Справа № 150/254/18
Провадження по справі №2/150/106/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Суперсона С. П.,

за участі:

секретаря Горбей О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької селищної ради Чернівецького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай),-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій позивачів та відповідача

Виклад позиції позивача.

Представник ОСОБА_1 за довіреністю від 03.03.2018 - ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Чернівецької селищної ради Чернівецького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 - ОСОБА_4 Після смерті матері залишилось спадкове майно, у вигляді сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) КСП «Земля Подільська», площею 2,13 га, розташованої на території Чернівецької селищної ради Чернівецького району Вінницької області. Як слідує з акта, складеного вуличним комітетом №23, ОСОБА_1 на момент смерті проживала зі спадкодавцем, таким чином спадщину після смерті спадкодавця вона прийняла. Втім, постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області від 03 березня 2018 року було відмолено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності у останньої належним чином оформлених документів на земельну ділянку, тобто відсутній державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_4 За таких обставин, ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

Виклад позиції відповідача.

Відповідач - Чернівецька селищна рада Чернівецького району Вінницької області відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 01 червня 2018 року до суду не подала.

Представник відповідача - селищний голова Чернівецької селищної ради Кушнір В.П. подала до суду заяву зазначивши, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача

Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити.

Представник відповідача - селищний голова Чернівецької селищної ради Кушнір В.П. теж подала до суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу у відсутність представника селищної ради.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Відповідно до ухвали головуючого у справі судді від 01 червня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Чернівецької селищної ради Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 22 червня 2018 року.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Зважаючи на те, що відповідачем було подано через канцелярію суду заяву про визнання позовних вимог, суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, - немає.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо спадкування, зокрема, щодо спадкування за законом права на земельну частку (пай), які регламентують порядок набуття права на спадщину.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) КСП «Земля Подільська», площею 2,13 га, розташованої на території Чернівецької селищної ради Чернівецького району Вінницької області.

Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Чернівецької селищної ради від 22 червня 2018 року №730, спадкоємцями майна ОСОБА_4 за законом є ОСОБА_1 та ОСОБА_7 Як слідує із заяви, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чернявським В.В. та зареєстрованої в реєстрі за №1573 від 25 червня 2018 року ОСОБА_7 спадщину не прийняла та не бажає оформляти спадкові права після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

Таким чином, єдиним спадкоємцем майна померлої за законом є позивач Як слідує з акта, складеного вуличним комітетом №23, ОСОБА_1 на момент смерті проживала зі спадкодавцем.

Втім, постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області від 03 березня 2018 року було відмолено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності у останньої належним чином оформлених документів на земельну ділянку, тобто відсутній державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_4

Оскільки судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), що був втрачений за життя останньої, набула право на земельну частку (пай), площею 2,13 га на території Чернівецької селищної ради Чернівецького району Вінницької області, то право на означену земельну частку (пай) входить до спадкової маси після смерті ОСОБА_4

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини щодо спадкування, зокрема, щодо спадкування за законом права на земельну частку (пай), які регламентують порядок набуття права на спадщину і регулюються Конституцією України, ЦК України, ЗК України та ЦПК України.

Так, згідно із ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття, порядок спадкування та набуття права на спадщину.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця…, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

В силу ст. 116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку, в силу вимог ст.126 ЗК України, оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тобто свідоцтвом про право власності.

Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування.

За приписами ст.ст.1217, 1218 ЦК України та ст.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року №666/94 право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року за №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Право на земельну частку (пай), що отримують працівники, набувається ними на період з моменту прийняття рішення про виділення земельних часток (паїв) до завершення землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельних часток (паїв) у натурі у вигляді земельних ділянок та видачі громадянам державних актів про право власності на землю.

VІ. Висновки суду

Із перевірених у судовому засіданні доказів, вбачається, що спадкодавець ОСОБА_4 у визначений законом спосіб не набула права власності на земельну частку (пай), але набула право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого на підставі рішення Чернівецької РДА від 18 березня 1997 року за №40, при цьому, сертифікат втрачений.

Позивач є спадкоємцем ОСОБА_4 за законом як спадкоємець першої черги, відповідно до ст.1261 ЦК України, так як є дитиною спадкодавця.

Позивач прийняли спадщину у передбаченому нормами ЦК України порядку.

ОСОБА_1 нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів.

Отже, оскільки ОСОБА_4 мала право земельну частку (пай), площею 2,13 га, то і позивач в порядку спадкування за законом після смерті матері вправі порушувати питання про успадкування права на цю земельну частку (пай) з послідуючим отриманням свідоцтв про право власності.

Визнання за позивачем права на земельну частку (пай) не порушує права та інтереси інших осіб.

Враховуючи, що відповідачем - Чернівецькою селищною радою Вінницької області визнано позовні вимоги ОСОБА_1, то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні.

Оскільки право ОСОБА_1 на оформлення їх спадкових прав на право на земельну частку померлої ОСОБА_4 порушено, то воно підлягає судовому захисту, а позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 8, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 198, 200, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, на підставі ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.81, 116, 125, 126, 131 ЗК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Чернівецької селищної ради Чернівецького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) - задоволити .

Визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Земля Подільська», площею 2,13 га, розташовану на території Чернівецької селищної ради Чернівецького району Вінницької області, що належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржено на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ С.П. СУПЕРСОН