РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/15416/17

Провадження № 2/643/1959/18

29.11.2018 р. м. Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі головуючого судді Горбунової Я.М., при секретарі Арестовій І.В., представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньої дитини без згоди матері та

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньої дитини без згоди батька,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить надати йому дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України малолітнього ОСОБА_4 до Турецької республіки, Арабської республіки Єгипет, держави Ізраїль, Чорногорії, Королівстка Тайланду, Російської Федерації та інших країн Шенгенської угоди та Європейського Союзу на період з 01.03.2018 р. по 01.03.2019 р. включно без супроводу матері ОСОБА_3, в супроводі батька ОСОБА_2 та надати позивачу дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду за межі України малолітнього ОСОБА_4 без дозволу та згоди матері ОСОБА_3.

В обґрунтування позову зазначив, що 09.02.2015 р. шлюб між сторонами було розірвано, від шлюбу мають сина ОСОБА_4. Позивач сумлінно виконує батьківські обов'язки, приймає участь у матеріальному та духовному розвитку дитини, відповідач останнім часом відмовляє у наданні згоди на виїзд сина за кордон з батьком, що позбавило сина на літній відпочинок разом із батьком. Позивач, в свою чергу, надає таку згоду матері на першу вимогу.

Відповідач звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просить надати їй дозвіл на оформлення документів та тимчасові поїдки за межі України малолітнього ОСОБА_4 до Турецької республіки, Арабської республіки Єгипет, держави Ізраїль, Чорногорії, Королівстка Тайланду, Російської Федерації, країн Шенгенської угоди, Автономної Республіки Крим, Грецьку Республіку на період з 01.06.2018 р. по 01.09.2019 р. включно без згоди та супроводу батька ОСОБА_2.

В обґрунтування позову зазначила, що 09.02.2015 р. шлюб між сторонами було розірвано, від шлюбу мають сина ОСОБА_4. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.04.2017 р. визначено місце проживання дитини ОСОБА_4 разом із матір'ю ОСОБА_3 Дитина перебуває на утриманні позивача, відповідач сплачує аліменти не регулярно. Останні два роки відповідач безпідставно відмовляє у наданні нотаріальної заяви на виїзд сина за кордон разом із матір'ю.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та не заперечував проти задоволення зустрічної позовної заяви.

Представник відповідача не заперечував проти задоволення позову та просив задовольнити зустрічну позовну заяву.

Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за його відсутності та прийняти рішення в інтересах дитини

Cуд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, представлені сторонами, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5).

Як вбачається з матеріалів справи батько дитини має намір вивезти дитину тимчасово до Турецької республіки, Арабської республіки Єгипет, держави Ізраїль, Чорногорії, Королівстка Тайланду, Російської Федерації та інших країн Шенгенської угоди та Європейського Союзу на період з 01.03.2018 р. по 01.03.2019 р. включно без супроводу матері ОСОБА_3, в супроводі батька ОСОБА_2 та надати позивачу дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду за межі України дитини без дозволу та згоди матері, водночас матір дитини також має намір вивезти дитину тимчасово до Турецької республіки, Арабської республіки Єгипет, держави Ізраїль, Чорногорії, Королівстка Тайланду, Російської Федерації, країн Шенгенської угоди, Автономної Республіки Крим, Грецьку Республіку на період з 01.06.2018 р. по 01.09.2019 р. включно без згоди та супроводу батька ОСОБА_2

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, виїзд за межі України громадянина, який не досяг шістнадцятирічного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст. 141 СК України визначена рівність прав та обов'язків батьків відносно дитини.

У відповідності до вимог ст.ст.7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Суд вважає, що бажання сторін вивезти дитину за кордон з метою туристичної подорожі не суперечить інтересам дитини, відповідає засадам сімейних правовідносин та сприяє здійсненню гарантованих дитині прав на належний розвиток та виховання.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи, що відповідач позов визнав, а позивач визнав зустрічний позов, суд задовольняє позовні вимоги.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В своєму позову ОСОБА_2 просить надати йому дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України дитини на період з 01.03.2018 р. по 01.03.2019 р. включно.

Між тим, суд вважає за необхідне в інтересах дитини вийти за межі позовних вимог та збільшити період по 01.09.2019 р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 263- 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньої дитини без згоди матері задовольнити.

Надати ОСОБА_2 дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до Турецької республіки, Арабської республіки Єгипет, держави Ізраїль, Чорногорії, Королівстка Тайланду, Російської Федерації та інших країн Шенгенської угоди та Європейського Союзу на період з 01.03.2018 р. по 01.09.2019 р. включно без супроводу матері ОСОБА_3, в супроводі батька ОСОБА_2.

Надати ОСОБА_2 дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду за межі України малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, без дозволу та згоди матері ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньої дитини без згоди батька задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_3 на оформлення документів та тимчасові поїдки за межі України малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до Турецької республіки, Арабської республіки Єгипет, держави Ізраїль, Чорногорії, Королівстка Тайланду, Російської Федерації, країн Шенгенської угоди, Автономної Республіки Крим, Грецьку Республіку на період з 01.06.2018 р. по 01.09.2019 р. включно без згоди та супроводу батька ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає: 61136, АДРЕСА_1, ІПН не відомий, паспорт серії НОМЕР_2.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає: 61146, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3.

Третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, 61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 55.

Суддя- Я.М.Горбунова