Справа № 2-о/593/25/2018
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" квітня 2018 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої-судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник, вказуючи, що видана йому 29 липня 1976 року Львівським заводом ім. Леніна трудова книжка серії НОМЕР_1 на прізвище ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не завірена печаткою організації, яка її видала, а крім того, у записі під № 8 у цій же трудовій книжці, який вчинений Тернопільським обласним підприємством Битрадіотехніка, виявлені виправлення і потертості, які ставлять під сумнів достовірність вказаного запису, а тому Бережанське обєднане Управління пенсійного фонду України Тернопільської області відмовляє йому у зарахуванні вказаного у трудовій книжці стажу при оформленні пенсії, звернувся до суду із заявою, якою просить встановити той факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , яка не завірена печаткою організації, яка її видала, належить йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні заявник свої вимоги, викладені у заяві, підтримав, просив їх задоволити.

Представник Бережанського обєднаного Управління пенсійного фонду України Тернопільської області в судове засідання не зявився, надіслав суду відзив на подану заяву, у якому просив розглядати справу у його відсутності, щодо задоволення вимог заявника заперечень немає.

Суд, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги пояснення заявника та письмовий відзив на заяву представника Бережанського обєднаного Управління пенсійного фонду України Тернопільської області, пояснення свідків та дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із ст. 315 ЦПК України суд розглядає цивільні справи непозовного провадження про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, в тому числі фактів родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Згідно п.12 постанови Пленуму Верхового Суду України № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Судом встановлено, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , видана 29 липня 1976 року Львівським заводом ім. Леніна на імя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без завірення її титульної сторінки печаткою організації, яка її видала, належить заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Цей факт підтверджується поясненнями заявника, який пояснив, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Носів Бережанського району Тернопільської області. З 1965 по 1975 рік він навчався у місцевій загальноосвітній школі. Після цього, з 1 вересня 1975 року по 20 липня 1976 року продовжив навчання у технічному училищі № 8 м. Львова, по закінченню якого, здобувши кваліфікацію регулювальника радіоапаратури, він 22 липня 1976 року розпочав свою трудову діяльність на Львівському заводі імені Леніна за здобутою спеціальністю, на якому працював до 18 квітня 1977 року. І цим заводом йому 29 липня 1976 року було видано трудову книжку серії НОМЕР_1 , титульна сторінка якої виявилася не завірена печаткою організації, яка її видала. У звязку з вище вказаним він в даний час не має можливості оформитись на пенсію, бо Бережанське обєднане Управління пенсійного фонду України Тернопільської області відмовляє йому у зарахуванні вказаного у трудовій книжці стажу при оформленні пенсії. Просить встановити той факт, що зазначена трудова книжка, оригінал якої знаходиться у нього, належить йому, ОСОБА_1 . У своїх поясненнях заявник далі зазначив, що він з 8 травня 1977 по 11 травня 1979 року служив в рядах Радянської Армії, а після демобілізації з вересня 1980 по січень 1981 року працював електромонтажником в СПМК № 558; з 24 березня 1981 по 1 червня 1981 року - регулювальником радіоапаратури Бережанської філії заводу ім.Корольова; з 1 грудня 1981 року по 10 червня 1984 року працював радіомеханіком Тернопільського обласного підприємства Битрадіотехніка; з 16 липня 1984 року по 4 березня 1985 року був учнем видувальника на Бережанському склозаводі; з 12 березня 1985 року по 31 грудня 1998 року працював радіомеханіком військової частини НОМЕР_2 , яка була перейменована на А 3200; з 1 січня 1999 року по 18 квітня 2008 року працював радіомеханіком військової частини НОМЕР_3 , а з 17 травня 2008 року по 25 березня 2009 року працював в районі Крайньої Півночі Північно-Єнісейський район Красноярського краю у Закритому акціонерному товаристві Золотодобувна компанія Полюс.

Правдивість показів заявника, а отже, підставність його вимог, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 5 серпня 1965 року на імя ОСОБА_1 , з якого видно, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- паспортом громадянина України НОМЕР_5 , виданим 19 червня 2002 року Бережанським РВ УМВСУ в Тернопільській області на імя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- листом за № 410/02 від 31 січня 2018 року Бережанського обєднаного управління пенсійного фонду України Тернопільської області, яким відмовлено заявнику в оформленні пенсії у звязку з тим, що титульна сторінка його трудової книжки не завірена печаткою організації, яка її видала.
Із архівної довідки № 23, виданої 7 березня 2018 року Львівським коледжом Національного університету Львівська політехніка, видно, що ОСОБА_1 з 1 вересня 1975 року по 20 липня 1976 року навчався у технічному училищі № 8 м. Львова за робітничою професією Регулювальник радіоапаратури та був відрахований із завершенням повного курсу навчання, отримавши атестат № 4389.

Зазначена довідка також свідчить про те, що наказом Обласного управління профосвіти від 13 серпня 1984 року за № 328 Технічне училище № 8 м. Львова було перейменовано в СПТУ № 56 м. Львова, яке ліквідовано і приєднано з 13 серпня 1997 року до Львівського технічного коледжу та наказом Міністерства освіти на науки України від 28 квітня 2004 року за № 328 перейменовано на Технічний коледж Національного Університету Львівська політехніка. Вказана довідка підтверджує також запис, здійснений на першій сторінці, виданої заявнику трудової книжки серії НОМЕР_1 , і в свою чергу свідчить про те, що інформація, зазначена у цій трудовій книжці, є достовірною, і вона стосується саме трудової діяльності заявника ОСОБА_1 .

Із оглянутого в судовому засіданні військовго квитка НОМЕР_6 , виданого на імя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та із довідки № 17, виданої 26 січня 2018 року Бережанським обєднаним міським військовим комісаріатом Тернопільської області від 26 січня 2018 року, видно, що заявник ОСОБА_1 з травня 1977 року по травень 1979 року проходив військову службу. Інформація, зазначена у вищевказаних документах, підтверджує запис, здійснений у трудовій книжці, виданій заявнику 29 липня 1976 року, яка не завірена печаткою організації, яка її видала.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 підтвердив той факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , видана 29 липня 1976 року Львівським заводом ім. Леніна на імя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без завірення її титульної сторінки печаткою організації, яка її видала, належить заявнику ОСОБА_1 . Цей факт йому, свідкові, достовірно відомий, бо він разом із заявником багато років працював в ОСОБА_3 у військовій частині. Він памятає, що коли він у 1989 році прийшов працювати у військову частину, то заявник вже там працював радіомеханіком та звільнився він із цієї роботи приблизно у 2000-х роках.

Свідок ОСОБА_4 дав суду аналогічні покази, зокрема пояснив, що йому відомо, що заявник, здобувши кваліфікацію регулювальника радіоапаратури, працював за спеціальністю у військовій частині в м. Бережанах. Вищевказаний факт йому, свідкові, достовірно відомий, бо він з 1985 по 2005 роки працював у військовій частині майстром дільниці, а заявник до нього прийшов на дільницю молодим працівником. Він, свідок, у 2004 році перевівся на іншу посаду, а заявник залишився ще там працювати. Далі свідок зазначив, що після звільнення із роботи з військової частини заявник їздив на заробітки в район Крайньої Півночі.

Пояснення свідків повністю співпадають із поясненнями заявника та із записами виданої йому трудової книжки, і в свою чергу свідчать про те, що ця трудова книжка, титульна сторінка якої, хоч не завірена печаткою організації, яка її видала, однак фактично вона належить заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, поскільки здобутими в судовому засіданні доказами доведено, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , видана 29 липня 1976 року Львівським заводом ім. Леніна на імя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без завірення її титульної сторінки печаткою організації, яка її видала, фактично належить заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому його заяву слід визнати підставною і задоволити її.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 19, 76-81, 89, 90, 258-259, 264-268, 293-294, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :
Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити той факт, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , що була видана 29 липня 1976 року Львівським заводом ім. Леніна на імя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без завірення її титульної сторінки печаткою організації, яка її видала, належить заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного

суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського
районного суду Тернопільської області Данилів О.М.