Справа №486/75/17 24.07.2018
Провадження №22-ц/784/700/18
Суддя суду першої інстанції - Савін О.І.
Категорія 34 Доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Ямкової О.О., Колосовського С.Ю.,

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 січня 2018 року, ухвалене о 15 год. 22 хв. під головуванням судді Савіна О.І. в приміщенні суду в м.Южноукраїнську, за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року ОСОБА_6 пред'явив зазначений позов, який обґрунтовував наступним.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06 липня 2005 року в його користування у трикімнатній квартирі АДРЕСА_1 виділено кімнату площею 12,7 кв.м, а відповідачу та її матері ОСОБА_7 - кімнату площею 17,8 кв.м.

Для уникнення сварок ним було придбано сусідню квартиру №34, у зв'язку з чим він зробив через лоджію прохід до своєї кімнати, а прохід до інших кімнат з своєї кімнати закрив перегородкою, звернувшись до суду з позовом про визнання за ним права власності на виділену йому у користування кімнату.

Позивач зазначав, що 27 грудня 2016 року відповідач та невстановлена особа пошкодили перегородку у дверному отворі його кімнати, чим йому було завдано майнової шкоди на суму 7051,60 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, а також те, що перегородка, яку пошкодила відповідач не порушувала її права, ОСОБА_6 просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь вищезазначену майнову шкоду.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 січня 2018 року позов ОСОБА_6 задоволено.

З ОСОБА_4 на користь позивача стягнуто майнову шкоду в сумі 7 051,60 грн., судовий збір в сумі 640 грн. та витрати, пов'язані із розглядом справи в сумі 1 200 грн.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що факт заподіяння відповідачем майнової шкоди ОСОБА_6 підтверджується висновком поліції, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила його скасувати та ухвалити нове рішення, який відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи свою скаргу, ОСОБА_4 вказувала, що позивачем не доведено обґрунтованості позовних вимог.

На апеляційну скаргу ОСОБА_6 подав відзив, в якому просив відмовити у її задоволенні, оскільки рішення суду є законним та обґрунтованим.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у ОСОБА_6 у користуванні перебуває житлова кімната площею 12,7 кв.м у квартирі АДРЕСА_1. Зазначена кімната має вихід на балкон.

У користуванні ОСОБА_7 та ОСОБА_4 перебувають дві кімнати вказаної квартири площею 12,8 кв.м та 17,8 кв.м, які виходу на балкон не мають.

Ухвалою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 04 листопада 2016 року було забезпечено позов ОСОБА_7 та ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про припинення права на частку у спільному майні шляхом заборони відповідачу на іншим особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо реконструкції (перепланування, переобладнання) квартири АДРЕСА_1 до набрання законної сили судовим рішенням.

Розгляд вказаного позову було завершено 28 березня 2018 року ухвалою названого суду про залишення позовної заяви ОСОБА_7 та ОСОБА_4 без розгляду.

09 листопада 2016 року під час проведення обстеження вказаної квартири комісією, створеною виконкомом Южноукраїнської міської ради Миколаївської області за зверненням співвласника ОСОБА_8, встановлено факт виконання позивачем перепланування, а саме закладення дверного отвору в кімнаті з балконом та демонтування перегородки на балконі між квартирами №33 та №34.

27 грудня 2016 року позивач звернувся до Южноукраїнського відділення поліції Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області з заявою про пошкодження перегородки в кімнату, яка перебуває в його користуванні ОСОБА_4

З висновку органів поліції від 27 грудня 2016 року вбачається, що за поясненнями ОСОБА_6, він, ігноруючи судове рішення, замурував двері до власної кімнати, з якої був вихід на спільний балкон у квартирі АДРЕСА_1. 27 грудня 2016 року ОСОБА_4, побачивши замурований до кімнати вхід, зробила у ньому отвір.

Згідно з оцінкою вартості робіт та матеріалів по відновленню перегородки від 17 січня 2017 року станом на 10 січня 2017 року необхідно витратити 7 051 грн.60 коп. для відновлення та ремонту перегородки.

Даний звіт про оцінку не містить окремого кошторису вартості будівельних матеріалів та необхідних робіт по облаштуванню перегородки.

Докази придбання саме ОСОБА_6 матеріалів для облаштування перегородки та їх вартість у матеріалах справи відсутні.

Згідно з ст.ст.11, 12, 13 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою ст.13 ЦК України, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статті 15, 22 ЦК України передбачають, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ст.177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно до правил частини 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_6 є помилковим.

Позивач встановив перегородку у свою кімнату під час дії заборони суду на здійснення реконструкції у квартирі у порядку забезпечення позову, а тому не має підстав вважати, що його дії були цілком законними.

Доказів щодо придбання ним будівельних матеріалів для облаштування перегородки та їх вартість суду не представив.

З наданого ним звіту про оцінку робіт неможна виокремити вартість будівельних матеріалів та робіт по облаштуванню перегородки, які були заборонені судом.

Зазначене свідчить про недоведеність позивачем своїх позовних вимог, а отже і про безпідставність позову.

За такого, колегія суддів вважає, що оскільки районним судом при ухваленні оскаржуваного рішення було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, то рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Оскільки рішення суду скасоване, то відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 960 грн.

Керуючись ст.ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 січня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_6 у задоволенні його позову до ОСОБА_4 про стягнення майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 960 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді С.Ю. Колосовський

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 25 липня 2018 року.