Справа № 496/4201/17
Провадження № 2/496/80/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Буран В.М.,

за участі:

секретаря - Ткаченко В.М,

позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним - ОСОБА_1,

відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним - ОСОБА_2,

представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним - ОСОБА_3,

представника третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - служба у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації про відібрання та визначення місця проживання дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - служба у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 05 березня 2015 року, зареєстрували шлюб, від шлюбу вони мають спільну дитину - ОСОБА_5. Позивач зазначає, що на протязі останнього часу стосунки між подружжям погіршились та позивачем подано до Біляївського районного суду Одеської області позовну заяву до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. З врахуванням викладеного, просить задовольнити позов. Позивач який приходиться батьком ОСОБА_5 не згоден з тим, щоб його син проживав з відповідачем, так як відповідач постійно б'є, погано відноситься до дитини, а також усі кошти, які були отриманні як допомога, відповідач витратила не на дитину, а на погашення заборгованості за комунальні послуги, також відповідач не дає бачитися позивачу з сином, тому ОСОБА_1 наполягає на визначенні місця проживання ОСОБА_5 разом з його батьком - ОСОБА_1

01 лютого 2018 року на позовну заяву ОСОБА_1 надійшов відзив від ОСОБА_6 в якому вона зазначає, що твердження ОСОБА_1 у позовній заяві стосовно відносин між матір'ю ОСОБА_2 та їх спільним сином ОСОБА_5 є неправдивими та непідтверджені належними доказами. ОСОБА_6 зазначає, що дитина проживає та знаходиться на її утриманні та вихованні у житловому будинку, ? частина якого належить ОСОБА_2 на праві приватної власності. На даний момент відповідач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, до досягненням ним трьох років та зараз не працює, отримує допомогу при народжені дитини 860 грн. До народження дитини працювала (та буде там працювати після декретної відпустки) поваром в дошкільному закладі. За місцем роботи на відповідно до характеристики Усатівської сільської ради відповідач характеризується позитивно. Кошти, які були отриманні, як допомога при народженні дитини 14000 грн. відповідач витратила саме на дитяче харчування, одяг та лікування хвороби. Згідно того, що позивач не може бачитись з сином, може повідомити наступне: ОСОБА_1 зловживає алкоголем, а також в період проживання в шлюбі позивач неодноразово знущався над дітьми, а також міг вдарити відповідача, що впливало на психічний стан дітей, тому відповідач звернулась до суду з проханням відмовити у позові ОСОБА_1

17 січня 2018 року до Біляївського районного суду Одеської області надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - служба у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації про відібрання та визначення місця проживання дитини, в якому відповідач заперечує твердження позивача, що містяться в позовній заяві та просить прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання та визначення місця проживання дитини та визначити місце проживання малолітньої дитини з матір'ю. Ухвалою від 14.03.2018 року суд ухвалив прийняти зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - служба у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації про відбрання та визначення місця проживання дитини до сумісного розгляду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

Позивач по первісному позову та відповідач по зустрічному у судове засідання з'явився, заперечував щодо зустрічного позову, на первісному позові наполягав.

Представник відповідача та відповідач по первісному позову та позивач та представник позивача по зустрічному у судове засідання з'явились, наполягали на зустрічному позові, просили в первісному позові відмовити.

Представник третьої особи служба у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації, у судове засідання з'явився та підвереджував висновок органу опіки та піклування, згідно якого місце проживання малолітньої дитини визначили за місцем проживання матері.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що повинен відмовити в позовній заяві ОСОБА_1 з наступних підстав та задовольнити зустрічний позов.

Судом встановлено, що 05 березня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3, актовий запис № 224 від 12.10.2017 року (а.с. 11).

Від шлюбу подружжя має спільного малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, актовий запис № 1075 від 12.10.2017 року (а.с. 10).

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 14.12.2017 року по справі № 496/3754/17, шлюб між подружжям було розірвано. (а.с. 38).

Відповідно до довідок з Біляївської центральної районної лікарні ОСОБА_2 не перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра і за медичною допомогою не зверталась. (а.с. 42).

Згідно характеристик наданих від Виконавчого комітету Усатівської сільської ради Біляївського р-н. Одеської області та з місця роботи відповідача, ОСОБА_2 характеризується з позитивної сторони. (а.с. 44-45).

Також судом встановлено, що дитина ОСОБА_5 проживає та знаходиться на утриманні та вихованні ОСОБА_2, у житловому будинку за адресою АДРЕСА_2, ? частина якого належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, тобто матір дитини має можливість створити всі належні умови для проживання та виховання ОСОБА_5 (а.с.46-55).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 23.04.2018 року № А-280-19 орган опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем проживання матері, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 85-86).

Також у зв'язку з хворобою дитини, що підтверджується листом від Одеської обласної дитячої клінічної лікарні № 367 від 13.04.2018 року, ОСОБА_5 повинен постійно перебувати під наглядом матері (а.с.83).

Згідно ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. При задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

За частиною 2 статті 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями, або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

За пунктом 2 частини першої статті 164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення ними від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У частині 2 пункту 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Отже, відповідно до вищезазначених доказів та вказаних норм права, суд вважає, що немає підстав в відібранні дитини від матері, тому слід визначити місце його проживання з матір'ю.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про переконливість наданих ОСОБА_2 доказів.

Керуючись ч.2 ст. 161, ст. 164, 166, 184 СК України, ст. ст. 81, 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В первісному позові ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1; ІПН - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2; ІПН - НОМЕР_2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - служба у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації (місце знаходження: Одеська область, Біляївський район, м. Біляївка, вул. Миру, 1) про відібрання та визначення місця проживання дитини - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2; ІПН - НОМЕР_2) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1; ІПН - НОМЕР_1), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - служба у справах дітей Біляївської районної державної адміністрації (місце знаходження: Одеська область, Біляївський район, м. Біляївка, вул. Миру, 1) про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з матір'ю - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя Буран В.М.

29 травня 2018 року