Справа №303/4478/18
Номер стат. звіту - 51
05 грудня 2018 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.
з участю секретаря судових засідань Славич М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Мукачівська районна державна служба у справах дітей про позбавлення батьківських прав, -
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Мукачівська районна державна служба у справах дітей про позбавлення батьківських прав.
Позовні вимоги мотивує тим, що в серпні місяці 2004 року уклала шлюб з ОСОБА_3. Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає з нею та перебуває на її утриманні. У свою чергу, відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, яке виражається у тому, що він:
- не забезпечує необхідне харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання;
- не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення;
- не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей;
- не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі;
- не виявляє інтересу до її внутрішного світу та не створює умов для отримання дитиною освіти.
Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, просить суд позов задоволити з мотивів викладених в ньому.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причину неявки суд не повідомив.
Представник Мукачівської районної державної служби у справах дітей - Гудачок С.В. в судове засідання не з'явилася подавши до суду заяву про розгляд свпраи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити.
Вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 ст.76, ч.1, 2 ст.77, ст.ст.79 і 80 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та підтверджуються належними у справі доказами, що згідно Довідки №348 від 16.07.2018 року, ОСОБА_3, як батько ОСОБА_4, 2004 року народження, участь у шкільному житті не брав та ніколи ним не цікавився, жодного разу за весь період навчання шкільним життям дитини не цікавився, заклад не навідував (а.с. 5).
Із Акту складеного комісією Великолучківскої сільської ради вбачається, що ОСОБА_2 проживає разом із сином ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1. Батько сина ОСОБА_3 за зазначеною адресою жодного разу не з`являвся, свого неповнолітнього сина не відвідував (а.с. 6).
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.08.2012 року батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (а.с. 8).
Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 12.04.2017 року шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 було розірвано і змінено прізвище позивача на ОСОБА_2 (а.с. 9).
Із Характеристики ОСОБА_3 від 24.07.2018 року вбачається, що останній постійного місця роботи не має, розлучений, має неповнолітнього сина ОСОБА_4, 2004 року народження (а.с. 11).
Із Довідки №3156 від 24.07.2018 року виданої виконкомом Великолучківської сільської ради слідує, що неповнолітній ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 і знаходитья на її утриманні (а.с. 12).
Із Висновку органу опіки та піклування Мукачівської РДА за №02-26/875 від 26.10.2018 року вбачається, що батько дитини відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов`язків: життям, розвитком та вихованням свого сина ОСОБА_4 не цікавиться, матеріально не допомагає, а тому орган опіки та піклування Мукачівської РДА вважає доцільним позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.
Частинами 7-10 ст.7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.
Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Також суд звертає увагу на Закон України «Про охорону дитинства», який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров'я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.
Так, зі статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" вбачається, що батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ч.1 ст.12 даного Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У відповідності до ч.1 п.2 ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно із ч.1 ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. N 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 участі у вихованні своєї неповнолітньої дитини не приймає, матеріально не утримує і взагалі життям та здоров'ям дитини не цікавиться.
Керуючись ст. ст. 19, 141, 150, 164, 165 СК України, ст.ст. 2, 19, 23, 34, 76-82, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, , суд, -
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця АДРЕСА_2, батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканка АДРЕСА_1.
Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканець АДРЕСА_2.
Повний текст рішення складений 05.12.2018 року.
Головуючий Ю.Ю. Куцкір