Справа № 752/3871/18
Провадження №: 2/752/3595/18
У Х В А Л А

20.03.2018 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ладиченко С.В., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо», треті особи: Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 про вселення,-

В С Т А Н О В И В :

В провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо», треті особи: Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 про вселення.

Від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій будь-яким реєстратором відносно нерухомого майна та накладення арешту на спірну квартиру АДРЕСА_1; заборони ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» на укладання будь-яких правочинів відносно квартири АДРЕСА_1, оскільки ТОВ «Фінансова компанія Інвест-Кредо» може вчинити дії направлені на відчуження даного майна у разі винесення рішення на користь позивача, а тому не вжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд вважає вимогу про забезпечення позову заявлену представником позивача такою, що не може бути задоволена.

Відповідно до ч. 2 ст. 149, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно абзацу першого ст. 41 Конституції України (положення Конституції України, прийнятої на п'ятій сесії Верховної Ради України 28.06.1996 року, із змінами і доповненнями, внесеними законами України №2222-IV від 08.12.2004 року, № 2952-VI від 01.02.2011 року, № 586-VII від 19.03.2013 року, визнано такими, що є чинними на території України Постановою Верховної Ради України № 750-VII від 22.02.2014 року) кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Також, у відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК , заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заяленими позивачем вимогами.

Перевіривши заяву про забезпечення позову, судом встановлено, що представником позивача не доведені обставини та конкретні причини, з посиланням на докази, які призведуть до неможливості забезпечення виконання рішення у даній справі у разі його задоволення, а обраний вид забезпечення позову не відповідає заявленим позовним вимогам.

Одночасно, в порушення ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

При таких обставинах немає підстав для задоволення вимоги про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити представнику позивача у задоволенні заяви про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-Кредо», треті особи: Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 про вселення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва. До утворення апеляційних судів в апеляційних округах апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 15-ти днів з дня її проголошення відповідно до вимог, встановлених ст. 353-356 ЦПК України

Суддя С.В. Ладиченко