АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

04 квітня 2018 року

м. Харків

справа № 641/6191/17

провадження № 22-ц/790/2193/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання : Плахотнікової І.О.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним - ОСОБА_1,

відповідач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2

відповідач за первісним позовом - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди,

з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова, постановлену 05 жовтня 2017 року, під головуванням судді Боговського Д.Є.., в залі суду в місті Харкові,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку заборгованість за договором позики від 03.03.2011 з урахуванням 3% річних та індексу інфляції в загальному розмірі 198450,00 грн., відшкодувати судові витрати.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2017 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено відчуження квартири № 375, по пр. Льва Ландау,12, в м. Харкові, що належить ОСОБА_2

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2017 року виправлено помилку у зазначеній ухвалі, зазначено, що слід вважати правильним номер квартири, відносно якої встановлено заборону - 385.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що ухвала була постановлено без його участі, копія ухвали на його адресу не була направлена, про наявність вказаної ухвали він дізнався через свого представника, після ознайомлення з матеріалами справи. Суд першої інстанції не обґрунтував причини застосування заходів забезпечення, не зазначив докази, які б підтверджували відсутність у відповідача іншого жила, окрім квартири. Також судом було помилково вказано в ухвалі, що відповідачу належить право власності на всю квартиру. Також, зазначає, що обраний судом першої інстанції захід забезпечення позову не відповідає предмету позову та не є співмірним із заявленими позовними вимогами.

В суді апеляційної інстанції відповідач апеляційну скаргу підтримав і просив задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Позивач ОСОБА_1Л надала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2018 року були задоволені її позовні вимоги у цій справі в повному обсязі. Вказує, що заходи забезпечення не порушують права відповідача, оскільки мають тимчасовий характер і діють до викання рішення суду, яким закінчується розгляд справи.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 грудня.

Згідно з Перехідними положеннями ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанції розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року в редакції чинній на момент розгляду справи.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що є підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, та вид забезпечення має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Судова колегія частково погоджується із висновками суду першої інстанції.

Забезпечення позову це вжиття комплексу заходів цивільного процесуального характеру, направлених на припинення дій, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до положень ч.1 та ч.3 ст.151, ч.3 ст.152 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час постановлення ухвали) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд першої інстанції погодився з доводами ОСОБА_1, яка просила накласти арешт на належну відповідачу квартиру 385, по пр. Льва Ландау,12 у м. Харкові, посилаючись на те, що сума боргу досить значна, іншого майна, яке за своєю цінністю зможе в майбутньому покрити суму боргу за договором позики відповідач немає, є підстави припускати, що відповідач має намір переоформити право власності на об'єкт нерухомості на третіх осіб, що значно утруднить та зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Між тим, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до свідоцтва на право власності на житло вказана квартира належить на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5. (а.с 27)

За таких обставин, заборону відчуження слід встановити лише на 1/2 частку квартири, співвласником якої є відповідач.

Доводи апеляційної скарги про неспівмірність заходів забезпечення позову та невідповідність їх предмету позову колегією суддів не приймаються, оскільки відповідач не позбавлений можливості просити суд про заміну заходів забезпечення позову, якщо вважає, що забезпечення іншим майном є більш прийнятним.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З урахуванням обставин справи, ухвала суду підлягає відповідній зміні із наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 371, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Харківської області, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2017 року - змінити.

Заборонити відчуження 1/2 частини квартири 385, по пр. Льва Ландау,12 у м. Харкові, яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття , але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 05 квітня 2018 року.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді С.С. Кругова

ОСОБА_6