Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/1359/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.04.2018 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Федишина І.В.

з участю секретаря Коломієць Л.В.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представників третьої особи Тимченко О.С. та Ліпської В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Красилові цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - орган опіки та піклування Красилівська районна державна адміністрація, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_7 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 08.08.2006 вона уклала шлюб із ОСОБА_7, який був зареєстрований Лагодинецькою сільською радою Красилівського району Хмельницької області. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Так, як подружнє життя в них не склалось, 07.08.2008 їхній з відповідачем шлюб був розірваний. Донька ОСОБА_8 проживає з нею та перебуває на її повному утриманні, саме вона забезпечує її всім необхідним, турбується про її матеріальне благополуччя і добробут. Відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не приймає, не цікавиться нею, не відвідує та не зустрічається з нею, ігнорує свої батьківські обов'язки, в тому числі щодо її належного матеріального утримання та виховання, не дбав та не дбає про її матеріальне благополуччя, проживає у власних інтересах, аліменти, які сплачувались відповідачем на утримання доньки в сумі по 160 грн. щомісяця були мізерними та не покривали найменших і елементарних потреб дитини. Зокрема, з народження ОСОБА_8 та по сьогоднішній день батьківських обов'язків щодо її виховання відповідач не виконує, самоусунувся від цього, не цікавиться донькою, її успіхами та негараздами, не спілкується з нею, не займається її вихованням, не піклується про її фізичний, духовний та моральних розвиток, не слідкує за її здоров'ям, не здійснює оздоровлення та не турбується її лікуванням, не готує до самостійного життя та не приділяє уваги формуванню особистості дитини. За час навчання доньки в Лагодинецькій ЗОШ відповідач жодного разу не відвідав її, не спілкувався з учителями та не поцікавився розвитком доньки, її життям та навчальними успіхами, не відвідував батьківські збори. На протязі останніх 9 років відповідач жодного разу не відвідав доньку за місцем проживання, не поцікавився її життям та здоров'ям, не привітав із будь-яким святом та днем її народження, не подарував їй будь-якого подарунка та взагалі будь-яких батьківських обов'язків щодо неї не виконував та не виконує, не бачив та не спілкувався з донькою більше 9 років та не робив будь-яких спроб для цього. В зв'язку з ухиленням відповідача від матеріального утримання власної доньки вона змушена була звертатись до суду та органів державної виконавчої служби щодо стягнення з нього аліментів. Однак, незважаючи на мізерний розмір аліментів, які були стягнуті з відповідача рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 11.06.2008 в сумі по 160 грн. на місяць та щомісячну потребу доньки ОСОБА_8 в грошових коштах на забезпечення її повсякденних життєвих потреб, аліменти сплачувались відповідачем нерегулярно, періодично виникала заборгованість, у тому числі за декілька місяців. Тобто, за таких обставин дитина на декілька місяців взагалі залишалась без елементарної матеріальної підтримки батька, який не розумів та не розуміє, що його донька мала та має потребу в придбанні продуктів харчування, одягу, засобів особистої гігієни, підручників, зошитів та різного навчального приладдя, різних речей повсякденного вжитку, оплати проїзду громадським транспортом, організації елементарного дозвілля та відпочинку та інш. До того ж, будь-якої додаткової матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надавав та не надає, участі в додаткових витратах на її лікування і навчання не приймає. В зв'язку з такими обставинами в травні 2016 року вона вимушена була звернутись до Красилівського районного суду з позовною заявою до відповідача про збільшення розміру аліментів і заочним рішенням того ж суду від 17.11.2016 вони були збільшені з 160 грн. до 800 грн. щомісяця. Однак, замість надання матеріальної допомоги та підтримки власній дитині, спрямування коштів на її потреби, а не оплату судових зборів та послуг адвоката, відповідач розпочав оспорювати зазначене судове рішення під приводом того, що він нібито не має можливості сплачувати аліменти в такому розмірі. Для того, щоб ухилитись від сплати коштів для власної дитини, відповідач вдався до обману, вказував на погіршення стану здоров'я, відсутність роботи та неможливість працевлаштування, в той час як він працював та працює на будівництві, в тому числі за кордоном та отримував значні доходи, обманював суд у тому, що аліменти в розмірі по 160 грн. на місяць йому допомагали сплачувати його батьки-пенсіонери, які самі потребують матеріальної допомоги відповідача та отримували її. В зв'язку з такими обставинами вона змушена була доводити власну правоту, абсурдність та надуманість заперечень відповідача, докладати для цього додаткових зусиль, тратити час та кошти для стягнення з відповідача належного розміру аліментів замість того, щоб він самостійно та добровільно надавав їх для власної доньки, і в результаті рішенням Красилівського районного суду від 02.03.2017 з відповідача стягнуто 700 грн. аліментів щомісяця. Таким чином, з вини безвідповідальної поведінки відповідача як батька та його намагань у будь-який спосіб ухилитись від надання матеріальної підтримки власній дочці дана справа знаходилась на розгляді суду близько одного року, з травня 2016 року по березень 2017 року. На її переконання, викладене прямо характеризує відповідача як нелюблячого батька відносно своєї доньки ОСОБА_8, який замість надання останній допомоги та підтримки, участі в її вихованні та навчанні, в будь-який спосіб намагався применшити свою участь у її матеріальному утриманні та добився цього. Незважаючи на викладене, на її зусилля притягнути відповідача до матеріальної відповідальності перед власною дитиною та змінити його ставлення до неї, на даний час ставлення до дитини не змінилось, із донькою відповідач не спілкувався та не спілкується, живе у власних інтересах, ніби й не має дитини та обов'язків перед нею, не проявляє елементарної батьківської турботи та уваги, а навпаки, своєю безвідповідальною та принциповою поведінкою діє всупереч інтересам дитини. Сплата аліментів не замінює для дитини батька, а також не свідчить та не може свідчити про належне виконання відповідачем батьківських обов'язків щодо виховання, догляду та особистого спілкування з донькою. Так, влітку 2017 року вона планувала з'їздити з донькою на оздоровлення та відпочинок до Італії, повідомила про це доньку, остання погодилась, дуже зраділа, вони погодили та запланували час і тривалість такого відпочинку. Більше того, влітку 2016 року ОСОБА_8 вже була з нею на такому ж відпочинку, який їй дуже сподобався, вона привезла безліч гарних вражень, із радістю ділилась ними з друзями та однолітками, а тому з нетерпінням очікувала аналогічної поїздки в 2017 році. При цьому, тимчасовий виїзд ОСОБА_8 за кордон потребував письмової згоди відповідача як батька, в наданні якого він категорично відмовив. У такий спосіб відповідач свідомо знехтував інтересами та бажаннями своєї доньки. При цьому, вона не просила у відповідача будь-якої матеріальної допомоги на оздоровлення його доньки, в той час він як батько міг її запропонувати та надати. В зв'язку з такими обставинами, з метою виконання поїздки з донькою на відпочинок та надання їй обіцяної подорожі вона вимушена була звертатись з відповідним позовом до суду. При цьому, таке її звернення до суду ніяким чином не вплинуло на поведінку відповідача щодо своєї доньки, він продовжував цинічно та зухвало перешкоджати їхній поїздці на відпочинок за кордон та спільному відпочинку, ігнорувати прагнення та сподівання своєї доньки, не з'являвся на судові засідання, в тому числі ті, в яких була присутня ОСОБА_8. Така поведінка відповідача ще більше віддалила його від власної доньки, яка не розуміє, чому її батько замість надання їй підтримки та допомоги, замість порадіти разом з нею, перешкоджає її дитячому щастю відпочити влітку на морі. Викладене прямо характеризує відповідача з негативної сторони, є яскравим прикладом його негативного ставлення до дитини, відсутність у нього жалю, співчуття та батьківської любові до неї так, як замість того щоб, як люблячий батько порадувати дитину тим, що вона з нетерпінням очікувала, посприяти та допомогти її відпочинку та оздоровленню, він свідомо та цинічно перешкоджав їй у цьому. В даній ситуації відповідач перешкоджав не їй, а своїй доньці, зловживаючи своїми батьківськими правами, діяв усупереч її інтересам. Рішенням Красилівського районного суду від 21.04.2017 така відмова і поведінка відповідача визнані безпідставними і такими, що суперечить інтересам їхньої доньки, а тому їй надано дозвіл на виїзд із донькою на відпочинок за кордон без дозволу та супроводу відповідача. Таким чином, замість того, щоб присвятити час для дитини та потратити кошти на неї, а не на оплату судового збору та послуги адвоката, вона вимушена була звертатись до суду та доводити очевидно неправильну поведінку відповідача. Таким чином, з 2008 року відповідач батьківських обов'язків щодо виховання власної доньки ОСОБА_8 не виконує, ухиляється від цього, не піклується про її матеріальне благополуччя, свідомо, під різними приводами та з будь-яких малозначних причин намагається применшити свою участь у цьому та в будь-який доступний спосіб уникнути сплати коштів на утримання власної дитини. В сукупності наведене свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню власної дитини.

Просить позбавити ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Каменськ-Уральський Синарського району Свердловської області Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1, батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_2.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Пояснила, що відповідач участі у вихованні дитини не приймає, дитина відповідача ніколи не бачила і не знає його, останніх 11 років він дитини в очі не бачив, участі в матеріальних витратах не бере. Не навідувався ні в садочок, ні в школу. Дочка хоче їздити на відпочинок до мами за кордон, а відповідач цього не хоче, дозволу на виїзд не надає, вона три рази брала дозвіл на виїзд за кордон через суд. Відповідач не вітає дитину з днем народження. Нічим матеріально дитині не допомагає. Батька реально в дитини не існує. Дитині не було року, як батьки розійшлися, і відповідач більше дитини не бачив.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, ще раз наголосив, що відповідач жодного разу не відвідав ДНЗ чи школу. Дитина дуже хотіла поїхати за кордон на відпочинок, але відповідач заперечував. Відповідач намагався і намагається применшити свою матеріальну участь у вихованні дитини.

Відповідач у судове засідання не прибув, його представник у ході судового розгляду справи позов не визнала, пояснила, що він не хоче йти до суду, бо буде нервуватися і в нього будуть проблеми зі здоров'ям. Зазначила, що заборгованості зі сплати аліментів немає. Відповідач не бачив дочки, він сумнівається, що є батьком дитини. Він не може прийти до дитини, бо має свої причини. Чому він не приймав участі у вихованні дитини, вона не може відповісти. Він не вітав з днем народження дитину і нічого їй не дарував. Спілкувався з дитиною по телефону. Не давав дитині дозволу на виїзд за кордон, бо в нього була недовіра до дружини. Відповідач не погоджується з позовом тому, що вони хочуть усиновити дитину, а якщо його позбавлять батьківських прав, він не буде мати права на усиновлення. Під час судових дебатів представник відповідача визнала, що наявні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав і не заперечила щодо цього.

Представники третьої особи - органу опіки та піклування Красилівської районної державної адміністрації Тимченко О.С. та Ліпська В.А. повідомили, що звернень відповідача до служби в справах дітей з того приводу, що йому перешкоджають родичі дитини бачитися з нею, не було. Вважають позов обґрунтованим та доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_7 по відношенню до його неповнолітньої доньки, на підтвердження чого надали висновок органу опіки та піклування Красилівської райдержадміністрації від 05.04.2018.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона близько спілкується з сім'єю позивачки, ходить на всі свята до дитини, але ніколи не бачила її батька. Дитину вона знає з дня її народження. Батько ніколи до дитини не приходив. Дитина не знає батька, навіть як він виглядає. Він ніколи не намагався побачити дитину.

Свідок ОСОБА_11 повідомила суду, що вона є хрещеною матір'ю дитини. Відповідач не цікавиться дитиною. Дозволу не давав на виїзд за кордон. Ні на одному святі в дитини відповідач не був присутній. Відповідач ні разу не зустрічався з своєю дитиною, до дитини жодного разу не приїжджав. Дитина навіть не знає, як виглядає її батько. Батьком дитина називає чоловіка її сестри. Перешкод відповідачеві ніхто не чинив, він, при бажанні, міг бачитися з дитиною.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_7 є батьком неповнолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження. Батько дочкою не цікавиться, добровільно матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні та її утриманні не приймає, не цікавиться розвитком та станом здоров'я дочки, не спілкується з нею, не вітає її з святами та не цікавиться її життям. Навпаки, відповідач цинічно та вперто перешкоджає розвиткові та оздоровленню дитини, безпричинно відмовляючи в наданні їй дозволу на виїзд для відпочинку разом з матір'ю дитини за кордон.

Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_8 серії НОМЕР_3, свідоцтвом про розірвання шлюбу позивачки та відповідача, рішеннями Красилівського районного суду Хмельницької області від 02.03.2017, 21.04.2017, 20.11.2017, заявою ОСОБА_7 від 15.04.2016 щодо згоди на тимчасову поїздку дитини за кордон, довідкою № 3 від 04.01.2018 ДНЗ «Веселка» с.Лагодинці Красилівського району, довідкою № 1 від 16.02.2018 Лагодинецької ЗОШ І-ІІІ ступенів, свідоцтвом про одруження ОСОБА_7 серії НОМЕР_4, висновком органу опіки та піклування Красилівської районної державної адміністрації від 05.04.2018.

Відповідно до стст. 150, 155, 164, 166, 167, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом; мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може за вимогою позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 ''Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав'' ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Оцінивши встановлені обставини та надані докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої дочки, безпричинно перешкоджає оздоровленню та відпочинкові дитини, а тому його слід визнати таким, що не заслуговує на високе звання батька та без сумніву обов'язково відповідача слід позбавити батьківських прав.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати.

Керуючись стст. 150, 155, 164, 166, 167, 180-184, 191 СК України, стст. 2, 3, 12, 13, 23, 81, 95, 133, 141, 258, 264, 265, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста Каменськ-Уральський Синарського району Свердловської області Російської Федерації, проживаючого АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_5, виданий 21.02.2009 Красилівським РВ УМВСУ в Хмельницькій області, позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.Кузьмин, жительки АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6, проживаючої АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, судовий збір у розмірі 640 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено через Красилівський районний суд до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І. В. Федишин