Справа № 439/1596/17 Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О.
Провадження № 22-ц/783/7625/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року Апеляційний суд Львівської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П., Савуляк Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 про видачу судового наказу щодо зобов"язання працедавця сплатити обов"язкові платежі до ПФУ,-

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Бродівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2017 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 про видачу судового наказу щодо зобов"язання працедавця сплатити обов"язкові платежі до ПФУ.

Вищезгадану ухвалу в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .

Вважає ухвалу суду незаконною, оскільки така сприяє невиконанню судового рішення в трудовому спорі у судовій справі №2-28/200 за позовом ОСОБА_1 до командира в/ч НОМЕР_1 . Просить скасувати оскаржувану ухвалу та зобов"язати командира в/ч НОМЕР_1 виплатити гроші із індексацією за вимушений прогул, присуджені військовим судом Рівненського гарнізону ще 20.06.2000 року та видати наказ про звільнення. Примусово стягнути із командира в/ч НОМЕР_1 кошти для сплати внесків та ЄСВ за всі роки, за котрі невиконувалося рішення суду в судовій справі №2-28/2000. Винести ухвалу про негайне службове розслідування по цивільних справах та військових прокурорах, котрі відмовляються реагувати щодо тривалого 17 річного невиконання судового рішення військового суду Рівненського гарнізону про виплату їй проіндексованої заробітної плати за три роки судових розглядів військовими судами в сумі 2208 грн. (справа №2-28/2000). Просить стягнути із командира в/ч НОМЕР_1 внески в ПФУ із 1997 по 2017 роки. Зобов"язати командира в/ч НОМЕР_1 видати їй наказ про звільнення 2017 роком, включивши її із списків в/ч НОМЕР_1 . Судові витрати просить покласти на командира в/ч НОМЕР_1 .

Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Справу призначено до розгляду на 16 год., 22 березня 2018 року в приміщення Апеляційного суду Львівської області.

До початку розгляду справи від сторін не поступило відзивів на апеляційну скаргу чи інших заяв.

Апеляційний суд перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу, суд виходив з тих обставин, що зобов"язання про які просить ОСОБА_1 , не передбачені ст. 96 ЦПК України як такі, що підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

З такими висновками суд погоджується з наступних обставин.

Згідно ч. 1 ст. 96 ЦПК України в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали, судовий наказ може бути видано у разі, якщо:

заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати;

заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів.

Як вбачається із зави ОСОБА_1 про видачу судового наказу, остання просить видачу судового наказу про зобов`язання сплатити військовою частиною НОМЕР_1 обов`язкові платежі за ОСОБА_1 із 1997 року по 2017 рік для заведення пенсійної справи і отримання нею пенсії.

У відповідності з п. 1 ч. 3 ст. 100 ЦПК України в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу.

Оскільки зобов`язання про які просить ОСОБА_1 , не передбачені ст. 96 ЦПК України в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали, як такі, що підлягають розгляду в порядку наказного провадження, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_1 належить відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи норми чинного законодавства, а саме ст.ст. 161, 165 ЦПК України, заявлення вимог ОСОБА_1 з приводу яких вона просить видати судовий наказ, які не відповідають вимогам статті 161 ЦПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права чинного на день постановлення оскаржуваної ухвали, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2017 року слід залишити без змін.
Згідно ч.5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ч.5 ст. 268, ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 14 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 05 квітня 2018 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук
Судді: Н.П. Крайник
Р.В. Савуляк