Провадження № 22-ц/779/898/2018
Головуючий у 1 інстанції Островський Л. Є.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі суддів колегії судової палати у цивільних справах - головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О. секретаря Бойчука Л.М.

представника Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради

Кобрин Ю.І.,

позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент житлової, комунальної політики та благоустрою про скасування рішення про відмову в постановленні на квартирний облік та зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою представника Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Кедик Надії Степанівни на рішення Івано-Франківського міського суду від 03 травня 2018 року, ухвалене суддею Островським Л.Є. в м.Івано-Франківську,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 9 розд. XIIІ «Перехідні положення» Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України» справи у судах першої та апеляційної інстанції провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 3 жовтня 2017 року.

24 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернулась в суду з позовом до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент житлової, комунальної політики та благоустрою про скасування рішення про відмову в постановленні на квартирний облік та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона проживає в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2. Для постановки на квартирний облік, 25.09.2017 року подала до Центру надання адміністративних послуг в м. Івано-Франківську заяву та необхідний перелік документів. Однак 09.10.2017 року нею отримано лист за підписом директора Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради Смушака М.В., яким їй відмовлено у постановці на квартирний облік. Причиною відмови зазначено наявність права власності на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 та відсутність реєстрації в м. Івано-Франківську протягом трьох років. Так як рішенням суду її позбавлено частки у вищевказаній квартирі, а також враховуючи факт реєстрації в м. Івано-Франківську з 12.08.2009 року, вона повторно звернулася із заявою про постановку її на квартирний облік, представивши всі необхідні документи. Проте, комісією повторно відмовлено позивачці у постановці на квартирний облік мотивуючи фактом штучного погіршення останньою житлових умов шляхом відчуження своєї частки на користь інших співвласників. Просила рішення про відмову в постановці на квартирний облік скасувати та зобов'язати виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради поставити її на квартирний облік.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 03 травня 2018 року позов задоволено. Скасовано рішення Департаменту житлової, комунальної політики та благоустрою Івано-Франківської міської ради про відмову в постановці ОСОБА_2 на квартирний облік при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради. Зобов'язано виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради поставити ОСОБА_2 на квартирний облік. Стягнуто з виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 640 грн.

На дане рішення представник виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Кедик Н.С. подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову, вказуючи на допущення судом порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідно до Житлового кодексуУРСР, п.17 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, не беруться на квартирний облік протягом п'яти років з моменту погіршення житлових умов громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом: обміну займаного приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку, квартири. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 29.06.2017 року припинено право власності на частку у спільному майні, а саме припинено право власності ОСОБА_2 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 корпус 4 в м.Івано-Франківську з виплатою компенсації за неї в сумі 98 992,00 грн. При цьому, з рішення суду вбачається, що ОСОБА_2 визнала вимоги позову. На думку апелянта, позивач добровільно, з власної волі відмовилася від частки у квартирі чим штучно погіршила свої житлові умови, а тому не має права на постановку на квартирний облік протягом п'яти років. Також вказує, що не може бути допущений поділ жилого приміщення за вимогою члена сімї наймача, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Крім цього, відповідач був позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи. Наявні в матеріалах справи квитанції ПАТ «Укрпошта» не можуть свідчити про направлення повісток відповідачу та належне повідомлення про час, день та місце судового розгляду.

У судовому засіданні представник виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Кедик Н.С. підтримала доводи апеляційної скарги, просить задовольнити скаргу.

ОСОБА_2 не визнала доводи апеляційної скарги, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що у ч. 1 ст. 35 ЖК України наводиться перелік способів штучного погіршення житлових умов, що має наслідком відмову у прийнятті на квартирний облік. Без доведення штучного характеру погіршення житлових умов правила ч.1 ст. 35 ЖК України не можуть бути підставою для відмови у взятті на квартирний облік. Судом не встановлено факту штучного погіршення позивачкою умов шляхом відчуження своєї частки на користь інших співвласників.

Висновок суду є передчасним і погодитись з ним не можна.

За змістом п. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржене судове рішення не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи і становлено судом, ОСОБА_2 з 11 липня 2017 року проживає в гуртожитку , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10).

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності у власності позивачки відсутнє будь-яке нерухоме майно (а.с. 9).

Підстави для визнання громадян потребуючими поліпшення житлових умов визначені ст. 34 ЖК України. Зокрема, п. 6 ч. 1 цієї статті встановлено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни які проживають у гуртожитках.

Згідно зі ст. 35 ЖК України, п. 17 постанови Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року N 470 "Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР" громадяни, які штучно погіршили житлові умови шляхом обміну займаного жилого приміщення, його псування або руйнування, відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку), квартири, тощо, не беруться на квартирний облік протягом п'яти років з моменту погіршення житлових умов.

Згідно договору міни від 10 серпня 2009 року ОСОБА_2 належало на праві спільної часткової власності 1/3 частина квартири № НОМЕР_1 житлвою площею 31,1 кв.м., загальною площею 68 кв.м. по АДРЕСА_1. Даний факт не заперечується позивачкою.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 29.06.2017 року припинено право власності ОСОБА_2 на 1/3 частку квартири № 50 по АДРЕСА_1 з виплатою компенсації за неї в сумі 98 992,00 грн (а.с. 7-8).

Встановлено, що на припинення права власності ОСОБА_2 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 не заперечувала і погодилась на отримання компенсації за неї в сумі 98 992,00 грн (а.с. 7-8).

Вирішуючи даний спір і задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував і не звернув уваги на те, що позивачка штучно погіршили житлові умови шляхом відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання належної їй на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1.

Отже, Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради відповідно ст. 35 ЖК України, п. 17 постанови Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року N 470 "Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР" позивачці правомірно відмовлено у взятті на квартирний облік, так як у разі штучного погіршення житлових умов, громадяни не беруться на квартирний облік протягом п'яти років з моменту погіршення житлових умов.

Згідно ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам матеріального та процесуального закону, тому його слід скасувати з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Кедик Надії Степанівни задовольнити. Рішення Івано-Франківського міського суду від 03 травня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департамент житлової, комунальної політики та благоустрою про скасування рішення про відмову в постановленні на квартирний облік та зобов'язати виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради взяти її на квартирний облік відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови складений 18 липня 2018 року

Головуючий В.Д.Фединяк

Судді: Л.В.Василишин

І.О.Максюта