Справа № 127/2-199/2005
У Х В А Л А

04 квітня 2018 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Медяної Ю.В.,

секретар Клопотенко М.О.,

за участі старшого державного виконавця Замостянського ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника фізичної особи ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець Замостянського ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про вирішення питання про примусове проникнення до житла боржника фізичної особи ОСОБА_2, мотивуючи його тим, що на виконанні в Замостянському ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-199 від 11.02.2005 р., виданого Староміським районним судом міста Вінниця, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 28.01.2005 р. і до його повноліття.

24.02.2005 р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

За боржником обєктів нерухомого майна, транспортних засобів, рахунків у банках та джерел доходів не зареєстровано та не виявлено. На неодноразові виклики державного виконавця боржник не зявляється, заборгованість по аліментам не погашає, станом на 31.03.2018 р. заборгованість становить 84189, 25 грн.

22.02.2018 р. з метою перевірки майнового стану боржника та складання акту опису і арешту майна державним виконавцем здійснено вихід за адресою фактичного проживання боржника, а саме: АДРЕСА_1, боржника вдома не було, двері помешкання ніхто не відчинив, тому державним виконавцем для боржника залишено виклик до державного виконавця на 23.02.2018 р. для сплати аліментів та погашення боргу.

26.03.2018 р. державним виконавцем вдруге здійснено вихід за адресою проживання боржника та вручено під розпис виклик зявитися до державного виконавця на 23.02.2018 р. для сплати аліментів та погашення боргу. Боржником не було допущено державного виконавця до складання акту опису і арешту майна.

Рішення суду до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється та не вживає заходів щодо його виконання.

З підстав, зазначених вище, державний виконавець звернувся до суду з даним поданням.

В судовому засіданні державний виконавець Замостянського ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 подання підтримав, просив його задоволити, надав для огляду матеріали виконавчого провадження №17237890.

Дослідивши матеріали подання, оглянувши матеріали виконавчого провадження №17237890, цивільну справу №2-199/2005, суд дійшов висновку, що воно є необґрунтованим та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.02.2005 р. Староміським районним судом міста Вінниці видано виконавчий лист №2-199-08 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 28.01.2005 р. і до його повноліття.

Відповідно до постанови державного виконавця ВДВС Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_5 від 24.02.2005 р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа.

Згідно ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця чи приватного виконавця.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Цією ж статтею встановлено, що за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Однак в матеріалах подання відсутні будь-які відомості, щодо власника квартири АДРЕСА_2. З наданого старшим державним виконавцем витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо належності боржнику ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_3.

В виконавчому листі виданому Староміським районним судом міста Вінниці адреса боржника ОСОБА_2 зазначена як: м. Вінниця, вул. Київська, 116/37, однак старшим державним виконавцем не надано доказів, що боржник зареєстрований за зазначеною адресою на час звернення заявника з поданням до суду.

Матеріали подання не містять дані про отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, де йому запропоновано виконати добровільно виконавчий лист.

Виходячи з наведеного вище, суд позбавлений можливості зробити висновок про дійсну відмову боржника від виконання судового рішення в добровільному порядку.

Відповідно до ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. (Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

В той же час, статтею 30 Конституції України та статтею 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод передбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Кожному гарантується недоторканність житла або іншого володіння, проникнення до якого допускається не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

За положеннями ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належить боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища.

Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому, питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

За таких обставин суд вважає, що подання про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_2 є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки примусове проникнення до житла боржника буде порушувати гарантовані Конституцією права щодо недоторканності житла власника квартири.

На підставі викладеного вище, керуючись

ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»,

ст. ст. 259, 260, 439 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника фізичної особи ОСОБА_2, а саме: квартири АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Вінницької області.

Суддя Ю.В. Медяна