ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/1244/18 Номер провадження 22-ц/814/377/18Головуючий у 1-й інстанції Миркушіна Н.С. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Пилипчук Л.І.

секретар: Радько О.М.

за участю: відповідача - ОСОБА_2 та його як представника відповідача ОСОБА_3

представника позивача - адв. Синкевича В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 20 вересня 2018 року

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємства «Відродження» про забезпечення позовної заяви

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємства «Відродження» до ОСОБА_3, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі недійсним, скасування реєстрації речових прав та визнання договору оренди землі поновленим.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 20 вересня 2018 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство «Відродження» про забезпечення позовної заяви у справі за цивільним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємство «Відродження» до ОСОБА_3, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі недійсним, скасування реєстрації речових прав та визнання договору оренди землі поновленим, задоволено.

Заборонено використання земельної ділянки площею 2,7737 га, для ведення товарного сільськогосподарського товариства, на території Петракіївської сільської ради Хорольського району, кадастровий номер якої НОМЕР_4, ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2), та будь-яким пов'язаним з ними (у тому числі правочинами) третім особам, зокрема, шляхом оранки, культивації, сівби, підживлення, збирання врожаю та інше, до набрання рішенням суду по цій справі законної сили.

Із вказаною ухвалою не погодився відповідач ОСОБА_3, який в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та винести постанову, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

В обгрунтування доводів скарги зазначає, що він, як власник земельної ділянки площею 2,7737 га кадастровий номер НОМЕР_3::00:023:0021, жодних договорів з позивачем не укладав, та 23.04.2018 року, 22.05.2018 року ним направлялись листи-повідомлення позивачу про небажання поновлювати відносини, учасником яких був померлий батько ОСОБА_3 за договором оренди землі, що припинив свою дію 05.03.2017 року.

Зауважує, що матеріали справи не містять доказів існування загрози в подальшому, в разі задоволення позову, ускладнення або неможливості виконання майбутнього рішення суду.

Вважає, що здійснення власником і законним користувачем земельної ділянки заходів із залученням суб'єкта господарювання по встановленню межових знаків поворотних точок земельної ділянки приватної власності ОСОБА_3, не призвело та не може призвести до порушення прав позивача, який фактично їх не має по відношенню до зазначеної земельної ділянки.

Вказує, що місцевим судом, всупереч вимог закону, не враховано, що обраний вид забезпечення позову обмежує як права ОСОБА_3, як власника земельної ділянки, так і здійснення ФОП ОСОБА_2 своєї господарської діяльності, що є неприпустимим.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та він же як представник відповідача ОСОБА_3 доводи, наведені в апеляційній скарзі, підтримав та прохав її задовольнити.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, прохав її відхилити, а ухвалу місцевого суду залишити без змін.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників процесу вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2018 року ТОВ Підприємство «Відродження» звернулось до місцевого суду з вказаним позовом до відповідача, в якому прохало: визнати поновленим договір оренди землі від 01.06.2011 року між ТОВ Підприємство «Відродження» та ОСОБА_3, як спадкоємцем після ОСОБА_5, на строк 7 років, визначивши орендну плату в розмірі 10 відсотків від нормативної-грошової оцінки земельної ділянки, щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 2,7737 га, кадастровий номер якої НОМЕР_5, що знаходиться на території Петракіївської сільської ради Хорольського району Полтавської області, який зареєстрований в Хорольському РВ Полтавської РФ «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.03.2012 року за №01969; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 25.04.2018 року, укладений між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2, відносно земельної ділянки площею 2,7737 га ріллі, для товарного сільськогосподарського виробництва, на території Петракіївської сільської ради Хорольського району, кадастровий номер якої НОМЕР_5 та скасувати реєстрацію права оренди, що виникла за цим договором (а.с.40-44).

В подальшому, 20.09.2018 року позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій ТОВ Підприємство «Відродження» прохало забезпечити позовну заяву по справі №548/1244/18 шляхом заборони використання земельної ділянки площею 2,7737 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробниццтва, на території Петракіївської сільської ради Хорольського району, кадастровий номер якої НОМЕР_4, ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2), та будь-яким пов'язаним з ними (у тому числі правочинами) третім особам, зокрема, шляхом оранки, культивації, сівби, підживлення, збирання врожаю та інше, до набрання рішенням суду по цій справі законної сили (а.с.2-4).

Відтак, як зазначено вище, місцевим судом було постановлено оскаржувану ухвалу, якою задоволено вказану заяву про забезпечення позову у визначений спосіб.

Забезпечуючи позов шляхом накладення заборони використання спірної земельної ділянки ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та будь-яким пов'язаним з ними (у тому числі правочинами) третім особам, зокрема, шляхом оранки, культивації, сівби, підживлення, збирання врожаю та інше, до набрання рішенням суду по цій справі законної сили, суд першої інстанції виходив з існування реального спору між сторонами та наявності обставин, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Проте, такий висновок суду не відповідає встановленим по справі обставинам та не ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з п.п.3,4,7 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Установлено, що, відповідно до договору оренди землі від 01.06.2011 року, укладеного між ОСОБА_5 (орендодавець) та ТОВ Підприємством «Відродження» (орендар), орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,77 га. Пунктом 8 договору визначено, що його укладено на 5 років та після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк.

Згідно п.40 договору, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

Також, матеріалами справи установлено та не заперечується сторонами по справі, що ОСОБА_5 помер 02.12.2016 року (актовий запис №11 від 05.12.2016 року, складений Петракіївською сільською радою Хорольського району Полтавської області) (а.с.87) та після його смерті спірну земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_4 успадкував відповідач по справі ОСОБА_3

В подальшому, після закінчення строку дії договору оренди землі від 01.06.2011 року, укладеного між ОСОБА_5 та ТОВ Підприємством «Відродження», орендарем вчинялись дії з пролонгації даного договору (а.с.62-87).

При цьому, відповідачем 25.04.2018 року було укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4 з ФОП ОСОБА_2 (а.с.96-100).

Окрім того, 07.05.2018 року ФОП ОСОБА_2 було направлено директору ТОВ Підприємство «Відродження» ОСОБА_6 повідомлення, що 11.05.2018 року будуть проводитися землевпорядні роботи, по винесенню в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) площею 2,7737 га кадастровий номер НОМЕР_4 (а.с.88).

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що в даному випадку між сторонами тривалий час існують спірні правовідносини, які виникли з приводу земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_4, право оренди якої є предметом даного позову та яке не визнається відповідачем та третьою особою.

За змістом п.4 постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як убачається з повідомлення ФОП ОСОБА_2 від 07.05.2018 року, направленого директору ТОВ Підприємство «Відродження» ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 вчиняються дії, спрямовані на використання вказаної земельної ділянки.

Також, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції апелянт вказував, що ФОП ОСОБА_2 було здійснено господарські роботи з землекористування спірною ділянкою (паю).

Як убачається з наведених вище положень, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Таким чином, поставлені у заяві про забезпечення позову питання про заборону використання земельної ділянки площею 2,7737 га, кадастровий номер НОМЕР_4, ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та будь-яким пов'язаним з ними (у тому числі правочинами) третім особам, зокрема, шляхом оранки, культивації, сівби, підживлення, збирання врожаю та інше, до набрання рішенням суду по цій справі законної сили.порушуватиме право відповідача у справі, як власника земельної ділянки, що може призвести до незворотних наслідків.

Так, 25.04.2018 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4, та новим орендарем вчиняються дії щодо користування нею в межах здійснення ФОП ОСОБА_2 своєї господарської діяльності, яка, згідно положень ст.ст.149-1153 ЦПК України та роз'яснень, наданих у п.4 постанови пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, є охоронюваною та не може бути обмежена шляхом забезпечення позову.

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість ухвали Хорольського районного суду Полтавської області від 20 вересня 2018 року, та наявність підстав для відмови в задоволенні заяви ТОВ Підприємства «Відродження» про забезпечення позовної заяви, з огляду у т.ч. і на те, що це не зможе утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зважаючи на наведене доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.

При цьому, питання про розподіл понесених апелянтом судових витрат підлягає вирішенню при постановленні судового рішення по суті позовних вимог у передбаченому законом порядку.

Виходячи з вищевикладеного, місцевий суд дійшов невірного висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням з цього питання нової ухвали про відмову в задоволенні заяви.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, - задовольнити.

Ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 20 вересня 2018 року, - скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємства «Відродження» про забезпечення позовної заяви по справі за цивільним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємства «Відродження» до ОСОБА_3, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання договору оренди землі недійсним, скасування реєстрації речових прав та визнання договору оренди землі поновленим, - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ Т.О. Кривчун

СУДДІ О.Ю. Кузнєцова

Л.І. Пилипчук