Справа №333/3792/18
Провадження №4-с/333/46/18
УХВАЛА

Іменем України

12 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Єрохіної А.Б.,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя, в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2018 року до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_1

Скарга обґрунтована тим, що у провадженні Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебувало виконавче провадження №21102014 про виконання виконавчого листа (дубліката) №2-841 від 03.04.2009 року, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя. Згідно вказаного виконавчого листа з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ? частини усіх заробітків боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

13.07.2018 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження ОСОБА_1 дізнався про те, що 04.07.2018 року головний державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 відносно нього виніс 4 постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві: виїзду за межі України; у керуванні транспортними засобами; полювання; користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. При цьому, у кожній із вказаних постанов державний виконавець обґрунтовував прийняте рішення тим, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 31.01.2018 року за період з 17.11.2008 по 31.01.2018 року складає 62 733,09 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

ОСОБА_1 вважає, що дії державного виконавця є неправомірними, а винесені постанови незаконними та такими, які необхідно скасувати, тому що від сплати аліментів він не ухилявся, а існуюча заборгованість виникла не його вини, а через дії підприємства КС «Меотида», де він працював. На день винесення оскаржуваних постанов (04.07.2018 року), державний виконавець не розрахував заборгованість за наявними документами, тому встановити, чи дійсно мається заборгованість неможливо.

Крім того, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», який фактично надав можливість державному виконавцю винести оскаржувані постанови, набрав чинності лише 06.02.2018 року. Державний виконавець Кидонь Є.В. зазначив у своїх постановах, що заборгованість виникла в період з 17.11.2008 року по 31.01.2018 року. Тому, ОСОБА_1 вважає, що застосовувати вказаний вище Закон державний виконавець не міг, оскільки фактично заборгованість виникла ще до набуття чинності Закону.

Він має нести відповідальність, передбачену Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», лише у разі виникнення заборгованості по аліментах після 06.08.2018 року, тобто спливу шестимісячного строку після набрання чинності Закону.

У звязку з викладеними обставинами, ОСОБА_1 просить суд визнати дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 щодо винесення чотирьох постанов від 04.07.2018 року відносно нього по виконавчому провадженні ВП №21102014 протиправними і скасувати вказані рішення державного виконавця.

26.07.2018 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_1 було прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі з обовязком державного виконавця, дії якого оскаржуються, надати у судове засідання оригінал виконавчого провадження ВП №21102014.

16.08.2018 року до суду надійшли заперечення від головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2, в яких останній вказав, що дійсно 14.03.2018 року він виніс постанову про прийняття виконавчого провадження ВП №21102014, яке надійшло з Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, до свого провадження.

Вказане виконавче провадження стосується примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліментів у розмірі ? частини заробітку боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до вимог ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. ОСОБА_1 отримує доходи у Баришевському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України та Головному територіальному управлінні юстиції у Київській області, тому для правильності розрахунку заборгованості по аліментах боржника, ним 12.06.2018 року на адресу вказаних органів були направлені вимоги про надання звіту про відрахування аліментів з пенсії ОСОБА_1

Враховуючи, що на 04.07.2018 року були відсутні відповідні звіти, тому державний виконавець виніс чотири постанови про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві: виїзду за межі України; керуванні транспортними засобами; полювання; користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії на підставі розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, виданого Комунарським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 09.02.2018 року. Згідно вказаного розрахунку заборгованість ОСОБА_1 на 31.01.2018 року по аліментах складає 62 733 грн. 09 коп.

Оскільки вказаний сукупний розмір заборгованості перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, тому і були винесені вказані постанови. ОСОБА_2 вважає, що його дії вчинені відповідно до вимог ч.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з чим, просить суд у задоволені скарги ОСОБА_1 відмовити.

Враховуючи заяву ОСОБА_1, судовий розгляд справи відбувався у режимі відеоконференції з Баришівським районним судом Київської області.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги своєї скарги, посилаючись на обставини, викладені в ній.

В судове засідання головний державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. До суду в.о. начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_5 надіслала лист, в якому просила суд розглянути справу без участі представника державної виконавчої служби у звязку із запланованими виконавчими діями. Також, до суду остання 22.10.2018 року надіслала завірену копію виконавчого провадження ВП №21102014 в 2 томах.

Суд, вислухавши ОСОБА_1, оглянувши матеріали виконавчого провадження ВП №21102014, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов до такого.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з положеннями п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно з вимогами ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Положеннями ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Положеннями ч.1 ст. 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №.07.2018 року, про що свідчить його відповідний розпис, а скаргу на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 до Комунарського районного суду м. Запоріжжя подав 23.07.2018 року, тобто в строк, передбачений ч.1 ст. 449 ЦПК України.

Судом встановлено, що 04.08.2010 року на підставі заяви ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження і виконавчого листа №2-841/09, виданого 03.04.2009 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 щомісячно аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ? частини усіх заробітків боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_6 відкрито виконавче провадження ВП №21102014, в якому боржником є ОСОБА_1, а стягувачем ОСОБА_3 (т.2 а.с.7).

Відповідно до довідки-розрахунку від 25.02.2011 року, затвердженою начальником Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_7 заборгованість ОСОБА_1 по аліментах на 25.02.2011 року складає 3 903 грн. 64 коп. (т.2 а.с. 22).

01.09.2014 року від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій останній вказує про направлення чеків про сплату аліментів та інформує про те, що аліменти певний час не перераховувалися не з його вини, а через не була введена процедура ліквідації КС «Меотида», де він працював. Просить державного виконавця направити відповідний запит до Господарського суду Запорізької області (т.2 а.с. 32).

Згідно довідки-розрахунку від 31.03.2016 року, складеною державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_8 заборгованість ОСОБА_1 по аліментах на 31.03.2016 року складає 32 711 грн. 49 коп. (т.2 а.с. 82-83).

Відповідно довідки-розрахунку від 31.01.2017 року, складеною державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_6 заборгованість ОСОБА_1 по аліментах станом на 31.01.2017 року складає 43 028 грн. 51 коп. (т.2 а.с.126).

Згідно листа заступника директора Запорізької дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» ОСОБА_9 за період з липня по грудень 2016 року встановлено, що на імя ОСОБА_3 були отримані 5 поштових грошових переказів на суму 100 грн., кожний. Повідомлення про надходження вищезазначених поштових переказів було доставлено на адресу одержувача. Відповідно до пояснень начальника ВПЗ Запоріжжя 104, адресат в усній формі відмовилася від одержання поштових переказів (т.2 а.с. 128).

15.03.2017 року від ОСОБА_1 на імя начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_7 надійшла заява про направлення виконавчого листа про стягнення аліментів до УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя, у звязку з тим, що боржник почав отримувати пенсію (т.2 а.с. 130-132).

24.01.2017 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя позов ОСОБА_1 до ОСОБА_10 про зменшення розміру аліментів було задоволено і вирішено стягувати з ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини від заробітку боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (т.2 а.с. 133-137).

29.08.2017 року ОСОБА_1 на імя начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_7 направив заяву про розрахунок його заборгованості по аліментах станом на 01.09.2017 року (т.2 а.с. 144).

22.09.2017 року ОСОБА_7 надав відповідь боржнику, згідно якої заборгованість станом на 01.02.2017 року складає 43 028 грн. 51 коп. Також, державним виконавцем винесено розпорядження від 18.08.2017 року про перерахування стягувачу коштів у сумі 1312 грн. (т.2 а.с. 146).

Крім того, 28.09.2017 року начальник Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_7 на імя ОСОБА_3 направив відповідь, згідно якої надати довідку-розрахунок не має можливості у звязку з тим, що відповідь з ТОВ «ФК «Кредіт-Капітал», де працює ОСОБА_1, не надійшла (т.2 а.с. 156).

10.11.2017 року від ОСОБА_1 надійшла заява на імя начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_7 про направлення виконавчого листа про стягнення з нього аліментів до ГТУЮ у Київській області у звязку з тим, що він працює у Баришівському РВДВС ГТУЮ у Київській області (т.2 а.с. 184).

29.11.2017 року та 02.01.2018 року від ОСОБА_1 надійшли заяви на імя начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_7 про розрахунок його заборгованості по аліментах (т.2 а.с.190).

29.01.2018 року від ОСОБА_1 повторно надійшла заява на імя начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_7 про направлення виконавчого листа про стягнення з нього аліментів до ГТУЮ у Київській області (т.2 а.с. 204).

Відповідно довідки-розрахунку від 09.02.2018 року, складеною державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_11 заборгованість ОСОБА_1 по аліментах станом на 31.01.2018 року складає 62 733 грн. 09 коп. (т.2 а.с.233).

15.02.2018 року від ОСОБА_1 на імя начальника Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_7 надійшла заява про зарахування в рахунок сплати аліментів за січень і лютий 2018 року суми у розмірі 5 000 грн. з копіями відповідних квитанцій (т.2 а.с. 238-239).

21.02.2018 року державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_11 винесла постанову про передачу виконавчого провадження ВП №21102014 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (т.3 а.с.2-3).

14.03.2018 року головний державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 прийняв виконавче провадження ВП №21102014 до свого провадження, про що свідчить відповідна постанова (т.1 а.с. 56-57).

17.05.2018 року від ОСОБА_1 надійшла заява на імя начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про розрахунок його заборгованості по аліментах (т.3 а.с.21).

01.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся на «гарячу лінію» Кабінету Міністрів України із скаргою про не проведення на його заяву державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві розрахунку його заборгованості по аліментах (т.3 а.с. 31).

04.07.2018 року головний державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 виніс 4 постанови про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві: виїзду за межі України; у керуванні транспортними засобами; полювання; користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. У кожній із вказаних постанов державний виконавець обґрунтовував прийняте рішення тим, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 31.01.2018 року за період з 17.11.2008 по 31.01.2018 року складає 62 733,09 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців (т.3 а.с.46-59).

05.07.2018 року державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 виніс постанову про передачу виконавчого провадження ВП №21102014 до Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (т.3 а.с.61-63).

11.07.2018 року державний виконавець Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_12 прийняла виконавче провадження №21102014 до свого провадження та 13.07.2018 року винесла постанову про передачу вказаного виконавчого провадження до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (т.3 а.с.65-66, 72-74).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017 року, який набрав чинності 06.02.2018 року, посилено відповідальність платників аліментів в разі допущення заборгованості, введено відповідні заходи та порядок їх застосування, з наданням відповідних повноважень державному виконавцю.

Зокрема, відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній з 06.02.2018 року та на момент винесення постанов державним виконавцем (04.07.2018 року), за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Судом встановлено, що на час винесення оскаржуваних постанов 04.07.2018 року державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 не провів розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів.

ОСОБА_2 у своїх постановах послався на розрахунок заборгованості, проведений 09.02.2018 року іншим державним виконавцем станом на 31.01.2018 року, тобто державний виконавець послався на дані, які були встановлені майже за шість місяців до прийняття рішення державним виконавцем.

Крім того, державний виконавець Кидонь Є.В. не звернув уваги на те, що у розрахунках, здійснених державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_11, є певні суперечності.

Так, відповідно до довідки, наданої начальником Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_7 заборгованість станом на 01.02.2017 року складає 43 028 грн. 51 коп. (т.2 а.с. 146). Згідно довідки заборгованості від 09.02.2018 року заборгованість станом на лютий 2017 року складає 55 561 грн. 67 коп., тобто у довідках мається різниця у сумі більше 12 000 грн.

Крім того, приймаючи оспорювані боржником постанови, державний виконавець Кидонь Є.В. виходив з того, що відповідно до розрахунку від 09.02.2018 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 31.01.2018 року становить 62 733,09 грн., що перевищує суму сукупного розміру заборгованості аліментних платежів за шість місяців.

Проте, поза увагою державного виконавця залишилось те, що порушення зобовязання зі сплати аліментів, що призвело до виникнення заборгованості з сукупним розміром, який перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, було допущено ОСОБА_1 станом на 31.01.2018 року, в той час як закон, яким введено такі види відповідальності, підстави та порядок їх застосування, набув чинності пізніше, 06.02.2018 року.

Стаття 58 Конституції України гарантує, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч.1, 2 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Таким чином, тимчасові обмеження, введені законом з 06.02.2018 року, застосовані державним виконавцем до боржника ОСОБА_1 за допущення заборгованості ним станом на 31.01.2018 року, що є неправомірним та суперечить закону.

Отже, суд вважає, що встановлені у судовому засіданні фактичні обставини у сукупності свідчать про те, що державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 всупереч вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», без наявності передбачених законодавством підстав прийняв рішення про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві: виїзду за межі України; у керуванні транспортними засобами; полювання; користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, тому скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 447, 448, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 щодо винесення: постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 04.07.2018 року у виконавчому провадженні ВП №21102014; постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у керуванні транспортними засобами від 04.07.2018 року у виконавчому провадженні ВП №21102014; постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання у виконавчому провадженні ВП №21102014; постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 04.07.2018 року у виконавчому провадженні ВП №21102014 неправомірними.

Скасувати постанови головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2:

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 04.07.2018 року у виконавчому провадженні ВП №21102014;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у керуванні транспортними засобами від 04.07.2018 року у виконавчому провадженні ВП №21102014;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання у виконавчому провадженні ВП №21102014;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 04.07.2018 року у виконавчому провадженні ВП №21102014.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 16.11.2018 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод