає, що має мінливий дохід від присадибної ділянки та інші періодичні заробітки. Вказує, що оскільки позивачка не надала доказів зміни свого матеріального становища, як одержувача аліментів тому її позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Також зазначає, що здатен сплачувати на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 500,00 гривень щомісячно і до досягнення ним повноліття, просить у задоволенні позовних вимог відмовити за недоведеністю.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, додатково пояснила, що оскільки витрати на утримання дитини з віком зростають розмір сплачуваних відповідачем аліментів з відповідача повинен бути збільшеним до 1500,00 гривень

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, додатково зазначив, що не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, який просит позивачка, оскільки немає роботи. Зазначає що здатен сплачувати аліменти у розмірі 500,00 гривень щомісячно.

Суд, заслухавши пояснення сторін, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.

Згідно рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 09 липня 2008 року вирішено стягувати щомісячно, починаючи з 08 квітня 2008 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 20 (двадцять) гривень 00 коп. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим Виконкомом Річицької сільської ради Зарічненського району Рівненської області 22 лютого 2005 року підтверджено народження ОСОБА_4, батьками якого є сторони у справі. Як встановлено у судовому засіданні дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджено Довідкою № 699 від 24 квітня 2018 року, виданою Річицькою сільською радою Зарічненського району Рівненської області. Судом також встановлено, що станом на час розгляду справи, дитина не досягла повноліття. Сторони розірвали шлюб 17 серпня 2009 року, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 17 серпня 2009 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Зарічненського районного управління юстиції Рівненської області. Після розірвання шлюбу позивачці присвоєно прізвище Хомич, а після укладення нового шлюбу з ОСОБА_7 прізвище позивачки змінено на "ОСОБА_7", що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_5, виданим Річицькою сільською радою Зарічненського району Рівненської області 29 вересня 2009 року.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно позовної заяви вбачається, що розмір аліментів є недостатнім для забезпечення дитини матеріально, а тому позивачка просить збільшити його розмір до 1500,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до повноліття дитини.

Частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно частини другої ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто при вирішенні справи повинно враховуватись зазначені критерії.

Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, або погіршенням матеріального становища отримувача аліментів, останній може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для збільшення розміру стягуваних аліментів позивачка вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини, при цьому вона не обґрунтовує належними доказами підставу для збільшення розміру аліментів лише зазначає, що на момент звернення до суду з позовною заявою ніде не працює, у підтвердження чого надає копію трудової книжки, на сторінці 12 якої є запис від 22 грудня 2017 року Зарічненського районного центру зайнятості про початок виплати допомоги по безробіттю. Також позивачка у позовні заяві вказує, що на даний час перебуває у новому шлюбі та виховує дитину ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

У свою чергу відповідач, заперечуючи на позовну заяву, у відзиві на позов, зазначив, що позивачка не надала доказів про те, що аліменти підлягають збільшенню та заперечуючи позов надав копію трудової книжки у відповідній графі якої на стор. 10 зазначено, що відповідачу 19 січня 2015 року призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю. Також у підтвердження неможливості виплачувати аліменти у розмірі, який просить позивачка вказує, що 01 квітня 2011 року уклав шлюб з ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 від 01 квітня 2011 року виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Золотоноша Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, а також надав свідоцтво про народження серії НОМЕР_7 у підтвердження народження у новому шлюбі дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також відповідач надав довідки лікувальних закладів Черкаської області, зокрема довідку дитячого поліклінічного відділення ЦРЛ м. Золотоноша від 06 червня 2018 року, довідку лікаря ОСОБА_10 від 02 червня 2018 року, довідку амбулаторії загальної практики сімейної медицини КЗ "Золотоніський районний центр ПМСД" від 11 червня 2018 року, довідку за підписом шкільної медсестри Димитрівського навчально-виховного комплексу, Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад про те, що дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 хворіє та потребує лікування у лікаря окуліста та лікаря педіатра, алерголога.

Надаючи оцінку вказаним обставинам судом не вбачається доказів наданих позивачкою, які б підтверджували покращення матеріального стану відповідача та погіршення матеріального стану позивачки, що відповідно не дає підстави суду зробити висновок про необхідність задоволення вимог позивачки у повному обсязі. Також позивачкою не обгрунтовано та не підтверджено доказами інші обставини, визначені у ст. 182 Сімейного кодексу України, які враховуються судом при призначенні аліментів.

Однак на думку суду, на даний час розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина об'єктивно, потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері.

За змістом ст. 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Враховуючи вище наведене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, а сума стягуваних з відповідача аліментів повинна становити не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно.

Вирішуючи питання про час з якого повинні бути присуджені аліменти суд враховує, що з 08 травня 2008 року аліменти на утримання ОСОБА_4 сплачувались за рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області у справі № 2-167/2008, яке є обов'язковим до виконання згідно ст. 18 ЦПК України. Відповідно вимога про збільшення розміру аліментів та стягнення їх з дати подання позовної заяви до суду є безпідставною та такою, що не ґрунтується на законі і відповідно задоволенню не підлягає. Як роз'яснено у ч. 1. 4 п. 23 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 15.05.2006, № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 436,98 гривень (930 х (704,80/1500,00)).

Керуючись статтями 180-183, 191, 192 Сімейного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задоволити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягуються на підставі рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 09 липня 2008 року у справі № 2-167/2008 в твердій грошовій сумі в розмірі 20 гривень 00 копійок дитину, та стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, проживаючої за адресою АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого нею судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 436 (чотириста тридцять шість) гривень 98 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Зарічненський районний суд Рівненської області до Апеляційного суду Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. В. Дідик