Номер провадження: 22-ц/785/5145/18
Номер справи місцевого суду: 522/8602/17
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Гірняк Л.А.,

Суддів: Цюри Т.В., Сегеди С.М.,

при секретарі: Лопотан В.І.

Осіб, що беруть участь у справі:

-Представник заінтересованої особи - ОСОБА_2

-Заявник - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2018 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_3, зацікавлена особа: ОСОБА_4 про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И Л А :

ПРОЦЕДУРА:

В травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою, в який просить встановити факт смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Ерфурт, Федеративної Республіки Німеччини.

Вимоги обгрунтовував тим, що згідно заповіту БЕР № 016194 посвідченого 21.09.2007р. Першою одеською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповідала усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося в рівних частинах кожному - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2018 року У задоволенні заяви ОСОБА_3, зацікавлена особа: ОСОБА_4 про встановлення факту смерті - відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2018 року та постановити нове про встановлення факту смерті

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Ерфурт, Федеративної Республіки Німеччини.

АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ)СТОРІН

В апеляційній скарзі заявник зазначає, що висновок районного суду не відповідає обставинам справи та порушено норми матеріального та процесуального права.

Зокрема посилається на те, що чинним законодавством передбачено встановлення судом фактів, що підлягають встановленню від яких залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ

Матеріалами справи встановлено, що заявник просив суд встановити факт смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Ерфурт, Федеративної Республіки Німеччини, для подальшого вступу у спадщину.

Згідно заповіту БЕР № 016194 посвідченого 21.09.2007р. Першою одеською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповідала усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося в рівних частинах кожному - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 19.10.1998р. №115970 за реєстровим №11-11472, ОСОБА_5 належить на правах приватної спільної власності 1/2 частина квартири АДРЕСА_1.

Інша 1/2 частина вказаної квартири належить ОСОБА_4, згідно договору купівлі-продажу частини квартири ВВС №005790 від 16.04.2004р.

Як вбачається із тексту заповіту та останньої довіреності від 09.09.2016р., ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована та мешкала у АДРЕСА_2, а саме за місцем проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

Як зазначає ОСОБА_3 з дзвінка ОСОБА_6, він дізнався, що 27.02.2017 року померла ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3

Даний факт зі слів ОСОБА_6 відомий також заінтересованій особі ОСОБА_4.

На прохання переслати ОСОБА_3 свідоцтво про смерть ОСОБА_5, ОСОБА_6 відповів, що це неможливо, оскільки погребінням ОСОБА_5 займалась єврейська община, так як ОСОБА_5 виїхала до ФРН по єврейській еміграції, як репатріантка з числа репресованих народів (євреїв), які зазнали репресій нацистською Німеччиною за ознаками національної та іншою належності під час окупації території колишнього Радянського Союзу.

ОЦІНКА СУДУ

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи в позовних вимогах районний суд виходив з того, що чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення і ця заява не може розглядатися в судовому порядку, оскільки її розгляд віднесено до повноважень іншого органу, до якого заявник не звертався і не надав суду доказів неспроможності у встановленому законом порядку отримати свідоцтво про смерть.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану смерті.

За вимогами частини 2 статті 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Заявником не додано до матеріалів справи доказів, що свідчать про причини неможливості одержання свідоцтва про факт смерті ОСОБА_5 за місцем її смерті.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Також у відповідності до п. 13 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року /з подальшими змінами/ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву з посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за іншими правилами ЦПК. На відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.З врахуванням вищезазначеного судова колегія приходить до висновку, що в силу ст.375 ЦПК України відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали районного суду від 21.02.2018 року.

Посилання на те, що заявник звертався до відділу РАЦС м. Ерфрт ФРН з заявою про витребування документів про реєстрацію актів цивільного стану, а саме довідки про смерть ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 не підтверджено матеріалами справи.

В матеріалах справи відсутня відмова органу державної реєстрації актів цивільного стану щодо видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_5.

Одночасно судова колегія звертає увагу, що ОСОБА_6 та органи державної реєстрації актів цивільного стану не залучені до участі в справі як зацікавлені особи.

З врахуванням вищезазначеного судова колегія приходить до висновку, що в силу ст. 375 ЦПК України відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2018 року, так як рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2018 року- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текс т Постанови виготовлено 11.07.2018 року.

Головуючий Л.А. Гірняк

Судді: Т.В. Цюра

С.М. Сегеда