Постанова

Іменем України

05 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 717/1974/15-ц

провадження № 61-22447 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

судді-доповідача-Пророка В. В.,
суддів: Висоцької В. С., Лесько А. О., Сімоненко В. М., Фаловської І. М.,

учасники справи:

заявник-Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,
правонаступник заявника
-Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»,
боржник-ОСОБА_7,
заінтересована особа
-заступник начальника Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Джаловський Андрій Олександрович,

розглянув у порядку письмового провадження справу, відкриту за скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на дії заступника начальника Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Джаловського Андрія Олександровича, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 23 грудня 2016 року, ухвалене суддею Туржанським В. В., та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 17 лютого 2017 року, постановлену колегією суддів у складі: Міцнея В. Ф., Лисака І. Н., Владичана А. І.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулось до Кельменецького районного суду Чернівецької області з клопотанням про визнання строку для оскарження дій заступника начальника Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області Джаловського А.О. (далі - державний виконавець Кельменецького райвідділу) таким, що пропущений із поважних причин та поновити його заявнику, ПАТ «РайффайзенБанк Аваль», а також зі скаргою на дії державного виконавця Кельменецького райвідділу (виконавче провадження № 49490150) з проханням:

- визнати дії державного виконавця Кельменецького райвідділу в частині виконання ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 21 квітня 2016 року неправомірними та зобов'язати Кельменецький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області (далі - КРВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області) ініціювати внесення змін до запису № 12611389 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр), який створений 18 грудня 2015 року на виконання постанови про арешт майна ОСОБА_7 та оголошення заборон його відчуження від 30 листопада 2015 року, в частині виключення запису про арешт конкретно визначеного майна - нежитлової будівлі, що розташована за адресою АДРЕСА_1 (далі - нежитлова будівля боржника);

- визнати дії державного виконавця Кельменецького райвідділу в частині невнесення запису про обтяження на підставі постанови про арешт майна ОСОБА_7 та оголошення заборони на його відчуження від 31 травня 2016 року до Державного реєстру та зобов'язати ініціювати внесення запису про обтяження майна ОСОБА_7 до Державного реєстру та Державного реєстру обтяжень рухомого майна в межах суми позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», а саме в межах суми позову 14 430,41 доларів США та 1 066 347,35 грн;

- визнати неправомірними бездіяльність КРВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області в частині ненадання відповіді на заяву (скаргу) ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 10 жовтня 2016 року за вихідним № 140-5-5-00/11-741 (далі - заява ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 10 жовтня 2016 року).

2. Позовна заява мотивована тим, що ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 25 листопада 2015 року у справі № 717/1974/15-ц за позовом заявника до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором частково задоволена заява зазначеного позивача про забезпечення відповідного позову - ухвалено накласти арешт на майно яке належить на праві власності ОСОБА_7 у розмірі, співрозмірному розміру заявлених позовних вимог - 14 430,41 доларів США та 1 066 347,35 грн.

3. Постановою державного виконавця Кельменецького райвідділу від 30 листопада 2015 року було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_7 у розмірі, співрозмірному розміру заявлених позовних вимог - 14 430,41 доларів США та 1 066 347,35 грн. Відповідне обтяження було зареєстроване у Державному реєстрі реєстраційною службою Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області 18 грудня 2015 року за № 12611389.

4. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 21 квітня 2016 року зазначену постанову виконавця Кельменецького райвідділу від 30 листопада 2015 року визнано неправомірною та скасовано в частині накладення арешту на все нерухоме майно ОСОБА_7 і залишено накладення арешту на майно ОСОБА_7 в розмірі, співрозмірному зазначеному розміру заявлених позовних вимог.

5. 31 травня 2016 року державний виконавець Кельменецького райвідділу виніс постанову, якою наклав арешт на майно ОСОБА_7 у розмірі, співрозмірному зазначеному розміру заявлених позовних вимог, та заборонив здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми відповідного боргу.

6. З інформаційної довідки від 23 вересня 2016 року № 68870947 заявник дізнався, що запис про обтяження від 18 грудня 2015 року за № 12611389 зазнав змін - опис предмета обтяження сформульований наступним чином: майно у розмірі, співрозмірному розміру позовних вимог - 14 430,41 доларів США та 1 066 347,35 грн, що належить боржнику ОСОБА_7, а саме нежитлова будівля боржника.

7. Зазначені зміни в описі предмета обтяження не відповідають змісту ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 21 квітня 2016 року та зазначеної постанови державного виконавця Кельменецького райвідділу від 31 травня 2016 року. Відповідні дії державного виконавця Кельменецького райвідділу не відповідають закону та завдали шкоди заявнику, в тому числі, в зв'язку з тим, що ОСОБА_7 здійснив відчуження певної частини свого нерухомого майна після винесення постанови від 31 травня 2016 року, винесеної державним виконавцем Кельменецького райвідділу.

8. Заявник звернувся з заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 10 жовтня 2016 року (оскаржуючи дії державного виконавця Кельменецького райвідділу) до начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. 27 жовтня 2016 року скаржник отримав відповідь Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 20 жовтня 2016 року про направлення відповідної скарги на перевірку до Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області з зобов'язанням останнього повідомити заявника про результати перевірки.

9. Станом на 08 грудня 2016 року заявник не отримав жодної відповіді від Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області та Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій щодо проведеної перевірки.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

10. Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 23 грудня 2016 року скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в частині вимоги про визнання неправомірною бездіяльності Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області в частині ненадання відповіді на заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 10 жовтня 2016 року залишено без розгляду, в іншій частині у задоволенні скарги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на дії державного виконавця Кельменецького райвідділу відмовлено.

11. Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що суд встановив фактичні обставини, зазначені заявником. Перевіривши доводи заявника суд дійшов висновку, що строк для подання скарги в частині оскарження дій державного виконавця Кельменецького райвідділу слід поновити.

12. Суд вирішив, що до строків відповіді на заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 10 жовтня 2016 року має застосовуватись стаття 82 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин, далі - Закон про виконавче провадження № 606-XIV), яка встановлює строк у десять днів для розгляду відповідних скарг та строк у десять днів для оскарження постанов, прийнятих представниками виконавчої служби щодо таких скарг. Суд вирішив, що заявник мав дізнатися про порушення своїх прав, пов'язаних з відсутністю кінцевої відповіді на його відповідну заяву від 10 жовтня 2016 року у жовтні 2016 року, а скарга заявника, яка розглядається судом, була подана 05 грудня 2016 року. Заявник пропустив без поважних причин строк на оскарження бездіяльності КРВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області в частині ненадання відповіді на заяву ПАТ «РайффайзенБанк Аваль»від 10 жовтня 2016 року. Суд також дійшов висновку, що заявник не просив поновити відповідний строк щодо цієї частини його скарги. Враховуючи це, суд залишив без розгляду скаргу заявника у цій частині.

13. Вартість нежитлової будівлі боржника за результатами оцінки майна від 02 квітня 2016 року значно перевищує ціну відповідного позову заявника.

14. Відповідно до пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 55, 57 Закону про виконавче провадження № 606-XIV.

15. Згідно із статтею 57 Закону про виконавче провадження № 606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

16. Отже, судом встановлено, що оскаржувані дії державного виконавця Кельменецького райвідділу відповідають вимогам Закону про виконавче провадження № 606-XIV, були вчинені відповідно до закону, в межах повноважень посадової особи органу державної виконавчої служби, і права чи свободи заявника такими діями не було порушено.

Короткий зміст судового рішення апеляційної інстанції

17. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 17 лютого 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відхилено.

18. Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що діям державного виконавця Кельменецького райвідділу під час виконання ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 21 квітня 2016 року не порушено права заявника. Також суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення без розгляду скарги заявника в частині оскарження бездіяльності КРВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області в частині ненадання відповіді на заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 10 жовтня 2016 року.

19. Суд встановив, що 31 травня 2016 року державним реєстратором на підставі заяви КРВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області внесено відповідні зміни до запису про обтяження № 12611389 Державного реєстру від 18 грудня 2015 року в частині опису предмета обтяження.

20. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування відповідного судового рішення суду першої інстанції у цій справі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

21. У березні 2017 року заявник подав касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважаючи, що суди попередніх інстанцій прийняли судові рішення з порушенням норм процесуального права.

22. В уточненій касаційній скарзі ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 23 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 17 лютого 2017 року, ухвалити нове рішення про задоволення скарги заявника.

Рух справи в суді касаційної інстанції

23. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією ЦПК України, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією ЦПК України.

24. Згідно з частиною першою статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

25. 10 травня 2018 року справу передано на розгляд Верховного Суду.

26. Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

27. Відповідно до частини тринадцятоїстатті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

28. Ухвалою Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року залучене Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (далі - ТОВ «ФК «Форінт») в якості правонаступника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», справу призначено до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів у порядку письмового провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

29. Заявник вважає, що суди попередніх інстанцій надали неправильну оцінку обставинам справи та неправильно застосували статті 57 та 82 Закон про виконавче провадження № 606-XIV, в зв'язку з чим їх судові рішення е відповідають статті 213 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (далі позначення цього документу у редакції, чинній на момент здійснення процесуальних дій судом першої інстанції та апеляційним судом, за умови однаковості положень такої редакції, - ЦПК України 2004).

30. Інші доводи відповідача, в тому числі ті, що вимагають переоцінки доказів та встановлення обставин справи, суд касаційної інстанції не бере до уваги відповідно до статей 76, 77, 80 та 400ЦПК України.

(2) Позиція інших учасників справи

31. Інші учасники справи правом на подання заперечення (відзиву) на касаційну скаргу не скористалися.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

(1) Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

32. Згідно з частиною першою статті 25 ЦПК України Верховний Суд переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

33. Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

34. Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Частина друга цієї статті передбачає, що суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

35. Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

36. Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (частина перша статті 447 ЦПК України). Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (частина друга статті 449 ЦПК України).

37. Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

(1.1) Щодо дій та бездіяльності державного виконавця

38. Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (частина перша статті 383 ЦПК України 2004).

39. Скаргу може бути подано до суду, зокрема у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (абзац другий частини першої статті 385 ЦПК України 2004). Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (частина друга статті 385 ЦПК України 2004).

40. Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених Законом про виконавче провадження № 606-XIV (частина перша статті 17 Закону про виконавче провадження № 606-XIV).

41. Відповідно до Закону про виконавче провадження № 606-XIV підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (пункт 2 частини другої статті 17 Закону про виконавче провадження № 606-XIV).

42. У виконавчому документі зазначається, зокрема резолютивна частина рішення (згідно із пунктом 4 частини першої статті 18 Закону про виконавче провадження № 606-XIV). Заходами примусового виконання рішень є, зокрема інші заходи, передбачені рішенням (згідно із пунктом 4 частини першої статті 32 Закону про виконавче провадження № 606-XIV).

43. Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (частина перша статті 57 Закону про виконавче провадження № 606-XIV).

44. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (абзац чотири частини другої статті 57 Закону про виконавче провадження № 606-XIV).

45. Постановами, передбаченими частиною другою статті 57 Закону про виконавче провадження № 606-XIV, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження (частина третя статті 57 Закону про виконавче провадження № 606-XIV).

46. Державний реєстратор вносить зміни до записів Державного реєстру прав у разі допущення технічної помилки; зміни відомостей про нерухоме майно, право власності та суб'єкта цього права, інші речові права та суб'єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов'язані з проведенням державної реєстрації прав. Внесення змін до записів Державного реєстру прав проводиться державним реєстратором за заявою, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Міністерство юстиції України (пункт 38 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141 в редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин).

47. За результатом дій та бездіяльності державного виконавця Кельменецького райвідділу відбулась фактична зміна можливостей реалізації судового рішення шляхом її звуження. Стаття 57 Закону про виконавче провадження № 606-XIV наділяла державного виконавця певною варіативністю дій лише в межах забезпечення фактичного виконання суті судового рішення, а також не дій, пов'язаних з реалізацією власної постанови від 31 травня 2016 року. Державний виконавець не може підміняти собою суд в процесі виконання судового рішення. Розмір вартості нежитлової будівлі боржника також не може впливати на реалізацію суті судового рішення про забезпечення відповідного позову заявника в рамках цієї справи. Отже, дії та бездіяльність державного виконавця Кельменецького райвідділу є помилковими та, з урахуванням зазначеного та матеріалів справи, не відповідають статті 57 Закону про виконавче провадження № 606-XIV, що означає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, зокрема зазначеної статті Закону про виконавче провадження № 606-XIV.

48. Судове рішення суду першої інстанції, залишене без змін судовим рішенням апеляційного суду, щодо поновлення строку заявнику на подання відповідної скарги у зазначеній частині у справі не скасовано та в касаційному порядку не оскаржуються.

49. В зв'язку з зазначеним, ухвали судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а скарга заявника задоволенню в частині дій та бездіяльності державного виконавця Кельменецького райвідділу.

(1.2) Щодо ненадання відповіді на скаргу заявника державною виконавчою службою

50. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня (абзац перший частини третьої статті 74 Закону про виконавче провадження № 1404-VIII).

51. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом про виконавче провадження (абзац другий частини третьої статті 74 Закону про виконавче провадження № 1404-VIII).

52. Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини (абзац третій частини третьої статті 74 Закону про виконавче провадження № 1404-VIII).

53. Якщо суд першої інстанції поновив строк для оскарження дій державного виконавця, які призвели до направлення заявником скарги до керівника такого виконавця, то за тією ж самою логікою, враховуючи, що обставини, за яких заявник дізнався про порушення своїх прав державним співробітниками цієї виконавчої служби є однаковими, відсутні підстави вважати пропущеним без поважних причин строк оскарження ненадання відповіді заявнику на його відповідну заяву (скаргу) цієї виконавчою службою. Також треба враховувати, що станом на 27 жовтня 2016 року діяв Закон про виконавче провадження в редакції від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, який набув чинності 05 жовтня 2016 року (зі змінами станом на момент виникнення відповідних правовідносин), яка не містить статтю 82. Отже, помилковими є висновки судів попередніх інстанцій щодо пропуску строку оскарження бездіяльності КРВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області в частині ненадання відповіді на заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 10 жовтня 2016 року.

54. Разом з тим ні стаття 383 ЦПК України 2004, ані стаття 447 ЦПК України не передбачають звернення учасника виконавчого провадження зі скаргою на дії або бездіяльність КРВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області. Відповідні статті передбачають право звернення зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність конкретного виконавця або посадової особи органу державної виконавчої служби. Отже, законодавство не передбачає захист права у той спосіб, у який його заявив заявник в частині оскарження бездіяльності КРВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області в частині ненадання відповіді на заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 10 жовтня 2016 року. Тому провадження підлягає закриттю в цій частині скарги заявника через відсутність предмету спору.

(2) Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

(2.1) Щодо суті касаційної скарги

55. Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (частина перша статті 412 ЦПК України).

56. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (частина друга статті 451 ЦПК України).

57. Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема відсутній предмет спору (пункт 2 частини першої статті 255 ЦПК України). Судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково, зкорема з закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 ЦПК України (згідно із частиною першою статті 414 ЦПК України).

58. На підставі здійсненої вище оцінки аргументів учасників справи Верховний Суд дійшов висновку про необхідність частково задовольнити касаційну скаргу ТОВ «ФК «Форінт»: скасувати ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 23 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 17 лютого 2017 року в частині висновків судів по суті скарги заявника, залишивши в силі в частині поновлення пропущеного з поважних причин строку для подання скарги заявника у цій справі, закрити провадження у справі у частині вимог заявника визнати неправомірними бездіяльність КРВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області в частині ненадання відповіді на заяву ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» від 10 жовтня 2016 року, задовольнити скаргу ТОВ «ФК «Форінт» на дії державного виконавця Кельменецького райвідділу (виконавче провадження № 49490150) в наступній частині:

- визнати дії державного виконавця Кельменецького райвідділу в частині виконання ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 21 квітня 2016 року неправомірними та зобов'язати Кельменецький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області (далі - КРВ ДВС ГТУЮ в Чернівецькій області) ініціювати внесення змін до запису № 12611389 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр), який створений 18 грудня 2015 року на виконання постанови про арешт майна ОСОБА_7 та оголошення заборон його відчуження від 30 листопада 2015 року, в частині виключення запису про арешт конкретно визначеного майна - нежитлової будівлі, що розташована за адресою АДРЕСА_1 (далі - нежитлова будівля боржника);

- визнати дії державного виконавця Кельменецького райвідділу в частині невнесення запису про обтяження на підставі постанови про арешт майна ОСОБА_7 та оголошення заборони на його відчуження від 31 травня 2016 року до Державного реєстру та зобов'язати ініціювати внесення запису про обтяження майна ОСОБА_7 до Державного реєстру та Державного реєстру обтяжень рухомого майна в межах суми позову ПАТ «РайффайзенБанк Аваль», а саме в межах суми позову 14 430,41 доларів США та 1 066 347,35 грн.

(2.2) Щодо судових витрат

59. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

60. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

61. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 141 ЦПК України).

62. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив (частина друга статті 55 ЦПК України).

63. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

64. Заявник не заявляв вимог про відшкодування судових витрат. Інші учасники справи не заявляли до відшкодування судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

65. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Форінт» уклали договір від 09 серпня 2018 року № 140/11/210 (далі - договір від 09 серпня 2018 року) щодо відступлення останньому прав вимоги, зокрема за кредитним договором від 27 квітня 2007 року № 014/05/240. ТОВ «ФК «Форінт» було визнано Верховним Судом процесуальним правонаступником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у цій справі. Разом з тим, пункт 2.4. договору від 09 серпня 2018 року прямо вказує на те, що до ТОВ «ФК «Форінт» не переходять права щодо отримання відшкодування судових витрат у справі.

66. Враховуючи зазначене, відсутні підстави для зміни існуючого розподілу судових витрат у справі.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 414, 416, 419 та підпунктом 4 пункту 1 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України,

Постановив:

1. Частково задовольнити касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт».

2. Скасувати ухвалу Кельменецького районного суду Чернівецької області від 23 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 17 лютого 2017 року в частині висновків судів щодо відмови у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «РайффайзенБанк Аваль» на дії заступника начальника Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Джаловського Андрія Олександровича, залишивши в силі в частині поновлення пропущеного строку для подання цієї скарги.

3. Задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на дії заступника начальника Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Джаловського АндріяОлександровича (виконавче провадження № 49490150):

- визнати дії заступника начальника Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Джаловського Андрія Олександровича в частині виконання ухвали Апеляційного суду Чернівецької області від 21 квітня 2016 року неправомірними та зобов'язати державного виконавця Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, на виконанні якого перебуває виконавче провадження, внести зміни до запису № 12611389 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, який створений 18 грудня 2015 року на виконання постанови про арешт майна ОСОБА_7та оголошення заборон його відчуження від 30 листопада 2015 року, в частині виключення запису про арешт конкретно визначеного майна - нежитлової будівлі, що розташована за адресою АДРЕСА_1;

- визнати дії заступника начальника Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Джаловського Андрія Олександровича в частині невнесення запису про обтяження на підставі постанови про арешт майна ОСОБА_7та оголошення заборони на його відчуження від 31 травня 2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та зобов'язати державного виконавця Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області, на виконанні якого перебуває виконавче провадження, внести записи про обтяження майна ОСОБА_7 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майна в межах суми позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», а саме в межах суми позову 14 430,41 доларів США та 1 066 347,35 грн.

4. Закрити провадження у справі у частині вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про визнання неправомірною бездіяльності Кельменецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області в частині ненадання відповіді на заяву Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» від 10 жовтня 2016 року за вихідним № 140-5-5-00/11-741.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

А. О.Лесько

В. В.Пророк

В. М. Сімоненко

І.М. Фаловська