РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року

місто Дніпро

єдиний унікальний номер судової справи 201/1164/18

номер провадження 2/201/1173/2018

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі судді Ходаківського М.П.,

секретаря судового засідання Максимової О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобуд Сервіс»

до ОСОБА_1

про усунення перешкод у користуванні майном шляхом звільнення нежитлових приміщень,

у судовому засіданні брали участь:

представник позивача ОСОБА_2,

представник відповідача ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Новобуд Сервіс» (далі - ТОВ «Новобуд Сервіс») звернулося до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1Є.) про усунення перешкод у користуванні майном шляхом звільнення нежитлових приміщень, стягнення заборгованості, який згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 лютого 2018 року було передано для розгляду судді Ходаківському М.П. (а.с.1). У поданому позові позивач просить усунути перешкоди в користуванні майном ТОВ «Новобуд Сервіс» шляхом звільнення ОСОБА_1 нежитлових приміщень поз. 7. поз. 12, поз. 16. поз.VI, поз. VIII на 7-му поверсі та поз. 5, 6, 7 у надбудові над будівлею комерційного призначення з торговельними приміщеннями та автопаркінгом літ. А-7 за адресою: місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 1 А, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Новобуд Сервіс» грошові кошти в розмірі 37857 грн. 49 коп., а також стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідачів (а.с. 51).

До суду 17 лютого 2018 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с. 55).

Ухвалою судді від 26 лютого 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «Новобуд Сервіс» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом звільнення приміщень, стягнення заборгованості.

В обґрунтування поданого позову позивач посилається на те, що відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 23 січня 2012 року за № 26 на баланс ТОВ «Новобуд Сервіс» передано будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями та автопаркінгом літера А-7, навісів літера АI, АII, ганків літера а, а2, а3, вїзду літера а1 за адресою: проспект К. Маркса, 1 А, з видачою виписки з облікової книги. У позові звертається увага на те, що з виданої 09 квітня 2012 року виписки з облікової книги про реєстрацію нежитлової будівлі, яка записана в облікову книгу № 67 ЮН за № 3155-164, вбачається, що даний будинок зареєстрований за ТОВ «Новобуд Сервіс». У позові указується, що ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення площею 481 кв. м: в будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями та автопаркінгом літера А -7 поз. 5, 5-1, 5-2, 5-3, 5-4, 5-5, 5-6, 5-7, 7, 12, 16, 48, V, VI, VIII на VII поверсі, поз. 1-3, 1-4, 1-5, 2, 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 8, 9, I у надбудові над літера А 7, з яких поз. 7, поз. 12, поз. 16, поз. VI, поз. VIII є місця загального користування, площа яких за рахунок уточнення лінійних розмірів збільшилася і становить 117 кв. м. Позивачем указується, що право власності на зазначений обєкт нерухомості відповідач набула на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, серія та номер: 533, посвідченого 21 листопада 2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Позивачем звертається увага на те, що приміщення поз. 7 поз. 12, поз. 16, поз. VI, поз. VIII на 7 поверсі та поз. 5, 6, 7 у новобудові на літ. А- 7 в будинку є місцями загального користування, однак відповідач чинить перешкоди позивачу у доступі до них шляхом недопуску працівників ТОВ «Новобуд Сервіс» для обслуговування комунікацій. Указується у позові на те, що потрапити до приміщень поз. 5, 6, 7 у новобудові літ. А-7 в наведеному вище будинку можливо лише через нежитлові приміщення, які на праві власності належать відповідачу, що ставить під загрозу належне функціонування ліфтового господарства та може стати причиною виникнення аварійних ситуацій із завданням шкоди фізичним особам. Позивач зазначає, що рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 23 січня 2012 року № 26 є встановленою законом підставою, згідно із якою ТОВ «Новобуд Сервіс» вправі вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном.

Крім того позивач указує, що між ним та відповідачем 31 січня 2008 року було укладено договір про постачання електричної енергії з ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго», відповідно до якого позивачем здійснюється постачання електричної енергії всім власникам нежитлових приміщень у будинку. Звертається увага на те, що місце фактичного знаходження відповідача встановити не є можливим, в той час як позивач отримав копію договору-доручення, згідно із якою відповідач доручає свої інтереси представляти адвокату ОСОБА_3 Позивач вказує у позові, що даному адвокату були особисто вручені та надіслані на пошту рахунки на оплату електроенергії, однак грошові кошти у розмірі 37 857 грн. 49 коп. на поточний рахунок позивача не надійшли. З огляду на ці обставини просить стягнути на користь товариства указані кошти із відповідача.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2018 року провадження у цивільній справі за позовом ТОВ «Новобуд-Сервіс» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом звільнення приміщень, стягнення заборгованості було закрито в частині позовних вимог про стягнення заборгованості у звязку із відсутністю предмету спору. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Новобуд-Сервіс» сплачений останнім судовий збір у розмірі 1762 грн.

У ході розгляду справи представник відповідача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити ТОВ «Новобуд Сервіс» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки вимоги є необґрунтованими з огляду на те, що позивач не є балансоутримувачем будинку, у позовній заяві та доданих до неї документах відсутні договори з власниками, акти приймання-передачі майна в управління, будь-які довідки про балансову належність тих чи інших приміщень у будівлі. Представник відповідача у відзиві також посилається на те, що ПП «Метал Індастрі» дійсно орендується приміщення у ОСОБА_1, усі роботи щодо ремонту та реконструкції орендованих приміщень виконувалися із дотриманням будівельних норм, доказів повідомлення ОСОБА_1 та ПП «Метал Індастрі» щодо огляду приміщень надано не було, а факт недопуску мав місце один раз у звязку із неузгодженістю часу. Представником відповідача також зазначено про те, що ТОВ «Новобуд Сервіс» не є особою, яка обслуговує ліфти, а тому не є субєктам, якому перешкоджають у їх обслуговуванні, а у позові відсутні докази займання приміщень саме ОСОБА_1

Ухвалою суду, постановленою 05 червня 2018 року без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 10 липня 2018, у ході якого оголошено перерву до 12 липня 2018 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову.

Указом Президента України № 449/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів» ліквідовано Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська та утворено Третій окружний суд міста Дніпра у Соборному районі міста Дніпра та Солонянському районі Дніпропетровської області із місцезнаходженням у місті Дніпрі та селищі міського типу Солоному Дніпропетровської області.

Згідно із ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська.

Суд, заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, рішенням Дніпропетровської міської ради від 23 січня 2012 року № 26 були внесені зміни в облікові дані щодо прийняття на баланс ТОВ «Новобуд-Сервіс» будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями та автопаркінгом літ. А-7, навісів літ. АI, АII, ганків літ. а, а2, а3, вїзду літ. А1 за адресою: просп. Карла Маркса, 1 А, м. Дніпропетровськ, з видачею виписки з облікової книги.

Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна ОСОБА_1Є є власником нежитлового приміщення загальною площею 481 кв.м по проспекту Д. Яворницького, будинок 1а, у місті Дніпрі, в будівлі комерційного призначення з торговельними приміщеннями та автопаркінгом літ. А-7 поз.5, 5-1, 5-2, 5-3, 5-4, 5-5, 5-6, 5-7, 7, 12, 16, 48, V, VI, VIII на VII поверсі; поз.1-3, 1-4, 1-5, 2, 4, 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 8. 9,1 у надбудові над літ. А-7. 3 них поз. 7, поз. 12, поз. 16, поз І, поз VІІ є місцями загального користування, площа яких за рахунок уточнення лінійних розмірів збільшилася і становить - 117 кв. м.

Право власності у ОСОБА_1 виникло на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21 листопада 2012 року, ВТА № 527832, реєстр № 533, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Відповідно договору оренди нежитлового приміщення від 29 грудня 2016 року ОСОБА_1 надала, а ПП «Метал-Індастрі» в особі директора ОСОБА_5 прийняло в оренду обєкт нежитлового приміщення за адресою: проспект К. Маркса, 1 А, місто Дніпропетровськ для використання цього приміщення як офісу компанії.

Як убачається із матеріалів справи, предметом спору у цій справі є матеріально-правова вимога ТОВ «Новобуд Сервіс» про усунення йому перешкод у користуванні майном шляхом звільнення ОСОБА_1 визначених у позові нежитлових приміщень по проспекту Дмитра Яворницького, 1А, у місті Дніпрі.

З цього приводу суд відзначає, що згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

У статті 13 Конституції України закріплено, що власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Аналогічні положення містяться у статті 319 ЦК України. Власність не тільки надає переваги, а й покладає певні обов'язки на власників майна. Це конституційне положення гарантує принцип поєднання інтересів власника, суспільства та інших власників і користувачів об'єктами власності. Власність зобов'язує власника використовувати свою власність не тільки у своїх інтересах, а й поважати інтереси інших людей, всього суспільства. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання та гарантує їм рівність перед законом. Порушення прав власників з боку держави, громадянина чи юридичної особи зумовлює настання відповідних правових наслідків.

Громадяни користуються рівними умовами захисту права власності. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч ці порушення і не призвели до позбавлення володіння майном, а також вимагати відшкодування завданих цим збитків.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Але, здійснюючи свої права, власник зобов'язаний не порушувати права, свободи, гідність та охоронювані законом інтереси громадян, суспільства, не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не погіршувати природну якість землі, води, інших об'єктів природи. Під час здійснення своїх прав і виконання обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

У статті 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З роз'яснень, які містяться у пункті 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 05 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» слідує, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Аналіз наведених норм права свідчить, що для задоволення позовів про усунення перешкод у користуванні майном необхідна одночасна наявність двох підстав, позивач повинен бути власником майна, щодо якого чиняться перешкоди та внаслідок дій відповідача порушується право власника на користування своїм майном.

Така правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 червня 2018 року у справі № 725/5551/16-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором ( ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Тобто захисту підлягає саме порушене право.

Статтею 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є, зокрема, змагальність сторін та свобода надання ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальним правилом саме на позивача покладається обов'язок довести ті обставини, які є підставою для звернення, в тому числі порушення права з боку відповідача.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими способами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно із ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Системний аналіз норм процесуального права дає підстави для висновку про те, що обставини якими позивач обґрунтовує свої вимоги підлягають доказуванню, які не можуть ґрунтуватись на припущеннях та для доказовості користування відповідачем спірними приміщеннями всупереч волевиявленню позивача, останній повинен надати належні докази.

Порушенням принципу змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства буде звільнення позивача від обов'язку доказування та не припустимим є ґрунтування судового рішення на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем стверджується про користування відповідачем нежитловими приміщеннями поз. 7. поз. 12, поз. 16. поз.VI, поз. VIII на 7-му поверсі та поз. 5, 6, 7 у надбудові над будівлею комерційного призначення з торговельними приміщеннями та автопаркінгом літ. А-7 за адресою: місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 1 А, всупереч інтересам позивача та інших власників приміщень у цьому будинку, разом з тим позивачем не взято до уваги, що позивач згідно із відомостями відповідного реєстру є власником приміщень поз. 7. поз. 12, поз. 16. поз.VI, поз. VIII на 7-му поверсі, а тому вимога про звільнення цих приміщень є необґрунтованою. Водночас твердження про користування відповідачем іншими приміщеннями, зокрема поз. 5, 6, 7 у надбудові над будівлею комерційного призначення з торговельними приміщеннями та автопаркінгом літ. А-7, жодним чином не підтверджені. При цьому наданий позивачем акт про недопуск до машинного приміщення не свідчить про користування відповідачем указаними приміщеннями і їх фактичне протиправне зайняття, використання.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності та надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні майном шляхом звільнення нежитлових приміщень.

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги результат вирішення справи, судом не встановлено підстав для розподілу судових витрат.

На підставі вищевикладеного суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобуд Сервіс» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом звільнення нежитлових приміщень відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 19 липня 2018 року.

Суддя М.П. Ходаківський