Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У.№ 335/9019/16 Головуючий у 1 інстанції: Рибалко Н.І.
№ 22-ц/778/2293/18 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

розглянувши апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю „Запоріжгаз збут" на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю „Запоріжгаз збут" про зобов'язання надати інформацію,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 23.05.2007 року між ОСОБА_3(надалі Позивач) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (надалі Відповідач) укладено договір №51051 «Про надання населенню послуг з газопостачання», згідно якого Відповідач зобов'язується безперервно надавати Позивачу, членам його сім'ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного або скрапленого газу від групових резервуарних установок для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених цим договором.

15 березня 2016 року під час проведення за ініціативою Позивача звірки розрахунків по сплаті за спожитий газ з'ясувалось, що у Позивача є заборгованість за період з квітня по липень 2015 року, про яку Позивачу раніше не повідомлялось.

З метою усунення розбіжностей у показах приладів обліку газу та виправлення помилок у розрахунках розміру сплати за спожитий газ, Позивач 16.03.2016 року звернувся із відповідною заявою до ПАТ «Запоріжгаз» з наданням щомісячних показань лічильника за період з квітня по грудень 2015 року та копій квитанцій про оплату за спожитий газ за 2015 рік.

Відповіді на заяву від 16.03.2016 року позивач не отримав.

В подальшому, при оплаті за спожитий газ згідно показів лічильника через пункти прийому платежів ПАТ «Запоріжзв'язоксервіс» позивач дізнався, що сума боргу за спожитий Позивачем газ постійно збільшується. Тому, у зв'язку із відсутністю відповіді Відповідача на заяву Позивача від 16.03.2016 року, Позивач звернувся до Відповідача із заявою про здійснення перерахунку за спожитий у 2015 році газ, проведення звіряння фактично використаних обсягів природного газу та наданням для підписання відповідного акту звірки. Вищезазначені документи було направлено Відповідачу поштою 16.05.2016 року. Станом на 25.06.2016 року жодної відповіді Відповідача Позивачем не отримано, акт звірки не підписано та перерахунок помилково нарахованої Відповідачу заборгованості не здійснено.

Згодом уточнивши позовні вимоги та посилаючись на зазначені обставини просив суд, зобов'язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» надати ОСОБА_3 інформацію про надану послугу з газопостачання, а саме її щомісячний обсяг, вартість, загальну вартість, тарифи, за якими було нарахована плата за спожитий природний газ та порядок розрахунку місячних платежів за період з 01.01.2015 року по 30.06.2015 року, зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» надати ОСОБА_3 інформацію про надану послугу з газопостачання, її щомісячний обсяг, вартість, загальну вартість, тарифи, за якими було нарахована плата за спожитий природний газ та порядок розрахунку місячних платежів за період з 01.07.2015 року по 31.05.2016 року. Також, позивач просить стягнути на свою користь судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» надати ОСОБА_3 інформацію про надану послугу з газопостачання, а саме її щомісячний обсяг, вартість, загальну вартість, тарифи, за якими було нарахована плата за спожитий природний газ та порядок розрахунку місячних платежів за період з 01.01.2015 року по 30.06.2015 року.

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» надати ОСОБА_3 інформацію про надану послугу з газопостачання, її щомісячний обсяг, вартість, загальну вартість, тарифи, за якими було нарахована плата за спожитий природний газ та порядок розрахунку місячних платежів за період з 01.07.2015 року по 31.05.2016 року.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 275 грн. 60 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 275 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» та ТОВ „Запоріжгаз збут" подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просили рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційних скаргах, які є майже тотожними, відповідачі зазначають, що позивач не звертався з завою про надання інформації а відтак висновок суду про порушення прав позивача є безпідставним.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що обидві апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

За ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.05.2007 року між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» укладено договір №51051 «Про надання населенню послуг з газопостачання», згідно якого п. 1 якого Виконавець зобов'язується безперервно надавати Позивачу, членам його сім'ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного або скрапленого газу від групових резервуарних установок для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених цим договором.

16.04.2016 року ОСОБА_3 звертався до ПАТ «Запоріжгаз» з вимогою виконати та надати перерахунок фактично сплаченого та використаного обсягу природного газу з квітня 2015 року.

Відповідачі посилаються на те, що листом від 19.04.2016 року за вих. №54/3892 ОСОБА_3 повідомлено, що відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами - споживачами природного газу регулюються «Правилами надання населенню послуг з газопостачання», затверджених Постановою КМУ №2246 від 09.12.1999 року (у редакції КМУ №74 від 02.03.2015 року). Так згідно п. 29 вказаних Правил споживачі зобов'язані: знімати фактичні показники лічильника газу; проводити звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта та пред'являти платіжні документи на вимогу газопостачального/газорозподільного підприємства для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням лічильника газу. Згідно п.13 Правил, розрахунки за послуги з газопостачання можуть провадитися на підставі планових платежів з підсумковим розрахунком за період не більше одного року. Також, ОСОБА_3 повідомлено про наявну заборгованість у розмірі 13686,19 грн., та про те, що у разі незгоди з існуючою заборгованістю для здійснення перерахунку обсягів природного газу йому необхідно звернутися до ПАТ «Запоріжгаз» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 52, каб.2,3 та при собі мати платіжні документи для перевірки правильності оплати за спожитий природній газ, та відповідності записів у них показанням лічильника.

Разом з тим, докази надсилання та отримання ОСОБА_3 листа ПАТ «Запоріжгаз» від 19.04.2016 року за вих. №54/3892 у матеріалах справи відсутні.

16.05.2016 року ОСОБА_3 знову звернувся до ПАТ «Запоріжгаз» з листом у якому зазначив, що 16.03.2016 року він звертався до ПАТ «Запоріжгаз» із проханням здійснити перерахунок за фактично спожитий газ. Станом на 16.05.2016 року жодної відповіді не отримав, у зв'язку з чим, повторно просив здійснити перерахунок за спожитий ним природній газ у 2015 році відповідно до відомостей, що містяться у акті звірки. Акт звірки за 2015 рік додано до заяви.

Листом від 14.06.2016 року за вих. №54/5453 ОСОБА_3 на звернення від 18.05.2016 року повідомлено, що відповіді на всі запитання були надані в повному обсязі у листі №54/3892 від 19.04.2016 року. Також повідомлено, що станом на 31.05.2016 року заборгованість складає 19410,40 грн. та що для здійснення перерахунку згідно п.29 та п.13 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених Постановою КМУ №2246 від 09.12.1999 року (у редакції КМУ №74 від 02.03.2015 року) ОСОБА_3 необхідно надати платіжні документи з відповідними записами у них показників лічильника газу за період не більше одного року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з положень п. 27 договору від 23.05.2007 року №51051 «Про надання населенню послуг з газопостачання», яким передбачено право Споживача на отримання інформації щодо ціни на природний та скраплений газ, тарифів на транспортування і постачання природного газу, порядку оплати і переліку послуг з газопостачання, що надаються виконавцем, розміру плати за виконання додаткових робіт, правил підключення до газових мереж та методики розрахунку плати за підключення до них, нормативних і фактичних параметрів якісних показників газу та величини його тиску у мережі тощо.

Відповідно до п.3. ст. 30 Договору Відповідач зобов'язаний надавати інформацію щодо цін на природний та скраплений газ, тарифів на транспортування і постачання природного газу, порядку оплати і переліку послуг з газопостачання, що надаються виконавцем, розміру плати за виконання додаткових робіт, правил підключення до газових мереж та методики розрахунку плати за таке підключення, нормативних і фактичних параметрів якісних показників газу та величини його тиску в мережі тощо; на вимогу споживача надавати йому для ознайомлення структуру тарифу на послуги з газопостачання, технічного обслуговування та ремонту газових приладів і пристроїв.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що між сторонами склалися відносини щодо споживання газу та створені взаємні права і обов'язки, а отже вникли цивільно-правові зобов'язання.

За ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Право споживача отримувати повну та достовірну інформацію щодо отримуваних послуг передбачено і ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», за якою споживач має право одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідачі мають керуватися п.4. ч.2. ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», за яким виконавець зобов'язаний надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо.

Також відносини сторін регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», ст. 21 якого передбачає, що крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що належних та допустимих доказів отримання ОСОБА_3 відповіді ПАТ «Запоріжгаз» від 19.04.2016 року за вих. №54/3892 матеріали справи не містять.

Також, на заяву ОСОБА_3 від 16.05.2016 року ПАТ «Запоріжгаз» надало відповідь від 14.06.2016 року за вих. №54/5453 з зазначенням про те, що відповіді на всі запитання були надані в повному обсязі у листі №54/3892 від 19.04.2016 року.

Отже така відповідь не містить повної та достовірної інформації, запитуваної споживачем з урахуванням того, що він у новому зверненні акцентував увагу на тому, що він не отримував жодного листа від відповідачів.

Посилання в апеляційних скаргах на те, що позивач не вимагав надання інформації, а лише звертався за перерахунком, є безпідставними, тому що звернення стосувалися саме причин збільшення нарахованих сум без визначення підстав для цього, у зверненні прямо наголошувалося на дотриманні ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо надання інформації, а відповідь на поставлені питання в будь-якому разі передбачала надання повної інформації щодо тарифів та порядку нарахування заборгованості.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції та підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю „Запоріжгаз збут" залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 16 липня 2018 року.

Головуючий:

Судді: