Справа № 462/6524/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2018 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення невиплаченої заробітної плати,

встановив:

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача невиплаченої заробітної плати у розмірі 47962 грн. 85 коп. В подальшому позивач зменшив позовні вимоги до суми 22640 грн. 16 коп. В обґрунтування позову покликається на те, що він працював в ЛМКП «Львівтеплоенерго» на посаді електрослюсаря з ремонту й обслуговування автоматики та засобів вимірювання електростанцій четвертого розряду. Зазначає, що за наказом № 311-к від 31 серпня 2007 року він з 01 вересня 2007 року був переведений у Теплоелектроцентраль № 1 в цех з ремонту тепломеханічного устаткування ТЕЦ-1, будівель і споруд. 21 червня 2011 року на підставі наказу № 356-к від 21 червня 2011 року йому було присвоєно пятий розряд. 20 серпня 2018 року на підставі наказу № 456-к звільнений з роботи за власним бажанням. Розмір тарифної ставки (посадового окладу), а також розмір доплат за шкідливі умови праці визначений ЛМКП «Львівтеплоенерго» є заниженими. Вказує, що відповідач неправильно здійснював нарахування та виплату йому заробітної плати, а отже порушив вимоги чинного трудового законодавства, в тому числі галузеву угоду між Міністерством з питань житлово-комунального господарства України, Всеукраїнським обєднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі «Федерація роботодавців ЖКГ України» та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2010-2012 року, територіальну угоду між Львівською обласною державною адміністрацією, обєднанням роботодавців та профспілковими обєднаннями Львівської області на 2012-2014 року, а також укладений колективний договір 2012-2013 років в частині встановлення, нарахування та виплати заробітної плати. У звязку із зазначеним, вказує, що сума невиплаченої йому заробітної плати за період з січня 2010 по серпень 2015 року становить 47962 грн. 85 коп.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 07 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження. Визначено відповідачу пятнадцятиденний строк з для вручення даної ухвали для відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Також розяснено сторонам, що відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Ухвалу про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі позивач отримав 20 листопада 2018 року про що розписався в рекомендованому повідомленні про вручення. Відповідач отримав зазначену ухвалу 16 листопада 2018 року, про що також розписався в рекомендованому повідомленні про вручення.

07 листопада 2018 року позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача на свою користь 22640 грн. 16 коп., що включають в себе 17816 грн. 46 коп. сума невиплаченої основної заробітної плати за період з січня 2010 по січень 2015 року, 1425 грн. 32 коп. сума невиплаченої доплати за шкідливі умови праці, 3398 грн. 38 коп. сума невиплачених надбавок за високу професійну майстерність. В обґрунтування заяви зазначає, що проаналізувавши надані відповідачем розрахункові листки про нарахування та виплату заробітної плати, він дійшов висновку про те, що позовні вимоги заявлені в більшому розмірі, а відтак підлягають зменшенню.

27 листопада 2018 року відповідач подав відзив на позовну заяву про стягнення заробітної плати, в якому з позовними вимогами позивача не погоджується, вважає їх безпідставними. Зазначає, що розміри тарифних ставок (окладів) відповідно до ч. 3 ст. 97 КЗПП України встановлюються власником або уповноваженим ним оргаом з урахуванням вимог, передбачених ч. 2 цієї статті. Виплата заробітної плати регулюється наказами «Про зміни в оплаті праці працівників» від 21 липня 2010 року № 186, від 23 квітня 2012 року № 150, від 29 квітня 2013 року № 170, від 30 квітня 2014 року № 176, від 27 червня 2014 року № 264, які є чинними і не були скасовані у встановленому порядку. Дані накази належать до локальних правових актів, які містять норми права, що регулюють конкретні правовідносини і є обовязковими до застосування. У звязку з зазначеним просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 в період з 31 серпня по 01 вересня 2007 року працював на посаді електрослюсаря з ремонту й обслуговування автоматики та засобів вимірювання електростанцій четвертого розряду у ЛМКП «Львівтеплоенерго» на ТЕЦ-1 відповідно до наказу № 311-к.

21 червня 2011 року йому на підставі наказу № 356-к було присвоєно пятий розряд. 20 серпня 2018 року на підставі наказу № 456-к він був звільнений з роботи за власним бажанням.

Відповідно до вимог ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується робітникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Відповідно до ст. 96 КЗпП України основою організації оплати праці є тарифна система оплати праці, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики /довідники/.

Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати.

Формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) провадиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Віднесення виконуваних робіт до певних тарифних розрядів і присвоєння кваліфікаційних розрядів робітникам провадиться власником або уповноваженим ним органом згідно з тарифно-кваліфікаційним довідником за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником).

Згідно із ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.

Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених ч. 2 цієї статті.

Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про оплату праці» тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі: тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати; міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

У відповідності до ст. 3 Закону України «Про оплату праці» мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт).

Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Розмір мінімальної заробітної плати встановлюється Верховною Радою України за поданням Кабінету Міністрів України не рідше одного разу на рік у законі про Державний бюджет України.

Наказами ЛМКП «Львівтеплоенерго» № 186 від 21 липня 2010 року, №150 від 22 квітня 2012 року, №170 від 29 квітня 2013 року, №176 від 30 квітня 2014 року, №264 від 27 червня 2014 року відповідач встановлював мінімальні тарифні ставки робітника першого розряду, на основі яких проводив розрахунок і виплату заробітної плати, однак, визначена відповідачем заробітна плата не відповідала Закону України «Про державний бюджет України».

У колективному договорі ЛМКП «Львівтеплоенерго» на 2009-2010 роки, зокрема, в у Додатку № 4 Годині тарифні ставки ремонтного персоналу ЛМКП «Львівтеплоенерго» встановлено міжрозрядний тарифний коефіцієнт, відповідно до займаної позивачем посади 1,35 для 4 розряду та 1,54 для 5 розряду.

У колективному договорі ЛМКП «Львівтеплоенерго» на 2012-2013 роки, зокрема, в у Додатку № 4 Годині тарифні ставки ремонтного персоналу ЛМКП «Львівтеплоенерго» встановлено міжрозрядний тарифний коефіцієнт, відповідно до займаної позивачем посади 1,54 для 5 розряду.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної та додаткової заробітної плати.

Згідно з ч.2 ст.100 КЗпП України на важких роботах, на роботах із плідливими і небезпечними умовами праці, на роботах з особливими природними, географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я встановлюється підвищена оплата праці.

Відповідно до пункту 17.8 Колективного договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» на 2009-2010 роки за роботу у важких і шкідливих умовах праці визначено доплату в розмірі до 12 відсотків тарифної ставки (посадового окладу).

В пункті 17.6 Колективного договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» на 2012-2013 рік теж визначено доплату за роботу у важких і шкідливих умовах праці в розмірі до 12 відсотків посадового окладу (тарифної ставки).

Оскільки розмір тарифної ставки (посадового окладу) встановлений відповідачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» є заниженим, відповідно й розмір доплат за шкідливі умови праці визначений ЛМКП «Львівтеплоенерго» теж є заниженим.

Заявою про зменшення позовних вимог, яку суд приймає до уваги, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 22640 грн. 16 коп. В обґрунтування заяви посилається на те, що ним, при дослідженні розрахункових листків, наданих відповідачем, було виявлено, що позовні вимоги заявлені в більшому розмірі, а відтак підлягають зменшенню. Внаслідок наведеного, сума невиплаченої основної заробітної плати за період з січня 2010 по січень 2015 року становить 17816 грн. 46 коп., сума невиплаченої доплати за шкідливі умови праці становить1425 грн. 32 коп., а сума невиплачених надбавок за високу професійну майстерність становить 3398 грн. 38 коп. Зазначені суми підтверджуються поданими позивачем розрахунками.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у розмірі 22640 грн. 16 коп.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Отже, суд вважає, що з відповідача слід також стягнути у дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли ствердження, а тому позов слід задовольнити повністю з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд , -

ухвалив:

позов, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, задовольнити повністю.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (79031, м. Львів, вул. Д. Апостола, буд. 1, Код ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) 22 640 (двадцять дві тисячі шістсот сорок) грн. 16 коп., що включають в себе 17816 грн. 46 коп. сума невиплаченої основної заробітної плати за період з січня 2010 по січень 2015 року, 1425 грн. 32 коп. сума невиплаченої доплати за шкідливі умови праці, 3398 грн. 38 коп. сума невиплачених надбавок за високу професійну майстерність.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (адреса: м. Львів, вул. Д. Апостола, буд. 1, Код ) у дохід держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Відповідно до вимог п.п. 15.5.Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1.

Відповідач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» (79031, м. Львів, вул. Д. Апостола, буд. 1, Код ).

Суддя/підпис/ ОСОБА_2

З оригіналом згідно.

Суддя: