П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

голови судового засідання - судді ВІНГАЛЬ В.М.,

суддів: ГУБАР В.С., КУЗЮРИ Л.В.,

за участю секретаря судового засідання: Поклада Д.В., Бивалькевич Т.В.,

позивач: ОСОБА_2,

відповідач: Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія",

особа, яка подала апеляційну скаргу: Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія",

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" про стягнення заборгованості та моральної шкоди,

прізвище судді: Карапута Л.В.; час і місце ухвалення рішення: 08 год. 10 хв.; м. Чернігів,

дата складання повного тексту рішення: 10 квітня 2018 року,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" (далі ДП НАК "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія"), в яком із урахуванням збільшених позовних вимог просив стягнути з відповідача заборгованість з виплати: надбавки за вислугу років в розмірі 83056 грн.; надбавки в розмірі 20% до посадового окладу - 43540 грн.; допомоги на оздоровлення в розмірі - 3680 грн., а загалом - 130276 грн.; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000 грн., а також судовий збір.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що наказом №10-к від 10.01.2003 року ОСОБА_2 переведений на посаду директора Навчально-курсового комбінату ДП НАК "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія". За час роботи ОСОБА_2 не отримував ні надбавок за вислугу років, ні виплати щорічної допомоги на оздоровлення (в повному обсязі), ні надбавки на підставі постанови Кабінету Міністрів України №373 від 23.03.2011 року «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладів, вищих навчальних закладів I-II рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування». 22.05.2017 року ОСОБА_2 звертався із службовою запискою до директора ДП НАК "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" щодо нарахування та виплати встановлених надбавок, але отримав відмову. 11.08.2017 року було направлено ДП НАК "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" лист-претензію, в якій пропонувалося нарахувати та виплатити ОСОБА_2 надбавку у граничному розмірі 20% посадового окладу (ставки заробітної плати) педагогічним працівникам, надбавки за вислугу років, виплати допомоги на оздоровлення за період з 29.05.1989 року по 26.03.1997 року та з 16.01.2003 року по теперішній час але відповідач відмовив у задоволенні таких вимог. Позивач розмір моральних страждань, завданих порушенням його конституційних прав, оцінив у розмірі 10000 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 квітня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ДП НАК "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" (місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Шевченка, буд. 15, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 01431535) на користь ОСОБА_2 (місцепроживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) заборгованість з виплати: надбавки за вислугу років в розмірі 75860 грн.; надбавки в розмірі 20% до посадового окладу в розмірі 43540 грн.; допомоги на оздоровлення в розмірі 3680 грн., моральну шкоду в розмірі 3000 грн., а загалом - 126080 грн.

Стягнуто з ДП НАК "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1870,80 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ДП НАК "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія", вважаючи рішення суду першої інстанцїі незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процессуального права, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції необгрунтовано не застосував положення ч.1 ст.233 КЗпП України та стягнув з відповідача надбавку за вислугу років за період з 16.01.2003 року по 28.02.2018 року в сумі 75860 грн., замість 2970 грн. та доплати на оздоровлення за період з 2003 по 2017 роки.

Скаржник вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача надбавки, як педагогічному працівнику на підставі постанови Кабінету Міністрів України №373 від 23.03.2011 року.

Скаржник вважає необгрунтованими позовні вимоги про стягнення з підприємства 3000 грн. моральної шкоди, так як позивач не вказав якими доказами підтверджує завдання такої шкоди та ступеня вини.

У наданому відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить залишити апеляційну скаргу ДП НАК "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 квітня 2018 року без змін.

Заслухавши голову судового засідання, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з доведеності вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості з виплати: надбавки за вислугу років в розмірі 75860 грн.; надбавки 20% до посадового окладу - 43540 грн.; допомоги на оздоровлення - 3680 грн. Враховуючи глибину та тривалість заподіяних душевних страждань та виходячи з принципу розумності, обєктивності та справедливості розмір моральної шкоди, заявлений позивачем, зменшено судом до 3000 грн.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом №10-к від 10.01.2003 року ОСОБА_2 переведений на посаду директора Навчально-курсового комбінату ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія».

Відповідно до довідки ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» про трудовий стаж ОСОБА_2 від 01.03.2018 року за вих. №11-53, його трудовий стаж на поточний день становить 22 роки 11 місяців 14 днів, з них:

- 7 років 10 місяців 02 дні працював майстром виробничого навчання навчально-курсового комбінату підприємства з 29.05.1989 року (наказ №71-к від 29.05.1989 р.) по 31.03.1997 року (наказ №34-к від 26.03.1997 р.);

- 15 років 01 місяць 12 днів працював директором навчально-курсового комбінату підприємства з 16.01.2003 року (наказ №10-к від 10.01.2003 р.) по теперішній час.

22.05.2017 року ОСОБА_2 звернувся до директора ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» просив призначити йому педагогічну надбавку як директору НКК (20% посадового окладу) і надбавки за вислугу років (30% посадового окладу) згідно постанови Кабінету Міністрів України №78 від 31 січня 2001 року та №373 від 23 березня 2011 року.

11.08.2017 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 направив лист-претанзію з проханням нарахувати та виплатити ОСОБА_2 надбавку у граничному розмірі 20 відсотків посадового окладу (ставки заробітної плати) педагогічним працівникам, надбавки за вислугу років, виплати допомоги на оздоровлення за період з 29.05.1989 року по 26.03.1997 року та з 16.01.2003 року - дата переведення його на посаду директора Навчально-курсового комбінату по теперішній час.

28.08.2017 року ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» у листі за вих. №19/642/780, адресованого ОСОБА_2 та його представнику ОСОБА_3, повідомило про відмову у задоволенні претензії.

Згідно із розрахунками, наданими ОСОБА_2, заборгованість відповідача перед позивачем становить 130276 грн., яка складається з надбавки за вислугу років - 75860 грн.; надбавки в розмірі 20% до посадового окладу - 43540 грн.; допомоги на оздоровлення - 3680 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на підставі ст.94 КЗпП України, статей 18,45 Закону України «Про професійно-технічну освіту», ст.57 Закону України «Про освіту», постанови Кабінету Міністрів України №373 від 23.03.2011 р. «Про встановлення надбавки педагогічним працівникам дошкільних, позашкільних, загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладів, вищих навчальних закладів І-ІІ рівня акредитації, інших установ і закладів незалежно від їх підпорядкування», постанови Кабінету Міністрів України №78 від 31.01.2001 р. «Про реалізацію окремих положень частини першої статті 57 Закону України "Про освіту", частини першої статті 25 Закону України "Про загальну середню освіту", частини другої статті 18 і частини першої ст. 22 Закону України "Про позашкільну освіту", Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково - педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №78 від 31.01.2001 р., рішення Коституційного Суду України №8-рп/2013 від 15.10.2013 року, практики Європейського суду з прав людини, розрахунку позивача, який не спростований відповідачем, дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» на користь ОСОБА_2 заборгованості з виплати: надбавки за вислугу років в розмірі 75860 грн.; надбавки в розмірі 20% до посадового окладу - 43540 грн.; допомоги на оздоровлення - 3680 грн.

Є помилковими доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції необгрунтовано не застосував положення ч.1 ст.233 КЗпП України та стягнув з відповідача надбавку за вислугу років за період з 16.01.2003 року по 28.02.2018 року в сумі 75860 грн., замість 2970 грн. та доплати на оздоровлення за період з 2003 по 2017 роки.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно із ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

До структури заробітної плати, визначеної у статті 2 цього Закону, входять: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій (ч.2 ст.2 Закону України «Про оплату праці»).

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (ч.3 ст.2 Закону України «Про оплату праці»).

Оскільки надбавка за вислугу років входить до фонду оплати праці, то відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України дані правовідносини не обмежуються будь-яким строком, про що вірно було зазначено судом першої інстанції

Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди в сумі 3000 грн., оскільки такий висновок відповідає обставинам справи, принципам виваженості, розумності та справедливості, а також вимогам ст.237-1 КЗпП України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Голова судового засідання:Судді:

Повний текст постанови складено 27 липня 2018 року.