Справа № 663/2162/17
Провадження № 2/663/168/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

10 липня 2018 року Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Клімченка М. І.

секретаря Миронюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Скадовська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Скадовський районний сектор Державної міграційної служби про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право на проживання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. 17.07.2004 року шлюб з відповідачем було розірвано та у 2008 році він виписався з належного позивачці будинку. Однак, в березні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до позивачки з проханням тимчасово зареєструватися, так як без реєстрації місця проживання його не приймали на роботу. Відповідач з липня 2004 року не проживає АДРЕСА_1. Позивачка змушена сплачувати комунальні послуги за кількістю зареєстрованих осіб та має проблеми з отриманням субсидії. Просить усунути перешкоди у користуванні житловим будинком, що розташований в АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.

Ппредставник позивача в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.13,14).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_1 від 17.07.2004 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до довідки про склад сім'ї виданої Скадовською міською радою № 5089 від 04.10.2017 року у будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 - позивачка, ОСОБА_3 - син позивачки, ОСОБА_2 - колишній чоловік позивачки.

З акту обстеження житлових умов від 04.10.2017 року, складеного членами комісії Скадовської міської ради ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_1, але не проживає за даною адресою з 2004 року.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про власність» власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Згідно зі ст.48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.

Як вбачається з наведених вище норм цивільного законодавства України наявні підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» роз'яснив, що розглядаючи позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме житловим приміщенням, слід звертати увагу, що реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, питання про зняття з реєстрації колишніх членів сім'ї власника будинку залежить від вирішення питання про їх право проживання в цьому будинку (відсутність такого права, втрата права користування), яке регулюється нормами ЖК УРСР та ЦК (статтями 71, 72, 156 ЖК УРСР та статтею 405 ЦК).

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Та обставина, що відповідач до теперішнього часу залишається зареєстрованим у даному житловому будинку, обмежує позивача в повній мірі здійснювати свої права на володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідача у зазначеному будинку доведений належними і допустимими доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Скадовський районний сектор Державної міграційної служби про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право на проживання, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М. І. Клімченко