Справа № 442/2894/16-ц
Провадження № 6/442/83/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Хомика А.П.

з участю секретаря Лужецької С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі подання державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, за участю заінтересованої особи ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 кредит»-

встановив :

17.07.2018 року державний виконавець Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням з начальником ОСОБА_4 звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1. В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні у ВДВС Дрогобицького МРУЮ знаходиться виконавче провадження АСВП 55583984 -19.01.2018 року з виконання виконавчого листа №442/2894/16-ц, виданого 07.07.2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ « ОСОБА_2 кредит» заборгованість ПП «Рехавот» за договором кредиту 190 982,52 грн., а також судовий збір 1432,37 грн.

Рішення суду не виконане, незважаючи на вжитті державним виконавцем заходи, боржник ухиляється від його виконання. В ході виконавчого провадження встановлено, що ОСОБА_1 перетинає кордон, доходу не отримує, майна немає.

Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця ( ч.4 ст. 441 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що подання слід задоволити, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у Цивільному кодексі України до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Встановлено, що на примусовому виконанні у Дрогобицькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області з 19.01.2018 року знаходиться виконавче провадження ВП 55583984 з виконання виконавчого листа №442/2894/16-ц, виданого 26.07.2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_2 кредит» заборгованість ПП «Рехавот» за договором кредиту овердрафтом №05.1-182ю/2014/2-1, від 15.07.2014 року в розмірі 190 982,52 грн., а також судовий збір в розмірі 1432,37 грн.

Станом на 17.07.2018 року (момент звернення з поданням) вказане рішення суду не виконується.

Відповідно до акту державного виконавця від 17.01.2018 року за адресою, вказаною у виконавчому документі м. Дрогобич, вул. Коновальця,7, корп..10, кв. 45 за місцем проживання боржника, двері ніхто не відкривав. Було залишено виклик.

Нерухомого майна за боржником не зареєстровано, що вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо субєкта.

Відповідно до відповідей від 21.05.2018 року Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби від 22.05.2018 року відомості про ОСОБА_1 відсутні.

Згідно з даними Головного центру обробки спеціальної інформації від 13.04.2018 року ОСОБА_1 неодноразово перетинав державний кордон України, зокрема останнього разу 29.03.2018 року здійснив вїзд.

Згідно п. 5 ч.1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязання.

Відповідно до Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховного суду України від 01.02.2013 року ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов'язання заходів визначається судом.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що державним виконавцем вчинено достатньо виконавчих дій, та надано суду докази на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобовязань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання те, що дії державного виконавця з приводу виконання судового рішення не оскаржені, з заявами про неможливість виконання рішення суду боржник не зверталася, тому подання слід задоволити.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд -

постановив :

Подання задоволити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНКПП: НОМЕР_1, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України на строк до повного виконання виконавчого листа №442/2894/16-ц, виданого 26.07.2016 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_2 національний кредит» заборгованість ПП «Рехавот» за договором кредиту овердрафтом №05.1-182ю/2014/2-1, від 15.07.2014 року в розмірі 190 982,52 грн., судового збору в розмірі 1432,37 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в 15-денний строк з дня її проголошення, або в порядку ч.2 ст. 354 ЦПК України.

Суддя Хомик А.П.