УХВАЛА

20 липня 2018 року м..Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в особi суддi ОСОБА_1,

з участю: секретаря судового засідання Довбенко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», заінтересована особа: ОСОБА_2 на дії та рішення старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» звернулося до суду із скаргою, в якій просить визнати постанову державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 від 30.12.2015 р. незаконною; скасувати постанову державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 від 30.12.2015 р.

В обгрунтування поданої скарги покликається на те, що 30.12.2015 року старшим державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 винесено постанову ВП № 45807673 про повернення виконавчого листа стягувачу. Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» вважає, що вищевказана постанова є незаконною, оскільки державний виконавець не вжив всіх заходів для розшуку боржника і його майна.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вивчивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скарга Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст.55, ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов»язковим до виконання. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Суд встановив, що постановою старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №1715/13399/12 виданого Рівненським міським судом Рівненської області 10.01.2013 р. щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «РОДОВІД БАНК» кредитної заборгованості в розмірі 48631 грн. 57 коп.

З оглянутої в судовому засіданні постанови старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 від 30.12.2015 року вказаний вище виконавчий документ повернутий стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто за відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

В судовому засіданні встановлено, що 02.06.2018 року АТ «РОДОВІД БАНК» отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.12.2015 року по ВП № 45807673, яка винесена старшим державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3

Відповідно до листа щодо надання інформації № 55168 від 22.06.2018 року Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області встановлено, що підставою для закінчення виконавчого провадження є те, що у боржник відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення.

Відповідно до положень ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов"язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, у зв"язку з чим здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Зокрема, виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.8 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Тобто, державним виконавцем одноразово вчинились виконавчі дії, а обов»язок, встановлений ч.8 ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо проведення перевірки державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника державним виконавцем не виконано.

У відповідності до п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не вчинено достатньо заходів для примусового виконання рішення для однозначного висновку про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення. Таким чином у суду є підстави вважати, що оскаржувана постанова була винесена передчасно.

Державний виконавець станом на 30.12.2015 року, тобто на день винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві не вжив достатніх заходів щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, не використав всіх передбачених ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» прав під час здійснення виконавчого провадження.

Встановлені судом обставини є підставами для задоволення скарги, зокрема, слід визнати постанову старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 від 30.12.2015 р. незаконною та її слід скасувати, оскільки дії державного виконавця у зв»язку із винесенням постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.12.2015 року не відповідають вимогам чинного законодавства та порушують права заявника (стягувача) на одержання від боржника стягнутих з нього за судовим рішенням коштів.

Керуючись ст. ст.447-453 ЦПК України, ст. ст.18,37, 52, Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», заінтересована особа: ОСОБА_2 на дії та рішення старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати постанову старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 від 30.12.2015 року - незаконною.

Постанову старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 від 30.12.2015 року - скасувати.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина