Справа № 395/1053/16-ц Провадження № 2/395/42/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Орендовського В.А.,

при секретарі Сотченко Я.В.,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Новомиргородська міська рада Кіровоградської області про виділ в натурі ? частки будинку та усунення перешкод у виділі та приватизації ? частки земельної ділянки для обслуговування будинку з господарськими будівлями та спорудами,

ВСТАНОВИВ:

До суду із позовом звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Новомиргородська міська рада Кіровоградської області про виділ в натурі ? частки будинку та усунення перешкод у виділі та приватизації ? частки земельної ділянки для обслуговування будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач та ОСОБА_3 успадкували в рівних долях від своїх спільних батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 1/2 частину будинку, що знаходиться по вул. Маяковського, 6, у м. Новомиргороді Кіровоградської області. 02 серпня 2016 р. ОСОБА_3О продала свою частку (1/4) ОСОБА_1

Інша частина будинку належала ОСОБА_6 та перейшла у спадщину ОСОБА_2 і становить 1/2 частку будинку за вищевказаною адресою.

За весь період існування будинку частки співвласників не виділялися у натурі. Загальна площа будинку складає 157,2 кв.м., що складається з двох квартир. Позивач користується приміщеннями: 1-1; 1-2; 1-3; 1-4; 1-5; 1-6; 1-7, площею 71.1 кв.м. Відповідач ОСОБА_2 фактично проживає у будинку з 23.09.1994 р. та користується приміщеннями: 2-1; 2-2; 2-3; 2-3; 2-4; 2-5; 2-6; 2-7; 2-8; 2-9, площею 86.1 кв.м., тобто площею на 15 кв.м. більше ніж у позивача.

Крім цього 12.10.2000 р. сесією Новомиргородської міської ради було прийнято рішення № 470 про передачу у приватну власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,0753 га. та відведені межі земельної ділянки в натурі та проведений її розподіл згідно вказаного рішення сесії, проте ОСОБА_6 та ОСОБА_2 проігнорували та не підписали погодження меж по 1/2 її частині, тому державний акт на землю ОСОБА_4 не був виданий.

Протягом двадцяти років ОСОБА_6 та ОСОБА_2 створювали перешкоди у приватизації земельної ділянки та її виділі, не погоджувались на виділ будинку в натурі згідно ідеальних часток, не надавали згоди на приватизацію та допуску спеціалістам для проведення геодезичних та інших робіт. Крім того, під домоволодінням знаходиться земельна ділянка розміром 1552, 4 кв.м., яка фактично знаходиться у спільному користуванні сторін, проте у позивача у фактичному користуванні знаходиться менша частина ділянки, що не відповідає розміру ідеальних часток, які є у власності сторін. Земельна ділянка знаходиться у комунальній власності та згідно кадастрових даних реєстрація земельної ділянки та кадастровий номер відсутні. При таких обставинах, враховуючи те, що частка позивача та відповідача в житловому будинку складають по 1/2 частці і є рівними, тому як позивачу так і відповідачу необхідно виділити в користування частки земельної ділянки пропорційні часткам цих осіб у житловому будинку, тобто по 776,2 кв.м кожному.

26 вересня 2016 р. сесією Новомиргородської міської ради було прийнято рішення № 318 про надання дозволу співвласникам будинку за адресою вул. Маяковського 6 в м. Новомиргороді ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в рівних долях по 1/2 частці загальною прощею 0,1552 га.

Позивач зазначила, що без визначення меж та розміру земельної ділянки не може користуватися належною їй 1/2 частиною земельної ділянки та реалізувати своє право на безоплатну приватизацію землі, яка знаходиться під її частиною будинку, підсобними приміщеннями та спорудами, необхідними для обслуговування будинку. На даний час квартири спірного будинку відокремлені та на думку позивача є можливість виділу в натурі належної їй за законом 1/2 частки, проте співвласник ОСОБА_2 не бажає виділити свою частку домоволодіння в натурі та користується більшою частиною будинку та земельної ділянки.

На підставі вищевикладеного позивач у позовній заяві, з урахуванням змін, просить суд: виділити 1/2 частину будинку в натурі ОСОБА_1, що складається з приміщень 1-1; 1-2; 1-3; 1-4; 1-5; 1-6; 1-7; 2-7 з підсобними господарськими будівлями та спорудами за адресою вул. Маяковського № 6 в м. Новомиргороді Кіровоградської області; визначити межі земельної ділянки та встановити порядок користування нею для обслуговування будинку, господарських будівель та споруд між співвласниками по 1/2 частці, що знаходиться за адресою вул. Маяковського № 6 у м. Новомиргороді Кіровоградської області. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 під час судового розгляду справи неодноразово змінювала позовні вимоги, при цьому останні зміни до позову (т.1 а.с.192-198) ОСОБА_1 подала до суду 08.08.2017 року (після зміни складу суду), які вона повністю підтримала у судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала та надала заперечення на позов (т.1 а.с.89-92), які підтримала у судовому засіданні після зміни складу суду. У запереченні проти позову відповідач вказала, що згідно акту розрахунку ідеальних часток домоволодіння по вулиці Маяковського,№ 6 м. Новомиргорода Кіровоградської області, яким розподілені частки будинку відповідно до умов заповіту, складеного 18 червня 1968 року ОСОБА_8, є власником 84,4 кв.м., що у відсотках до загальної площі будинку становить 53,7 %. Власником своєї частини спірного будинку відповідач стала після смерті своєї матері ОСОБА_6, при цьому відповідач вважає, що успадкувала після смерті своєї матері частину житлового будинку, загальною площею 84,4 кв.м., тобто 53,7% від загальної площі будинку. Загальна площа квартири №1, що на даний час вилежить ОСОБА_1 складає - 71,1 кв.м., при підрахунку загальної площі квартири № 2, що належить ОСОБА_2 складає - 79,5 м2, що свідчить про те, що частки співвласників будинку насправді не є рівними та відповідач вважає, що позовна вимога про виділ позивачу в натурі ? частини будинку не підлягає задоволенню. Крім цього, не підлягає задоволенню позовна вимога про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою для обслуговування будинку з господарськими будівлями, оскільки позивач не зверталася до неї для отримання погодження встановлення меж земельної ділянки шляхом підписання технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у графі «суміжний землекористувач», оскільки насправді позивач не уклала з виконавцями робіт із землеустрою договір на виготовлення технічної документації із землеустрою і не надавала їй для підписання примірники технічної документації з землеустрою. Вважає, що лише в разі наявності у позивача технічної документації із землеустрою і неотримання її погодження на підписання технічної документації позивач має право звернутися до суду з позовною вимогою зобовязального характеру. Позивач не дотримався порядку оформлення земельної ділянки у приватну власність шляхом виготовлення технічної документації із землеустрою.

Третя особа -Новомиргородська міська рада Кіровоградської області повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, проте представник третьої особи направив до суду заяву з проханням розглядати справу без їхньої участі, при цьому заперечень проти позовних вимог не мають.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази та інші письмові матеріали справи, дослідивши висновки двох експертиз, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 успадкували від своїх батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 1/2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться по вул. Маяковського, 6 у м. Новомиргороді Кіровоградської області (далі по тексту - спірного житлового будинку, спірного будинку), що належала їм на праві спільної сумісної власності.

Так, позивач 24.03.2015 року стала власником 1/4 частини спірного житлового будинку, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.03.2015 року, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №39956324 від 24.03.2015 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №35343521 від 24.03.2015 року (т.1 а.с.11-13).

02 серпня 2016 р. ОСОБА_3О продала свою частину (1/4) у спірному житловому будинку позивачу ОСОБА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу ? частини спірного житлового будинку від 02.08.2016 року (т.1 а.с.8-10).

Таким чином, після вчинення вищезазначених дій позивач починаючи з 02.08.2016 року є власником ? частини у спірному житловому будинку.

Інша частина спірного житлового будинку належала ОСОБА_8, яка заповіла ОСОБА_9 14/50 частини та ОСОБА_10 11/50 частини спірного житлового будинку, тобто заповіла 1/2 частину спірного будинку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 08.02.1985 року (т.1 а.с.94).

23 серпня 1988 року ОСОБА_9 продала свою частину спірного будинку (14/50 частини) ОСОБА_11, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 23.08.1988 року (т.1 а.с.95-96).

23 вересня 1994 року ОСОБА_11 подарував належні йому 14/50 частини спірного будинку ОСОБА_6, що підтверджується копією договору дарування (т.1 а.с.99-100).

26 червня 2000 року помер ОСОБА_12, після смерті якого його частину спірного житлового будинку успадкувала за заповітом ОСОБА_9, яка 07 травня 2001 року продала належну їй 11/50 частини спірного житлового будинку ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.05.2001 року, копією договору купівлі-продажу від 07.05.2001 року (т.1 а.с.97-98).

Після смерті ОСОБА_6 відповідач успадкувала ? частину спірного житлового будинку, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.01.2009 року (т.1 а.с.101, 105).

Згідно ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Судом встановлено, що як на момент подачі позову до суду, так і на час ухвалення рішення по справі частки співвласників не виділено в натурі, тобто спірний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями є спільною частковою власністю сторін.

У відповідності до ч.ч.1,2,3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У відповідності до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991р. у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити у рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

У випадках, коли в результаті виділу співвласнику передається частина приміщень, яка перевищує за розміром його частку, суд повинен вирішити питання про стягнення з нього на користь іншої сторони грошової компенсації та зазначити в рішенні фактичні ідеальні частки в праві власності на будинок після його поділу.

Під час вирішення зазначених спорів суди повинні виходити з положень ст.ст. 183, 364, 367 ЦК України, відповідно до яких виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін окремої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Під час розгляду справи судом призначалася судова будівельно-технічна експертиза. За висновком експерта №1158/1159/17-27 від 29 березня 2018 року, порівнюючи фактичне об'ємно-просторове рішення житлового будинку, що знаходиться по вул. Маяковського, 6, в м. Новомиргороді Кіровоградської області, функціональне використання приміщень, а також вимоги нормативних документів, поділ приміщень житлового будинку за літ. «Аакркр1» на дві окремі ізольовані квартири з окремими виходами назовні та рівнем комфорту не нижчим за ті, які регламентовані ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки», та прилеглих надвірних будівель та споруд згідно часток 1/2 вбачається можливим при умові відступу від ідеальних часток. Можливі варіанти розподілу житлового будинку за літ «Аакркр1» надвірних будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці, що знаходиться по вул. Маяковського, 6 у м. Новомиргороді Кіровоградської області із зазначенням: - розміру частки по вартості, що становлять приміщення кожної квартири та належних до них надвірних будівель та споруд; - переліку ремонтно-будівельних робіт в житловому будинку необхідних для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які пропонується виділити співвласникам в житловому будинку, та в свою чергу приведення даних приміщень до вимог, які висуваються до квартир; - розміру компенсації одному із співвласників частки якого після розподілу стала меншою за ідеальну, надані в дослідницькій частині та додатках до висновку. Згідно вказаного вище висновку експерта залишкова вартість спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами станом на момент проведення експертизи становить 432628,00 грн. Експертом запропоновано 2 варіанти розподілу житлового будинку, надвірних будівель та споруд з відступом від ідеальних часток.

Відповідно до варіанту №1 висновку експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи №1158/1159/17-27 від 29 березня 2018 року запропоновано: виділити в натурі у власність з відступом від ідеальних часток ОСОБА_1 29/100 частки житлового будинку по вулиці Маяковського, 6, в м. Новомиргороді, Кіровоградської області за літ. «Аакркр1», а саме: приміщення 1-1 площею 3,10 кв.м., 1-2 площею 2,90 кв.м., 1-3 площею 9,60 кв.м., 1-4 площею 18,70 кв.м., 1-5 площею 13,00 кв.м., 1-6 площею 16,40 кв.м., 1-7 площею 7,40 кв.м., 2-7 площею 7,50 кв.м.; погріб за літ. «В», сарай за літ. «Д» (в додатку 3 позначено синім кольором);виділити в натурі у власність з відступом від ідеальних часток ОСОБА_2 71/100 частки житлового будинку по вулиці Маяковського, 6, в м. Новомиргороді, Кіровоградської області за літ. «Аакркр1», а саме: приміщення 2-1 площею 3,00 кв.м., 2-2 площею 2,50 кв.м., 2-3 площею 9,20 кв.м., 2-4 площею 18,70 кв.м., 2-5 площею 3,90 кв.м., 2-6 площею 17,90 кв.м., 2-7 площею 5,00 кв.м., 2-8 площею 13,10 кв.м., 2-9 площею 2,60 кв.м.; ганок за літ. «кр», гараж за літ. «Ж», вбиральня за літ. «У», хвіртка за літ. «№», ворота за літ. «№1», огорожа за літ. «№2», огорожа за літ. «№3», замощення за літ. «І», замощення за літ. «ІІ» (в додатку 3 позначено жовтим кольором). Для забезпечення ізольованого користування виділеними приміщеннями у житловому будинку літ. «Аакркр1», спільно ОСОБА_1 з ОСОБА_2 провести наступні будівельні роботи: кімнату 2-7, якою на теперішній час користується ОСОБА_13, розділити перегородкою для можливості приєднання до кв. №1 частину кімнати 2-7 площею 7,50 кв.м. ОСОБА_1 необхідно зробити дверний отвір в стіні між кімнатами 1-6 та 2-7 для можливості функціонального сполучення між помешканнями.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію у розмірі 88 826,00 грн. за зменшення частки позивача у спільній частковій власності.

Суд вважає, що запропонований експертом варіант №1 розподілу спірного житлового будинку, надвірних будівель та споруд найбільше відповідає інтересам сторін згідно їх ідеальних часток, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, а відтак вважає за можливе виділити в натурі ? частини спірного житлового будинку за вищевказаним варіантом

У звязку з наведеним, позовна вимога про виділення ОСОБА_1 1/2 частину будинкупідлягає частковому задоволенню, оскільки позивач хоч і просила суд провести виділ її частки із майна, що є у спільній частковій власності, проте просила виділити свою частку в натурі згідно запропонованого експертом варіанту №2.

Відповідно до ст.88 ч.4 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

В силу ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Згідно ст.120 ч.2, ч.4 ЗК України: якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача; у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991р. одночасно з розв'язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також у відповідності до положень Земельного кодексу України вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності.

Згідно п.19 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити у спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Таке положення вказаної постанови стосується також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації

Як зазначено вище, судом встановлено, що сторони є співвласниками будинку та надвірних будівель, розташованих за адресою: Кіровоградська обл. м. Новомиргород, вул. Маяковського, 6, при цьому кожному із співвласників належить частка у розмірі ? від майна, що є у спільній частковій власності.

Під час розгляду справи судом за клопотанням позивача була призначена судова земельно-технічна експертиза щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою, за результатами проведення якої 29 березня 2018 року складений висновок №1160-1162/17-27.

Приймаючи до уваги те, що сторони не дійшли згоди щодо виділу в натурі житлового будинку, надвірних будівель і споруд, а також порядку користування земельною ділянкою, з урахуванням найбільш прийнятного у даній справі запропонованого експертом варіанту № 1 згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №1158/1159/17-27 виділу спірного житлового будинку, суд дійшов висновку про можливість встановлення порядку користування земельною ділянкою у відповідності до запропонованого експертом варіанту № 1 згідно вказаного висновку судової земельно-технічної експертизи.

Згідно п. 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Обраний судом варіант № 1 порядку користування земельною ділянкою, запропонований експертом ОСОБА_14, що міститься у висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №1160-1162/17-27 від 29 березня 2018 року, відповідає зазначеній вимозі ДБН; площа земельних ділянок, які виділяються у користування співвласникам спірного будинку, відповідає ідеально належної відповідно до частки ? у праві спільної часткової власності, виходячи з площі земельної ділянки, а тому суд вважає за необхідне встановити наступний порядок користування земельною ділянкою по вул. по вулиці Маяковського, 6, у м. Новомиргороді Кіровоградської області, загальною площею 1557,06 кв.м. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, виділивши у користування згідно ідеальних часток по ? кожному:

1) ОСОБА_1 земельну ділянку з боку лівої бокової межі загальною площею 778,53кв.м., що відповідає ідеальній частці, до складу якої входить земельна ділянка під забудовами та вільна від забудови (в додатку 3 позначено синім кольором). Межі розподілу земельної ділянки для користування мають наступний вигляд:

-Від фасадної межі (вул. Маяковського) вздовж лівої бокової межі по ламаній довжиною 1,10+16,48+13,49;

-Поворот праворуч в напрямку правої бокової межі по ламаній довжиною 3,88+0,92+6,99;

-Поворот ліворуч в напрямку задньої межі довжиною 19,09м;

-Поворот праворуч вздовж задньої межі довжиною 7,77м;

-Поворот праворуч в напрямку фасадної межі до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літ. «Аакркр1» по ламаній довжиною 36,60+2,15+6,0;

-Далі по межах розподілу житлового будинку літ. «Аакркр1» у відповідності з варіантом №1 поділу будинку;

-Від зовнішньої стіни житлового будинку літ. «Аакркр1» до перетину з фасадною межею довжиною 2,38м;

-Поворот праворуч до перетину з лівою боковою межею довжиною 19,26 м;

2) ОСОБА_2 земельну ділянку з боку правої бокової межі загальною площею 778,53кв.м., що відповідає ідеальній частці, до складу якої входить земельна ділянка під забудовами та вільна від забудови (в додатку 3 позначено жовтим кольором). Межі розподілу земельної ділянки для користування мають наступний вигляд:

-Від фасадної межі (вул. Маяковського) вздовж правої бокової межі по ламаній довжиною 3,23+1,01+3,58+1,80+3,74+5,69+9,27+4,90+14,85+7,49;

-Поворот ліворуч вздовж задньої межі довжиною 10,90м;

-Поворот ліворуч в напрямку фасадної межі до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літ. «Аакркр1» по ламаній довжиною 36,60+2,15+6,0;

-Далі по межах розподілу житлового будинку літ. «Аакркр1» у відповідності з варіантом №1 поділу будинку;

-Від зовнішньої стіни житлового будинку літ. «Аакркр1» до перетину з фасадною межею довжиною 2,38м;

-Поворот ліворуч до перетину з правою боковою межею довжиною

16,31м.

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позов у цій частині підлягає задоволенню.

Доводи відповідача ОСОБА_2 з приводу того, що вона успадкувала після смерті своєї матері частину спірного житлового будинку загальною площею 84,4 кв.м., тобто 53,7% від загальної площі будинку, а тому частки співвласників спірного будинку насправді не є рівними не знайшли свого підтвердження з огляду на досліджені судом докази та положення ст.ст.357, 358 ЦК України і положення ст.ст.113 ч.1, 118 ЦК УРСР.

Згідно до ст.357 ч.3 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Відповідно до ст.358 ч.4 ЦК України якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

У відповідності до ст.113 ч.1 ЦК УРСР володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників, а при

відсутності згоди спір вирішується судом.

Згідно до ст.118 ЦК УРСР якщо учасники спільної часткової власності на жилий будинок за угодою між собою встановили порядок користування відособленими приміщеннями будинку (квартирами, кімнатами) відповідно до частки кожного і така угода нотаріально посвідчена і зареєстрована у виконавчому комітеті місцевої ОСОБА_1 народних депутатів, то вона обов'язкова і для особи, яка згодом придбає частку в спільній власності на цей будинок.

З урахуванням наведених норм як ЦК України, у період дії якого виникли спірні правовідносини, так і норм ЦК УРСР у період дії якого відбувалося користування попередніми власниками спірним житловим будинком, допустиме укладення відповідного договору про володіння та користування відособленими приміщеннями будинку (квартирами, кімнатами), проте такий договір обовязково укладається письмово і нотаріально посвідчується та лише після цього договір буде обов'язковим для виконання навіть для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на майно.

Проте, відповідач не надала суду належних та допустимих доказів про наявність нотаріально посвідченого договору між співвласниками про порядок володіння та користування спільним з позивачем майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності, а також доказів про виділення часток співвласників у натурі до часу звернення позивача до суду, відповідно встановлений порядок фактичного користування спірним будинком попередніми власниками не є обовязковим для сторін по справі.

Також позивач не надала суду доказів про те, що вона як співвласник спірного будинку своїм коштом за згодою всіх співвласників збільшила свою частку у праві спільної часткової власності з додержанням встановленого порядку використання спільного майна, що також свідчить про те, що частки сторін у спірному житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями є рівними на час ухвалення судом рішення по суті позову.

Що стосується доводів відповідача з приводу того, що не підлягає задоволенню позовна вимога про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою для обслуговування будинку з господарськими будівлями, оскільки позивач не зверталася до неї для отримання погодження встановлення меж земельної ділянки шляхом підписання технічної документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у графі «суміжний землекористувач», то суд вважає такі доводи непереконливими.

Так, вирішення питання про порядок користування земельною ділянкою між співвласниками спірного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями є обовязковим з огляду на те, що сторони добровільно у позасудовому порядку не дійшли згоди з цього питання, тобто є спір про право користування земельною ділянкою.

Суд, даючи аналіз доводам відповідача по вказаному питанню, приймає до уваги положення п.11 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991р., яке відображено вище, де також зазначено, що суд одночасно з розв'язанням спору про виділ частки може вирішити позов про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності.

При цьому, суд вважає, що у разі не встановлення порядку користування земельною ділянкою, фактичне виконання рішення суду про виділ в натурі ? частки спірного будинку буде неможливим з огляду на специфіку спірних правовідносин, оскільки земельна ділянка призначена для обслуговування житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться по вул. Маяковського, 6 у м. Новомиргороді Кіровоградської області.

На підставі вище викладеного, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Що стосується вирішення судом питання про судові витрати, то необхідно зазначити наступне.

Позивач ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 1653, 60 гривень.

Проте, під час судового розгляду справи у результаті проведення судової будівельно-технічної експертизи зясовано, що судовий збір за дві позовні вимоги повинен складати 2714, 34 гривні. Так, загальна вартість спірного житлового будинку станом на 29.03.2018 року склала 432628,00 гривень, а тому розмір судового збору за позовну вимогу про виділення 1/2 частини від спірного будинку складає 2163, 14 гривень (432628,00 / 2 * 1%). Розмір судового збору за позовну вимогу про визначення меж земельної ділянки та встановлення порядку користування нею складає 551, 20 гривень.

Крім того, позивач ОСОБА_1 сплатила 6190 гривень за проведення двох експертиз у справі, проведення яких було необхідним з огляду на предмет спору.

З урахуванням наведеного, згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1653,60 гривень, що було сплачено ОСОБА_1 в рахунок судового збору по справі, а іншу частину судового збору у розмірі 1060,74 гривень необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь держави як недоплачений позивачем судовий збір.

До того ж, згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати, повязані з залученням експерта, у розмірі 6190 гривень (3095 * 2).

На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у загальному розмірі 7843 гривні 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Новомиргородська міська рада Кіровоградської області про виділ в натурі ? частки будинку та усунення перешкод у виділі та приватизації ? частки земельної ділянки для обслуговування будинку з господарськими будівлями та спорудами задовольнити частково.

Виділити в натурі у власність з відступом від ідеальних часток ОСОБА_1 29/100 частки житлового будинку по вулиці Маяковського, 6, в м. Новомиргороді, Кіровоградської області за літ. «Аакркр1», а саме: приміщення 1-1 площею 3,10 кв.м., 1-2 площею 2,90 кв.м., 1-3 площею 9,60 кв.м., 1-4 площею 18,70 кв.м., 1-5 площею 13,00 кв.м., 1-6 площею 16,40 кв.м., 1-7 площею 7,40 кв.м., 2-7 площею 7,50 кв.м.; погріб за літ. «В», сарай за літ. «Д», відповідно до варіанту першого висновку експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи № 1158/1159/17-27 від 29.03.2018 року (в додатку 3 позначено синім кольором).

Виділити в натурі у власність з відступом від ідеальних часток ОСОБА_2 71/100 частки житлового будинку по вулиці Маяковського, 6, в м. Новомиргороді, Кіровоградської області за літ. «Аакркр1», а саме: приміщення 2-1 площею 3,00 кв.м., 2-2 площею 2,50 кв.м., 2-3 площею 9,20 кв.м., 2-4 площею 18,70 кв.м., 2-5 площею 3,90 кв.м., 2-6 площею 17,90 кв.м., 2-7 площею 5,00 кв.м., 2-8 площею 13,10 кв.м., 2-9 площею 2,60 кв.м.; ганок за літ. «кр», гараж за літ. «Ж», вбиральня за літ. «У», хвіртка за літ. «№», ворота за літ. «№1», огорожа за літ. «№2», огорожа за літ. «№3», замощення за літ. «І», замощення за літ. «ІІ», відповідно до варіанту першого висновку експерта за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи № 1158/1159/17-27 від 29.03.2018 року (в додатку 3 позначено жовтим кольором).

Для забезпечення ізольованого користування виділеними приміщеннями у житловому будинку літ. «Аакркр1», спільно ОСОБА_1 з ОСОБА_2 провести наступні будівельні роботи: кімнату 2-7, якою на теперішній час користується ОСОБА_13, розділити перегородкою для можливості приєднання до кв. №1 частину кімнати 2-7 площею 7,50 кв.м. ОСОБА_1 необхідно зробити дверний отвір в стіні між кімнатами 1-6 та 2-7 для можливості функціонального сполучення між помешканнями.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію у розмірі 88 826,00 грн. за зменшення частки позивача у спільній частковій власності.

Встановити порядок користування земельною ділянкою по вул. по вулиці Маяковського, 6, у м. Новомиргороді, Кіровоградської області, загальною площею 1557,06 кв.м. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідно до варіанту першого висновку експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи № 1160-1162/17-27 від 29.03.2018 року, виділивши у користування згідно ідеальних часток по ? кожному:

1) ОСОБА_1 земельну ділянку з боку лівої бокової межі загальною площею 778,53кв.м., що відповідає ідеальній частці, до складу якої входить земельна ділянка під забудовами та вільна від забудови (в додатку 3 позначено синім кольором). Межі розподілу земельної ділянки для користування мають наступний вигляд:

-Від фасадної межі (вул. Маяковського) вздовж лівої бокової межі по ламаній довжиною 1,10+16,48+13,49;

-Поворот праворуч в напрямку правої бокової межі по ламаній довжиною 3,88+0,92+6,99;

-Поворот ліворуч в напрямку задньої межі довжиною 19,09м;

-Поворот праворуч вздовж задньої межі довжиною 7,77м;

-Поворот праворуч в напрямку фасадної межі до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літ. «Аакркр1» по ламаній довжиною 36,60+2,15+6,0;

-Далі по межах розподілу житлового будинку літ. «Аакркр1» у відповідності з варіантом №1 поділу будинку;

-Від зовнішньої стіни житлового будинку літ. «Аакркр1» до перетину з фасадною межею довжиною 2,38м;

-Поворот праворуч до перетину з лівою боковою межею довжиною 19,26 м;

2) ОСОБА_2 земельну ділянку з боку правої бокової межі загальною площею 778,53кв.м., що відповідає ідеальній частці, до складу якої входить земельна ділянка під забудовами та вільна від забудови (в додатку 3 позначено жовтим кольором). Межі розподілу земельної ділянки для користування мають наступний вигляд:

-Від фасадної межі (вул. Маяковського) вздовж правої бокової межі по ламаній довжиною 3,23+1,01+3,58+1,80+3,74+5,69+9,27+4,90+14,85+7,49;

-Поворот ліворуч вздовж задньої межі довжиною 10,90м;

-Поворот ліворуч в напрямку фасадної межі до перетину з зовнішньою стіною житлового будинку літ. «Аакркр1» по ламаній довжиною 36,60+2,15+6,0;

-Далі по межах розподілу житлового будинку літ. «Аакркр1» у відповідності з варіантом №1 поділу будинку;

-Від зовнішньої стіни житлового будинку літ. «Аакркр1» до перетину з фасадною межею довжиною 2,38м;

-Поворот ліворуч до перетину з правою боковою межею довжиною

16,31м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі: судовий збір у розмірі 1653 (одна тисяча шістсот пятдесят три) гривні 60 копійок, витрати, повязані з проведенням експертиз у справі, у розмірі 6190 (шість тисяч сто девяносто) гривень 00 копійок, а всього 7843 (сім тисяч вісімсот сорок три) гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави недоплачений позивачем ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1060 (одна тисяча шістдесят) гривень 74 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлений 20 липня 2018 року.

Суддя: підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя: В.А. Орендовський