Справа № 242/5445/17
Провадження № 2/242/466/18
РІШЕННЯ
12 квітня 2018 р. Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Переясловської Ю.А., при секретарі Островерховому Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.
Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, просить суд слухати справу у його відсутність та не заперечував проти винесення по справі заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не зявився, просив слухати справу у його відсутність. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій проти позову заперечив, просив застосувати строк позовної давності.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив наступне.
Згідно до ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, зобовязання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі.
Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобовязаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами.
У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
Згідно зі ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.
Зокрема, ч. 2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Частиною 1ст. 259 ЦК України передбачається, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Згідно із п. 2.1.1.12.4. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 р., на які посилається позивач, строк та порядок погашення кредиту (кредитний ліміт) по кредитним картам з встановленим мінімальним платежем, а також овердрафта, який виникає за такими картами, наведено в Памятці клієнта/Довідці про умови кредитування, яка є невідємною частиною договору, а також встановлюється даним пунктом. Строк повернення овердрафту у повному обсязі протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту. Строк повернення процентів щомісячно за попередній місяць до 25-го числа.
Відповідно до Памятки клієнта, наявної в матеріалах справи, строк погашення заборгованості за кредитом починаючи з місяця, наступного за здійсненням першої операції, не пізніше 25-го числа.
Відповідно до положень ч.1 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Ч. 3 ст. 264 ЦК України передбачає, що після переривання перебіг позовної давності починається заново.
Як свідчить розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідач останній раз скористався кредитним лімітом 27.06.2014 р.
Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 20.02.2014 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, встановлено, що останній платіж було проведено відповідачем 24.06.2014 року, після чого він більше не вчиняв ніяких дій щодо повернення кредиту. Таким чином, початком перебігу строку позовної давності необхідно вважати липень 2014 року, коли позивачеві стало відомо, що відповідач не вніс черговий щомісячний платіж.
Позивач звернувся до суду 04.12.2017 року, тобто після спливу строку позовної давності.
Згідно із ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).
За ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Пунктом 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим, позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності стосовно вимог по стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 1997 грн. 98 коп. та, відповідно, стосовно додаткових вимог по стягненню з відповідача заборгованості по процентам та штрафу. У звязку з наведеними обставинами, у задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" слід відмовити через сплив строку позовної давності.
Керуючись ст.ст.257,258,261, 264, 266,267 ЦК України, ст.ст.12,81, 264, 265 ЦПК України, суд
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя