Справа № 2/331/1202/18
№ 331/4080/18

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.11.2018 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Антоненко М.В.
за участю секретарі Андрієнко С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» про стягнення середньої заробітної плати (заробітку), нарахованої індексації за час затримки розрахунку при звільненні, -

03.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» про стягнення середньої заробітної плати (заробітку), нарахованої індексації за час затримки розрахунку при звільненні.
В обґрунтування позову зазначено, що 20.06.2011 р. ОСОБА_1, на підставі наказу №93/11-К від 20.06.2011 p., було прийнято до Державного підприємства „Державний проектний інститут „Запоріжцивільпроект", на посаду економіста 2 категорії.
20.01.2015 р. її було звільнено з посади начальника планово-економічного відділу за скороченням штату, п. 1 ст. 40 КЗпП України на підставі наказу по підприємству від 20.01.2015 р. №3-К/ОС.
За весь період з листопада 2013 р. до 20.01.2015 р. підприємство нараховувало, але не виплатило їй заробітну плату, чим порушило її законні права, в наслідок чого у підприємства перед позивачем виникла заборгованість.
Жовтневим районним судом м. Запоріжжя видано Державному підприємству „Державний проектний інститут „Запоріжцивільпроект" судові накази на суму 64 083,40 грн. та рішення суду на суму 294 667.59 грн. про стягнення, які боржником не виконано. А саме: ВП № 53869331 від 04.05.2017, ВП № 53869534 від 04.05.2017, ВП № 53869735 від 04.05.2017, ВП № 53869905 від 04.05.2017, ВП № 53870145від 04.05.2017, ВП № 53870293 від 04.05.2017, ВП № 53870489 від 04.05.2017, ВП № 53870946 від 04.05.2017, ВП № 53871987 від 04.05.2017, ВП № 53872370 від 04.05.2017, ВП № 53872697 від 04.05.2017, ВП№ 53872851 від 04.05.2017, ВП № 53873122 від 04.05.2017, ВП № 47607090 від 27.02.2017, ВП№53873269 від 04.05.2017, ВП № 53870293 від 04.05.2017, ВП № 53870489 від 04.05.2017, ВП № 53870946 від 04.05.2017, ВП № 53871987 від 04.05.2017, ВП № 53872370 від 04.05.2017, ВП № 53872697 від 04.05.2017, ВП№ 53872851 від 04.05.2017, ВП № 53873122 від 04.05.2017, ВП № 47607090 від 27.02.2017, ВП№53873269 від 04.05.2017, ВП № 53873400 від 04.05.2017, ВП№ 53873612 від 04.05.2017, ВП № 53873699 від 04.05.2017, ВП№ 54322417 від 17.07.2017.
Відповідачем порушено ч. 1 ст. 47 та ч.1 ст. 116 КЗпП України, виплата усіх сум що належать працівнику від підприємства чи установи, проводиться у день звільнення.
У разі не виплати, з вини власника або уповноваженого ним органу, звільненому ним працівникові усіх сум, які повинні бути йому виплачені на день його звільненні згідно з вимогами ч. 1 ст. 117 КЗпП України, роботодавець повинен виплатити цьому працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичної розрахунку.
Ст. 34 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Згідно з ч. 5 ст. 95 КЗпП України, також передбачено виплату з урахуванням індексації.
У Порядку проведення компенсації громадянам втрати частин грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159 та змінами від 31.03.2003 p. № 430, 25.01.2012 p. № 35 зазначено перелік виплат, які підлягають компенсації. Тобто грошові доходи у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців.
Компенсація проводиться з урахуванням індексації, що передбачено Інструкцією зі статистики заробітної плати Наказом державного комітету статистики України від 13.01.2004 р. № 5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713.
Фактична затримка ДП «ДПІ „Запоріжцивільпроект" виплати заробітної плати на її користь складає 56 місяців.
Розрахунок суми компенсації «чистої» заробітної плати, своєчасно не виплачено за період з грудень 2015 року по травень 2018 року з урахуванням індексації складає 21 937.17 грн.
Згідно з п. 1.1 Закону № 889 компенсаційні виплати, що надаються платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму, для цілей обкладення податком з доходів фізичних осіб уключаються до заробітної плати. Отже, компенсація обкладається податком з доходів за правилами оподаткування заробітної плати.
При визначенні об'єкта оподаткування нарахована сума компенсації зменшується на суму внесків до фондів соціального страхування в частині утримань. Оскільки сума компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату обкладається податком з доходів і виходить до фонду оплати праці (п.п. 2.2.8 Інструкції № 5), ця виплата є об'єктом для нарахувань та утримань внесків до всіх фондів соціального страхування.
Відповідно до п.п. 1.2. п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ виплати без вирахування сум податку на доходи фізичних осіб є об'єктом оподаткування військовим збором.
Нарахування та утримання збору визначається п.п. 1.3. п. 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX ПКУ за ставкою 1,5 % від об'єкта оподаткування. Податковий агентом, відповідальним за нарахування та сплату до бюджету військового збору є Відповідач.
Розрахунок військового збору, який утримується з нарахованої виплати: 21 937,17 грн. х 1,5 % = 329,06 грн.
Розрахунок податку з доходів фізичних осіб, який утримується з нарахованої
виплати: 21 937,17 грн. х 18 % = 3 948,69 грн.
Сума індексації за час затримки виплати заробітної плати працівнику при звільненні згідно ст. 117 КЗпП України після утримання податку з доходів фізичних осіб і військового збору складає: 21 937,17 - 329,06 - 3 948,69 = 17 659,42 грн.
Рівень (індекс) інфляції - це показник середнього рівня зміни цін на товари та послуги відносно базисного періоду, який має вираз у відсотках. Таким чином за період часу затримки з грудня 2015 року по травень 2018 року сума індексу інфляції становить 17 659,42 грн.
Фактична затримка ДП «ДПІ „Запоріжцивільпроект" виплати заробітної плати на її користь складає 56 місяців.
Згідно Довідки про середню заробітну плату (дохід) від 20.01.2015 року № 45 середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 248,65 грн.
Період за який нараховується виплата: з 26.05.2017 по 26.06.2018 p.;
Кількість робочих днів 272 р.дн.;
Нарахований середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати працівнику при звільненні згідно ст. 117 КЗпП України: 248,65 грн. х 272 р.дн. = 67 632,80 грн.
Розрахунок податку з доходів фізичних осіб, який утримується з нарахованої виплати: 67 632,80 х 18 % = 12 173,90 грн.
Розрахунок військового збору: 67 632,80 грн. х 1,5% = 1 014,49 грн.
Таким чином середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати працівнику при звільненні згідно ст. 117 КЗпП України після утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору складає 67 632,80 грн. - 12 173,90 грн. - 1 014,49 грн. = 54 444,40 грн.
Враховуючи вище наведені обставини вважає дії відповідача грубим порушенням норм трудового законодавства, а тому просить суд стягнути з Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період 26.05.2017 по 26.06.2018 року у сумі 54 444,40 грн.
Стягнути з Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» на її користь компенсацію за затримку виплати заробітної плати з урахуванням індексації за період з грудня 2015 по травень 2018 року у сумі 17 659,42 грн.
Стягнути з Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» на її користь компенсацію за затримку виплати заробітної плати з урахуванням індексації за період з грудня 2015 по травень 2018 року у сумі 17 659,42 грн.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 10.10.2018 року на 11 год. 30 хв.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2018 року справу призначено до судового розгляду на 30.11.2018 року на 09 год. 00 хв.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з*явилася. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
ДП „Державний проектний інститут „Запоріжцивільпроект" належним чином було повідомлено про час та місце судового засідання, представник відповідача до суду не зявився, про причину неявки суд не повідомив.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно зі ст.47 Кодексу Законів про працю, обов'язок власника або уповноваженого ним органу провести розрахунок з працівником і видати йому трудову книжку.
Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Відповідно до статті 116 КЗпП, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Згідно зі статтею 117 КЗпП, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Таким чином, за положеннями статті 117 КЗпП України обов'язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини у невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України.
У відповідності до п.2 Порядку обчислення середнього заробітку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995р. №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.
У відповідності до п. 3 «Порядку» при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки.
У відповідності до п. 8 «Порядку», нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. ( Абзац перший пункту 8 із змінами, внесеними згідно з Постановою KMN 1398 ( 1398-99-п) від 30.07.99).
Згідно ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення
трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи
міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був
дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з
дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
Рішенням Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 дано офіційне тлумачення положень ст. 23 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями ст. ст. 117, 237-1 Кодексу. Цим тлумаченням Конституційний Суд України дійшов висновку, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні, а саме копією наказу про прийняття на роботу № 93/11-К від 20.06.2011 року, копією наказу про звільнення з роботи № 3-к/ос від 20.01.2015 р.; копією довідки про середню заробітну плату від 10.01.2015 року.

Оцінюючи надані позивачем належні та допустимі докази, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог позивача, а саме про стягнення з Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період 26.05.2017 по 10.10.2018 року у сумі 69 456,45 грн. та суму компенсації за затримку виплати заробітної плати з урахуванням індексації за період з грудня 2015 по травень 2018 року у сумі 17 659,42 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімального прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від розміру мінімального прожиткового мінімуму у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оскільки прожитковий мінімумдля працездатнихосіб станом на 1 січня 2018 року становив 1762,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 871,16 грн.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, ст. 43 Конституції України, ст. ст. 94, 115, 116, 117 КЗпП України, ЗУ «Про оплату праці», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект» про стягнення середньої заробітної плати (заробітку), нарахованої індексації за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства „Державний проектний інститут „Запоріжцивільпроект" () на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період 26.05.2017 по 10.10.2018 року у сумі 69 456,45 грн. та компенсацію за затримку виплати заробітної плати з урахуванням індексації за період з грудня 2015 по травень 2018 року у сумі 17 659,42 грн., а всього стягнути 87 115 (вісімдесят сім тисяч сто п'ятнадцять) гривень 87 копійок.

Стягнути з Державного підприємства „Державний проектний інститут „Запоріжцивільпроект" (, м. Запоріжжя, пл. Пушкіна, 4) на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, місце знаходження вул. Липська, буд. 18/5, м.Київ, 01601, отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 871 гривня 16 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до ті. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу. ХШ «Перехідні Положення» ЦГІК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: М.В. Антоненко