АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

суддя-доповідач ОніщукМ.І.

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 січня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем.

В обґрунтування заявлених вимог вказувала, що 19.01.2013 відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 30, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

Спільне сімейне життя з відповідачем не може існувати у зв'язку з тим, що відповідач систематично застосовує фізичну силу, влаштовує розгром квартири, що є небезпечним для життя позивача. Неодноразово зі сторони відповідача були спроби суїциду. По справі відкрито кримінальне провадження. У зв'язку із викладеним вважала збереження шлюбу неможливим (а.с.3, 4).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29.01.2018 позов задоволено. Розірвано шлюб зареєстрований 19.01.2013 ВРАЦС Шевченківського РУЮ у м. Києві між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, актовий запис № 30, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2. Судові витрати покладено на відповідача (а.с.54, 55).

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення змінити, а саме: виключити з описової частини рішення словосполучення «у зв'язку із побиттям відповідачем ОСОБА_5.»; виключити з мотивувальної частини рішення посилання на те, що «Суд критично ставиться до відзиву на позовну заяву, надану відповідачем, оскільки вважає матеріали надані позивачем відображують підстави для розірвання цього шлюбу»; зазначити в описовій та резолютивній частинах рішення про часткове задоволення позову. Вважає, що рішення суду першої інстанції в частині підстав розірвання шлюбу є незаконним (а.с.59, 61).

Насамперед слід зазначити, що Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з викладеним справа підлягає розгляду апеляційним судом міста Києва.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Позивач в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала за її безпідставністю та необґрунтованістю і просила рішення суду залишити без змін, оскільки воно ухвалене відповідно до вимог закону.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін.

Вказаний висновок суду є законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що 19.01.2013 відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києву між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис № 30 (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.10.2013, актовий запис № 1695 (а.с. 5).

Частиною 1 ст. 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до п. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу

Відповідно до частин 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При цьому, слід зазначити, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про розірвання шлюбу суд виходив з того, що між подружжям існують складні конфліктні відносини, відтак шлюб між подружжям існує лише формально, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припиненні і зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини.

Отже, встановивши, що сторони спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди на життя, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки припинені, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого та законного висновку про наявність правових підстав для розірвання шлюбу.

Таким чином, законом визначено конкретні підстави для розірвання шлюбу з яких і виходив суд ухвалюючи судове рішення.

Відтак доводи апеляційної скарги про встановлення судом факту того, що підставою розірвання шлюбу є саме побиття позивача відповідачем, є безпідставними. Так, зі змісту оскаржуваного рішення суду вбачається, що словосполучення «у зв'язку із побиттям ОСОБА_5.» зазначене в описовій частині рішення і відноситься до викладу доводів позивача і наданих ним доказів, зокрема, судом вказано, що ОСОБА_3 надала суду заяву про доручення документів до матеріалів справи, а саме копію медичної картки ОСОБА_3, яка знаходилась на стаціонарному лікуванні у зв'язку із побиттям ОСОБА_5, тобто відображено зміст заяви позивача, що не суперечить вимогам ст. 265 ЦК України.

Також не заслуговують на увагу доводи відповідача про необхідність виключення з мотивувальної частини рішення суду посилання на те, що «Суд критично ставиться до відзиву на позовну заяву, надану відповідачем, оскільки вважає матеріали надані позивачем відображують підстави для розірвання цього шлюбу», оскільки вказане твердження є оцінкою суду фактичних обставин справи та доводів сторін, що узгоджується з вимогами процесуального закону. При цьому, слід зазначити, що дана оцінка зводиться до того, що встановлені судом, на підставі наданих сторонами доказів в їх сукупності, фактичні обставини справи, відображають визначені законом підстави для розірвання шлюбу.

З вищенаведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги не обґрунтованими та не впливають на законність та справедливість ухваленого судом рішення.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також слід зазначити, що у зв'язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, понесені відповідачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 січня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного суду.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва

Повний текст постанови складений 05 квітня 2018 року.