№ 243/6151/17
Справа № 2/243/86/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючий суддя Пронін С.Г.

при секретарях Чевела С.Ю., Хміль О.М., Жильцові Р.Д.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

представників третьої особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 селищної ради Словянського району Донецької області, Начальника Відділу містобудування та архітектури головний архітектор району ОСОБА_10 районної державної адміністрації Донецької області ОСОБА_3, ОСОБА_10 міжрайонної санітарно-епідеміологічної станції, за участю третьої особи ОСОБА_11, про визнання протиправним та скасування погодження, висновку, рішення та договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи їх тим, що ОСОБА_9 селищною радою Словянського району Донецької області було прийнято рішенням № 24/8-171 від 15 квітня 2003 року про зміну цільового призначення земельної ділянки з метою виробництва керамічних виробів для домашнього господарства та магазин, яка була приватизована для будівництва та обслуговування житлового будинку та передачі в оренду строком 25 років з цільовим призначенням виробництва керамічних виробів для домашнього господарства та магазин за адресою м. Словянськ вул. Комунальна, 77 яка належить ОСОБА_11 Під час погодження акту вибору земельної ділянки, головним архітектором району, начальником районного відділу земельних ресурсів, головним державним санітарним лікарем м. Словянська були порушені норми чинного законодавства. На теперішній час поруч з позивачем, сусіди займаються виробництвом бетонних виробів та відходів ТЕЦ, чим заважають їй проживати разом з ними. З їх боку триває постійний шум від обладнання, постійний рух від вантажівок, при цих діях у повітрі утворюється пил, який потім осідає на речах та вікнах. На її прохання у ОСОБА_11 щодо припинення виробництва у житловому масиві, їй було відмовлено. Вважає, що санітарно-захисна зона при вказаному виробництві складає 100 метрів, але ОСОБА_11 отримав висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи, в якому обґрунтовується скорочення нормативної санітарно-захисної зони. Тому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_9 селищної ради Словянського району Донецької області № 24/8-171 від 15 квітня 2003 року «Про зміну цільового призначення земельної ділянки» за адресою: м. Словянськ вул. Комунальна, 77, яка належить ОСОБА_11 та надання додатково в оренду строком 25 років, земельну ділянку по вул. Комунальна, 77, ОСОБА_11 Під виробництво декоративних керамічних виробів для домашнього господарства площею 0,0470 га кадастровий номер :15:000:0002; договір оренди землі № 140 від 24.11.2004 року про передачу в оренду ОСОБА_11 земельної ділянки кадастровий номер :15:000:0002, площею 0,047 га під виробництво декоративних керамічних виробів для домашнього господарства та магазин за адресою Комунальна 77 в населеному пункті 2 відділення ОСОБА_12 ОСОБА_9 селищної ради Словянського району Донецької області; стягнути з відповідачів на її користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 1653,63 гривень. Уточнивши свої позовні вимоги, позивач звернулася до суду з позовом з аналогічними вимогами, а також просить суд визнати незаконним та скасувати погодження № 20 начальника Відділу містобудування та архітектури головний архітектор району ОСОБА_10 районної державної адміністрації Донецької області ОСОБА_3; визнати незаконним та

скасувати висновок №21/03.6 ОСОБА_10 міжрайонної санітарно-епідеміологічної станції від 19.11.2002 року, протокол державної санітарно-епідеміологічної експертизи ОСОБА_10 міжрайонної санітарно-епідеміологічної станції від 19.08.2015 року за № 111 та висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 19.08.2015 року № 05.03.02-07/37412, яким надано обґрунтування скорочення нормативної санітарно-захисної зони для підприємства по виробництву шлакоблоків та тротуарної плитки ФОП ОСОБА_11 розташованого за адресою: Комунальна, 77; стягнути з відповідачів на її користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 2560, 00 гривень.

Позивач ОСОБА_8 у судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та просила справу розглянути за участю її представника. Вказала, що позовні вимоги підтримує, та просила суд їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, надав аналогічні пояснення викладені у позові.

Представник відповідача ОСОБА_9 селищної ради Словянського району Донецької області ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала суду письмові заперечення та пояснила, що ОСОБА_9 селищною радою Словянського району Донецької області 15 квітня 2003 року було прийнято рішення № 24/8-171,

яким було вирішено затвердити проект відведення земельної ділянки зі зміною цільового використання та додатковим відведенням громадянину ОСОБА_11 під виробництво декоративних керамічних виробів для домашнього господарства та магазин; цільове призначення приватизованої земельної ділянки громадянина ОСОБА_11, що надавалась для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: вулиця Комунальна, 77 в населеному пункті 2 відділення «Червоний Молочар» ОСОБА_9 селищної ради, площею 0,12 га, забудованих земель під житловою забудовою, змінити на виробництво декоративних керамічних виробів для домашнього господарства та надати додатково громадянину ОСОБА_11 під виробництво декоративних керамічних виробів для домашнього господарства та магазин, в оренду строком 25 років земельну ділянку площею 0,0470 га забудованих земель громадського призначення із земель запасу житлової та громадської забудови ОСОБА_9 селищної ради. Вважає, що чинним на той час «Порядком зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року № 502 ОСОБА_9 селищною радою Словянського району Донецької області було дотримано визначений цим порядком механізм щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, площею 0,12 га, яка перебувала у власності ОСОБА_11 та проведені всі необхідні процедури з цього приводу. Також вказала, що позивач вже зверталась до суду з аналогічним позовом, у задоволенні якого їй було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області дане рішення було залишено без змін. У зв'язку з зазначеними вище обставинами просить суд в позові ОСОБА_8 відмовити у повному обсязі.

Відповідач начальник Відділу містобудування та архітектури головний архітектор району ОСОБА_10 районної державної адміністрації Донецької області ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала суду письмові заперечення та пояснила, що раніше позивач зверталася до суду з аналогічним позовом в частині щодо оскарження рішення ОСОБА_9 селищної ради Словянського району Донецької області № 24/8-171 від 15 квітня 2003 року про зміну цільового призначення земельної ділянки. За діючим на той час законодавством, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року № 502 «Порядком зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб» ОСОБА_9 селищною радою Словянського району Донецької області було дотримано визначений цим порядком механізм щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, площею 0,12 га, яка перебувала у власності ОСОБА_11 Що стосується вимог визнання незаконним та скасування погодження № 20 начальника Відділу містобудування та архітектури, скасування висновку №21/03.6 ОСОБА_10 міжрайонної санітарно-епідеміологічної станції від 19.11.2002 року, протоколу державної санітарно-епідеміологічної експертизи ОСОБА_10 міжрайонної санітарно-епідеміологічної станції від 19.08.2015 року за № 111 та висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 19.08.2015 року № 05.03.02-07/37412, яким надано обґрунтування скорочення нормативної санітарно-захисної зони для підприємства по виробництву шлакоблоків та тротуарної плитки ФОП ОСОБА_11 розташованого за адресою: Комунальна, 77, визнання протиправним та скасувати рішення ОСОБА_9 селищної ради Словянського району Донецької області № 24/8-171 від 15 квітня 2003 року «Про зміну цільового призначення земельної ділянки» за адресою: м. Словянськ вул. Комунальна, 77, яка належить ОСОБА_11 та надання додатково в оренду строком 25 років, земельну ділянку по вул. Комунальна, 77, ОСОБА_11 Під виробництво декоративних

керамічних виробів для домашнього господарства площею 0,0470 га кадастровий номер :15:000:0002; визнання протиправним та скасування договору оренди землі № 140 від 24.11.2004 року про передачу в оренду ОСОБА_11 земельної ділянки кадастровий номер :15:000:0002, площею 0,047 га під виробництво декоративних керамічних виробів для домашнього господарства та магазин за адресою Комунальна 77 в населеному пункті 2 відділення ОСОБА_12 ОСОБА_9 селищної ради Словянського району Донецької області, вважає, що позивачем були порушені строки позовної давності. Просить суд застосувати позовну давність та в позові ОСОБА_8 відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_10 міжрайонної санітарно-епідеміологічної станції ОСОБА_4, що діє на підставі довіреності у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення та пояснив, що на час надання висновку №21/03.6 ОСОБА_10 міжрайонної санітарно-епідеміологічної станції від 19.11.2002 року згідно ДПС 173-96 виробництво декоративних керамічних виробів для домашнього господарства та магазин не класифікувалося по санітарній класифікації підприємств, виробництв та споруд і розмірів санітарно-захисних зон для них, що було зазначено у вказаному висновку. Позивач помилково відносить виробництво декоративних керамічних виробів для домашнього користування до виробництва будівельної промисловості для якого дійсно передбачено санітарно-захисну зону у розмірі 100 метрів. В протоколі державної санітарно-епідеміологічної експертизи ОСОБА_10 міжрайонної санітарно-епідеміологічної станції від 19.08.2015 року за № 111 було досліджено всі показники які дають можливість скорочення санітарно-захисної зони для вищевказаного підприємства та 19.08.2015 року надано висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02-07/37412 де вказано, що за результатами державної санітарно-епідеміологічної експертизи документація, в якій обґрунтовується скорочення нормативної санітарно-захисної зони для підприємства по виробництву шлакоблоків та тротуарної плитки ФОП ОСОБА_11, розташованого за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Комунальна, 77 за наданим заявником зразком відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України і за умови дотримання вимог цього висновку може бути використаний у заявленій сфері застосування. У зв'язку з чим просить суд в позові ОСОБА_8 відмовити у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_11 в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності, за участю його представників. Також надав суду письмові заперечення в яких вказав, що аналогічний спір вже розглядався у суді та за наслідками розгляду справи 24 листопада 2015 року було прийнято рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 25 лютого 2016 року вказане рішення суду залишено без змін. Зазначив, що позивачем було порушено строки позовної давності, яка встановлюється тривалістю у три роки відповідно до ст. 257 ЦК України. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права. Оскаржуване рішення ОСОБА_9 селищної ради Словянського району Донецької області було прийнято 15 квітня 2003 року. В 2015 році аналогічний спір за позовом позивача було вирішено. У позовній заяві не наведено жодних доказів, які б свідчили про поважність пропуску строків позовної давності. По суті вказаного спору вважає, що чинним на той час Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року № 502 «Порядком зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб» ОСОБА_9 селищною радою Словянського району Донецької області було дотримано визначений цим порядком механізм щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, площею 0,12 га, яка перебувала у його власності та проведені всі необхідні процедури з цього приводу. Просить суд застосувати позовну давність та в позові ОСОБА_8 відмовити.

Представники третьої особи ОСОБА_11 - ОСОБА_5, ОСОБА_6 які діють на підставі довіреностей та ОСОБА_7, який діє на підставі ордеру в судовому засіданні підтримали пояснення ОСОБА_11, викладені в запереченні, та просили в позові ОСОБА_8 відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ОСОБА_8 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що:

На підставі Державного акту про право приватної власності на землю серія 11-ДН № 027534, зареєстрованого 28.02.2002 року за № 3135, земельна ділянка площею 0,1200 га по вулиці Комунальна, 77 населений пункт 2 відділення «Червоний Молочар» ОСОБА_9 селищної ради Словянського району належить ОСОБА_11, цільове призначення цієї земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель.

Згідно даних Державного кадастрового обліку земель, земельна ділянка, що передбачається в оренду терміном на 25 років ОСОБА_11 під виробництво декоративних керамічних виробів для домашнього господарства та магазин по вулиці Комунальна, 77 в населеному пункті 2 відділення «Червоний Молочар» ОСОБА_9 селищної ради, площею 0,047 га забудованих земель громадського призначення, числиться в землях житлової та громадської забудови ОСОБА_9 селищної ради.

Згідно рішення ОСОБА_9 селищної ради від 05.06.2002 року № 24/2-49, була розглянута заява власника цієї земельної ділянки ОСОБА_11 та надано згоду на зміну цільового використання частини земельної ділянки по вулиці Комунальна, 77 ОСОБА_11 під виробництво декоративних керамічних виробів для домашнього господарства та магазин роздрібної торгівлі.

Як вбачається з копії Акту вибору та обстеження земельної ділянки, передбаченої під виробництво декоративних керамічних виробів для домашнього господарства та магазин в населеному пункті 2 відділення «Червоний Молочар» ОСОБА_9 селищної ради, від 12.11.2002 року, комісія у складі: начальника управління сільського господарства, начальника районного відділу земельних ресурсів, головного архітектору району, головного державного санітарного лікаря м. Словянська і Словянського району, начальника Північнодонецької регіональної державної екологічної інспекції, начальника ОСОБА_10 районного відділу культури, голови ОСОБА_9 селищної ради та замовника ОСОБА_11, погодились із зміною цільового використання земельної ділянки площею 0,12 га та з додатковим відведенням земельної ділянки площею 0,047 га забудованих земель громадського призначення із земель житлової та громадської забудови ОСОБА_9 селищної ради в оренду строком на 25 років з подальшим викупом. Обстежена земельна ділянка придатна для розміщення виробництва декоративних керамічних виробів для домашнього господарства та будівництва магазину.

Згідно Висновку ОСОБА_10 міжрайонної санітарно-епідеміологічної станції № 21/03.6 від 19.11.2002 року слідує, що земельна ділянка розміром 0,167 га, розташована по вулиці Комунальна, 77, населений пункт 2 відділення КСП «Червоний Молочар» Словянський район Донецької області, придатна до будівництва виробництва декоративних керамічних виробів для домашнього господарства та магазин.

ОСОБА_9 селищною радою 13.01.2003 року було надано Дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_11 під виробництво декоративних керамічних виробів для домашнього господарства та магазин, загальною площею 0,167 га, в тому числі із зміною цільового використання - 0,12 га забудованих земель будівництва та обслуговування житлового будинку, що належить ОСОБА_11 на праві приватної власності та земельної ділянки площею 0,047га забудованих земель громадського призначення із земель житлової та громадської забудови ОСОБА_9 селищної ради, розташованих по вулиці Комунальна, 77, та надано Технічне завдання від 09.10.2002 року на розробку проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_11

Згідно Проекту відведення земель із зміною цільового використання громадянину ОСОБА_11 під виробництво декоративних керамічних виробів для домашнього господарства та магазин із земель особистої приватної власності та земель ОСОБА_9 селищної ради Словянського району Донецької області, складеного ОСОБА_10 районною філією Державного підприємства «Донецький регіональний центр державного земельного кадастру», ( в розробці проекту приймали участь інженер-землевпорядник та інженер-геодезист) межі та площа земельної ділянки, що проектується до відведення із зміною цільового використання та додатковим відведенням, визначені згідно з генеральним планом забудови. Коли виду цільового призначення земельної ділянки: 26.21- виробництво керамічних виробів для домашнього господарства та декоративних керамічних виробів, 52.11.0 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах. Даним проектом відповідно до статті 20 ЗК України згідно з рішенням ОСОБА_9 селищної ради від 15.04.2003 року № 24/8-171, передбачене цільове призначення частини земельної ділянки за адресою: населений пункт 2 відділення «Червоний Молочар» ОСОБА_9 селищної ради по вулиці Комунальна, 77, площею 0,12 га забудованих земель під житловою забудовою, що є приватною власністю ОСОБА_11, та надавалась для будівництва та обслуговування житлового будинку, змінити на виробництво керамічних виробів для домашнього господарства та декоративних керамічних виробів та магазин, додатково надати в оренду строком на 25 років земельну ділянку площею 0,047 га земель громадського призначення.

Крім того, проект відведення земельної ділянки ОСОБА_11 із зміною цільового використання був погоджений начальником ОСОБА_10 районного відділу земельних ресурсів, начальником Північнодонецької регіональної екологічної державної інспекції, головним архітектором району, головним державним санітарним лікарем, ОСОБА_10 районним відділом культури.

Згідно рішення ОСОБА_9 селищної ради від 15.04.2003 року № 24/8-171 «Про надання земельної ділянки громадянину ОСОБА_11М.» № 24/8-171 від 15.04.2003 року слідує, що ОСОБА_9 селищна рада затвердила проект відведення земельної ділянки із зміною цільового використання та додатковим відведенням громадянину ОСОБА_11 під виробництво декоративних керамічних виробів для домашнього господарства та магазин.

Вказаним рішенням селищна рада вирішила:

Цільове призначення приватизованої земельної ділянки громадянина ОСОБА_11, що надавалась для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: вулиця Комунальна, 77 в населеному пункті 2 відділення «Червоний Молочар» ОСОБА_9 селищної ради, площею 0,12 га, забудованих земель під житловою забудовою, змінити на виробництво декоративних керамічних виробів для домашнього господарства.

Надати додатково громадянину ОСОБА_11 під виробництво декоративних керамічних виробів для домашнього господарства та магазин, в оренду строком 25 років земельну ділянку площею 0,0470 га забудованих земель громадського призначення із земель запасу житлової та громадської забудови ОСОБА_9 селищної ради.

Згідно Висновку державної землевпорядної експертизи № 1136 від 25.04.2003 року, затвердженого 25.04.2003 року начальником Донецького обласного управління земельних ресурсів, проект відведення земель із зміною цільового використання громадянину ОСОБА_11 під виробництво декоративних керамічних виробів для домашнього господарства та магазин із земель особистої приватної власності та земель ОСОБА_9 селищної ради Словянського району, отримав позитивний висновок після усунення зауважень та пропозицій до проектних матеріалів.

Згідно договору оренди землі № 140 від 12.11.2004 року, орендодавець - ОСОБА_9 селищна рада та орендар - приватний підприємець ОСОБА_11, уклали договір про передачу в строкове платне користування земельну ділянку під виробництво керамічних декоративних виробів для домашнього господарства та магазин по вулиці Комунальна, 77 в населеному пункті 2 відділення «Червоний Молочар» ОСОБА_9 селищної ради. В оренду передана земельна ділянка площею 0,0470 га забудованих земель громадського призначення із земель запасу житлової та громадської забудови ОСОБА_9 селищної ради.

Відповідно Висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи №05.03.02-07/37412 від 19.08.2015 року слідує, що за результатами вказаної експертизи Документація, в якій ґрунтується скорочення нормативної санітарно-захисної зони для підприємства по виробництву шлакоблоків та тротуарної плитки ФОП ОСОБА_11, розташованого за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Комунальна, 77 (обєкт ІV класу), за наданим заявником зразком відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України і за умови дотримання вимог цього висновку може бути використаний в заявленій сфері застосування.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 24 листопада 2015 року аналогічні позовні вимоги виконуючого обовязки ОСОБА_10 міжрайонного прокурора в інтересах держави до ОСОБА_9 селищної ради, за участю співвідповідача ОСОБА_11 та третьої особи на стороні позивача ОСОБА_8, про визнання протиправним та скасування рішення ОСОБА_9 селищної ради № 24/8-171 від 15.04.2003 року «Про надання земельної ділянки ОСОБА_11» та про визнання протиправним і скасування договору оренди землі від 12.11.2004 року були розглянуті, та в позові відмовлено повністю.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 25 лютого 2016 року дане рішення суду було залишено без змін.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного:

Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Статтею 19 Земельного кодексу України визначені категорії земель України за їх основним цільовим призначенням, як такі:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

г-) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісового фонду;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, звязку,енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Згідно статті 20 Земельного кодексу України ( в редакції на 15.04.2003 року ), віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення ( викуп ) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення обєктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Зміна цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за ініціативою власника земельних ділянок у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За діючим на той час законодавством, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року № 502 «Порядком зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб» та відповідно до пункту 6 вказаного Порядку, проект відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, погоджується з органом земельних ресурсів, природоохоронним і санітарно-епідемологічним органом, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини, а також підлягає державній землевпорядній експертизі, після якої замовник подає проектні матеріали відповідно до сільської, селищної, міської ради або до районної держадміністрації для прийняття рішення.

Пункт 7 зазначеного Порядку зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб передбачає, що сільська, селищна, міська рада розглядає проектні матеріали та приймає рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки, яка розташована в межах населеного пункту.

Крім того, до прийняття Наказу № 548 від 23.07.2010 року «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель», цільове використання земельних ділянок в межах категорій, визначалось відповідно до «Класифікатора видів економічної діяльності» ( КВЕД), залежно від виду діяльності, що здійснювалась на земельній ділянці.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що за діючим на той час законодавством ОСОБА_9 селищною радою було дотримано визначений «Порядком зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб» затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року № 502 механізм щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 0,12 га, яка перебувала у власності ОСОБА_11 та оскаржуваним рішенням від 15.04.2003 року № 24/8-171 відповідачем був затверджений проект відведення земельної ділянки ОСОБА_11 та прийнято рішення про зміну цільового призначення відповідно до вимог даного Порядку, що діяв на той час. Визначення цільового використання ( призначення ) земельної ділянки ОСОБА_11 як «виробництво декоративних керамічних виробів для домашнього господарства та магазин» в межах категорії «землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення» не суперечило чинному на той час законодавству.

Пунктом 4.5 розділу 4 «Промислова територія» Державних будівельних норм (ДБН 360-92), затверджених наказом Держкоммістобудування 17.04.1992 року № 44 встановлено, що промислові райони у місті за архітектурно-планувальними умовами і факторами формування слід поділяти на містобудівні категорії, для кожної з яких призначений функціонально-адекватний склад підприємств, що розміщуються, і однією з таких категорій є підприємства, які не викидають виробничі шкідливості із невеликим вантажообігом (не більше 40 автомашин за добу в одному напрямку), що не вимагає влаштування залізничних колій. Такі підприємства вимагають мінімальних санітарно-захисних розривів і можуть розміщуватися у межах сельбищної території.

Сельбищна територія це територія до якої входять ділянки житлових будинків, громадських установ, будинків і споруд, у тому числі навчальних, проектних, науково-дослідних та інших інститутів без дослідних виробництв, внутрішньосельбищна вулично-дорожня і транспортна мережа, а також площі, парки, сади, сквери, бульвари, інші обєкти зеленого будівництва й місця загального користування.

Також вищевказаним пунктом даного розділу встановлено, що мінімальні санітарно-захисні розриви для всіх виробничих будівель і складів, які не виділяють у навколишнє середовище шкідливих з неприємним запахом і пожежонебезпечних речовин, не створюють підвищення рівнів шуму, вібрації, електромагнітних випромінювань і не вимагають під'їзних залізничних шляхів, повинні бути не менше 50 м.

Таким чином, зазначене свідчить про відповідність висновків та погоджень щодо розташування виробництва керамічних виробів для домашнього господарства та магазину за адресою м. Словянськ, вул. Комунальна, 77 в межах сельбищної території.

Згідно ст. 15 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» підприємства, установи, організації та громадяни при розробленні і використанні нових технологій, проектуванні, розміщенні, будівництві, реконструкції та технічному переобладнанні підприємств, виробничих об'єктів і споруд будь-якого призначення, плануванні та забудові населених пунктів, курортів, проектуванні і будівництві каналізаційних, очисних, гідротехнічних споруд, інших об'єктів зобов'язані дотримувати вимог санітарного законодавства.

Планування і забудова населених пунктів, курортів повинна передусім передбачати створення найбільш сприятливих умов для життя, а також для збереження і зміцнення здоров'я громадян.

Затвердження норм проектування, розроблення, виготовлення і використання нових машин, механізмів, устаткування, інших засобів виробництва, впровадження нових технологій здійснюються за погодженням з органами державної санітарно-епідеміологічної служби.

Отже, з наведеного слідує, що ОСОБА_11 згідно вищенаведених норм вказаного Закону звернувся про розгляд питання про надання висновку можливості скорочення санітарно-захисної зони для підприємства, та відповідачем ОСОБА_10 міжрайонною санітарно-епідеміологічною станцією правомірно було видано протокол № 111 від 19.08.2015 року в якому були досліджені всі показники які дають можливість скорочення санітарно-захисної зони для даного підприємства та обґрунтовано надано висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 19.08.2015 року № 05.03.02-07/37412, яким надано обґрунтування скорочення нормативної санітарно-захисної зони для підприємства по виробництву шлакоблоків та тротуарної плитки ФОП ОСОБА_11 розташованого за адресою: Комунальна, 77 за наданим заявником зразком відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України і за умови дотримання вимог цього висновку може бути використаний в заявленій сфері застосування.

Стосовно зауважень відповідача - начальника Відділу містобудування та архітектури головний архітектор району ОСОБА_10 районної державної адміністрації Донецької області ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_11 щодо застосування судом строків позовної давності до вимог позивача, суд виходить з наступного.

Статтею 257 ЦК України передбачена загальна позовна давність тривалістю у три роки. Згідно до вимог ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, що виконуючий обовязки ОСОБА_10 міжрайонного прокурора, за участю третьої особи на стороні позивача ОСОБА_8 02 липня 2015 року вже звертався до суду з аналогічними вимогами в частині визнання протиправним та скасування рішення ОСОБА_9 селищної ради № 24/8-171 від 15.04.2003 року «Про надання земельної ділянки ОСОБА_11М.» із зміною цільового призначення приватизованої земельної ділянки та про визнання протиправним і скасування договору оренди землі від 12.11.2004 року, які були вирішені судом 24 листопада 2015 року, а з даним позовом позивач звернулась самостійно до суду 11 липня 2017 року, тому суд вважає, що строк позовної давності за вимогами позивача на час звернення до суду не сплинув.

Щодо вимог ОСОБА_8 в частині стягнення з відповідачів на її користь витрат на сплату судового збору у сумі 2560,00 гривень, то суд виходить з приписів ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, з яких слідує, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

У зв'язку з викладеним суд вважає, що вимоги позивача не знайшли своє підтвердження у ході судового засідання, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 20 Земельного Кодексу України, «Порядком зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб» затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року № 502, Державними нормами (ДБН 360-92), затверджених наказом Держкоммістобудування 17.04.1992 року № 44, Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», ст. ст. 12, 13, 141, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_9 селищної ради

Словянського району Донецької області, Начальника Відділу містобудування та архітектури головний архітектор району ОСОБА_10 районної державної адміністрації Донецької області ОСОБА_3, ОСОБА_10 міжрайонної санітарно-епідеміологічної станції, за участю третьої особи ОСОБА_11, про визнання протиправним та скасування погодження, висновку, рішення та договору оренди землі відмовити.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_13