Справа № 159/4020/17
Провадження № 2/159/92/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Восковської О.А.

за участі:

секретаря судового засідання - Канашкової О.М.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4»юк ОСОБА_5 про стягнення суми авансу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_4»юк Т.І. з даним позовом. Позовні вимоги мотивовані наступним. 23.05.2017 року позивач та відповідач попередньо домовились про купівлю-продаж житлового будинку №4 по вулиці Дачній в місті Ковелі за ціною 80000 доларів США. З цією ж метою позивач, як майбутній покупець, передав відповідачу, як майбутньому продавцю аванс в сумі 5000 доларів США, зазначивши, однак, в письмовій розписці вказану суму, як завдаток. Вказує, що решту суми вартості будинку позивач розраховував позичити в родичів, однак, через невеликий період часу отримав відмову родичів від надання йому позики, про що повідомив продавцю ОСОБА_4»юк Т.І. та прохав останню повернути передану ним суму авансу, але остання відмовилась повертати йому вказані кошти. Вказує, що договору купівлі-продажу житлового будинку між ним та відповідачем укладено не було, існувала лише попередня домовленість, із урахуванням чого вважає передані ним відповідачу кошти авансом та прохає стягнути з ОСОБА_4»юк Т.І. на його користь 132000 гривень, що за офіційним курсом Національного Банку України еквівалентно 5000 доларів США, переданих ним відповідачу коштів авансу та стягнути судові витрати у справі.

Ухвалою судді від 20.11.2017 року було відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 27.11.2017 року.

27.11.2017 року судовий розгляд справи було відкладено на 21.12.2017 року за письмовими клопотаннями позивача та відповідача, котрі заявили про намір укласти угоди з представниками для забезпечення правової допомоги в ході судового розгляду справи.

21.12.2017 року ухвалою суду було відкладено судовий розгляд даної справи на 30.01.2018 року у зв»язку з неявкою відповідача з поважних причин через хворобу останньої. 29.12.2017 року відповідачем було подано письмове заперечення на позовну заяву та долучено ряд письмових доказів на обґрунтування поданого заперечення.

30.01.2018 року судовий розгляд справи не відбувся у зв»язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Наступне судове засідання було призначено на 22.02.2018 року, однак, таке судове засідання було відкладено у зв»язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному повторно.

Наступне судове засідання було призначено на 19.03.2018 року.

У судове засідання позивач ОСОБА_6 не з»явився, подавши попередньо письмову заяву про розгляд справи в його відсутності. У поданій заяві вказав також про те, що позов підтримує з зазначених у позовній заяві підстав та прохає проводити судовий розгляд справи без нього, однак, з участю його представника.

Із урахуванням такої письмової заяви позивача та присутності в судовому засіданні представника позивача, суд, з урахуванням положень ч.3 ст.223 ЦПК України, ухвалив розглядати справу за відсутності позивача. З цих же підстав судом було відхилено клопотання представника відповідача про визнання обов»язковою явки позивача в судове засідання.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні повністю підтримав заявлені позивачем позовні вимоги з підстав, що наведені у позовній заяві та пояснив суду наступне. Дійсно ОСОБА_3 мав намір придбати у відповідача житловий будинок у м. Ковелі по вул. Дачній, 4, для чого передав останній аванс в сумі 5000 доларів США, розраховуючи позичити решту коштів у родичів. Між ним та відповідачкою було попередньо оговорено вартість будинку 80000 доларів США. Однак, орієнтовно через два тижні після передачі авансу ОСОБА_4»юк Т.І. позивач отримав відмову родичів у позиці, про що повідомив відповідачку, повідомивши також про те, що він не має коштів на придбання згаданого будинку та просив повернути сплачену ним суму авансу. Однак, відповідач відмовилась повертати йому згадану суму, вказавши, що ці кошти є завдатком і вона не має наміру їх повертати. Як пояснив представник позивача, між сторонами не було укладено договору купівлі-продажу будинку, проект такого договору не виготовлявся і усі домовленості, як і консультації з нотаріусом чи експертом по оцінці майна, мали місце в усній формі, оплата таких послуг не проводилась. Вважає, що відмова позивача від придбання будинку з об»єктивних причин, з урахуванням відсутності між сторонами договору купівлі-продажу будинку, не мала для відповідачки будь-яких негативних наслідків, про які остання зазначила, а на даний час ОСОБА_4»юк Т.І. узагалі здійснила відчудження даного будинку на користь свого сина, хоча мала достатньо часу з 2017 року для його продажу іншим особам, після повідомлення позивачем про відсутність у нього коштів для купівлі такого будинку. Вважає, що незалежно від того, що передана позивачем сума коштів відповідачу зазначена в розписці, як завдаток, є авансом та підлягає поверненню. Прохає задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_7»юк Т.І. у судове засідання не з»явилась.

Як пояснила суду представник відповідача ОСОБА_2, відповідач перебуває на лікуванні, із урахуванням чого прохала відкласти судовий розгляд даної цивільної справи. Доказів на підтвердження перебування відповідача на лікуванні представник відповідача суду не надала.

ОСОБА_8 змістом п.4 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, якщо з»явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов»язковою.

Із урахуванням згаданої норми Закону, враховуючи те, що відповідач завчасно та належним чином була повідомлена про час і місце судового засідання, до суду не з»явилась, однак, у судове засідання з»явилась представник відповідача, суд ухвалив проводити судовий розгляд справи у відсутності відповідача ОСОБА_7»юк ОСОБА_8 цих же підстав судом було відхилено клопотання представника відповідача про відкладення судового розгляду справи через неявку відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала з підстав, зазначених у письмовому запереченні та пояснила наступне. Позивач ОСОБА_3, маючи реальний намір придбати в ОСОБА_4»юк Т.І. житловий будинок по вул. Дачній, 4 в м. Ковелі, передав їй 5000 доларів США завдатку, про що вказав у письмовій розписці від 23.05.2017 року. Договору купівлі-продажу будинку між ними дійсно укладено не було, однак, відповідач зверталась за консультаціями до нотаріуса та до експерта з оцінки нерухомого майна щодо того, які саме документи необхідні для оформлення договору і проведення оцінки будинку. Про те, що позивач не має достатньо коштів для придбання будинку, він їй повідомив лише в серпні 2017 року, але влітку до неї звертались особи, які виявляли бажання придбати будинок, однак, вона відмовила ним, оскільки вважала, що уже отримала від ОСОБА_3 завдаток за будинок і останній є фактичним покупцем, хоч і договору між ними не укладено. Пояснила також, що ОСОБА_4»юк Т.І. мала намір за отримані від продажу будинку кошти придбати квартиру в м. Ківерці, для чого також передала завдаток продавцю квартири ОСОБА_4 в сумі 6000 доларів США, і на даний час така квартира нею не придбана по причині відсутності коштів, оскільки ОСОБА_3 відмовився придбавати будинок. Як пояснила представник відповідача, негативними наслідками таких дій позивача для відповідача, а саме відмови від купівлі будинку, - були для ОСОБА_4»юк Т.І. те, що вона не змогла продати свій будинок та врешті подарувала цей будинок своєму сину, а також те, що відповідач не змогла придбати квартиру в Ківерцях. Пояснила, що передану суму коштів 5000 доларів США відповідач вважає завдатком, який не підлягає поверненню, та, крім того, у відповідача відсутні кошти для повернення їх позивачу, оскільки вона фактично наступного ж дня після отримання грошей від позивача передала кошти продавцю квартири ОСОБА_4 Прохає відмовити в задоволенні позову.

З урахуванням визнання сторонами учасниками справи тих обставин, для доведення яких представник відповідача клопотала викликати та допитати свідків ОСОБА_7»юка В.І., ОСОБА_4»юк І.Г., ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_4, а саме тих обставин, що позивач виявляв дійсне бажання придбати житловий будинок у відповідача, для чого оглядав такий будинок, а відповідач зверталась з членами родини позивача за консультаціями до нотаріуса ОСОБА_9 та до експерта ОСОБА_10, а також обставин щодо волевиявлення відповідача придбати квартиру в Ківерцях та передачу нею з цією метою грошових коштів в сумі 6000 доларів США продавцю ОСОБА_4, з урахуванням положень ч.1 ст.82 ЦПК України, судом було прийнято відмову представника відповідача від клопотання про виклик вище зазначених свідків та їх допит в суді.

Крім того, судом було відхилено клопотання представника відповідача про виклик і допит в якості свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які, як зазначила представник позивача, виявляли влітку 2017 року бажання придбати у відповідача цей же будинок. Таке клопотання було відхилено судом як безпідставне, оскільки представником відповідача не було наведено та надано суду доказів на підтвердження того, що такі обставини, про які могли посвідчити вказані особи, мають значення для вирішення справи (в межах заявлених позовних вимог). Крім того, суд ураховує, що стороною позивача не оспорюється факт виявлення бажання іншими особами придбати житловий будинок відповідача влітку 2017 року.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд задовольняє позов з наступних підстав.

Відповідно до ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов»язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правові наслідки порушення або припинення зобов»язання, забезпеченого завдатком, визначені положеннями ст.571 ЦК України.

ОСОБА_8 змістом ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Як убачається із змісту позовної заяви, змісту письмового заперечення на позов, а також з пояснень представника позивача та представника відповідача, даних ними в ході судового розгляду справи, встановленим та беззаперечним є факт передачі позивачем ОСОБА_3 відповідачу ОСОБА_7»юк Т.І. та отримання останньою від позивача 23.05.2017 року грошових коштів в сумі 5000 доларів США. Дані обставини визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню, і суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню.

Крім того, згідно заяв по суті позовної заяви та письмового заперечення, - а також згідно пояснень представника позивача та представника відповідача, даних ними в ході судового розгляду справи, учасниками справи визнано та не оспорюється та обставина, що позивач ОСОБА_3 мав намір придбати у відповідача ОСОБА_7»юк Т.І. житловий будинок №4 по вулиці Дачній у м. Ковелі за ціною 80000 доларів США і оформлення такого договору нотаріально мало б відбутися до 01.11.2017 року. При цьому, учасниками справи як у заявах по суті, так і в наданих ними ж поясненнях у суді визнано і не оспорюється той факт, що між сторонами позивачем та відповідачем, як можливими покупцем і продавцем, - нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку укладено не було, проекту такого договору не виготовлялось і мали місце лише консультації у нотаріуса та експерта по питаннях оцінки майна, порядку укладення такого договору купівлі-продажу житлового будинку та переліку документів, необхідних для цього. Дані обставини визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню, і суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов»язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов»язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку(квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі.

Як установлено судом вище, договору купівлі-продажу житлового будинку між сторонами позивачем, як ймовірним покупцем та відповідачем, як ймовірним продавцем, укладено не було ні станом на момент передачі коштів в сумі 5000 доларів США від ОСОБА_3 до ОСОБА_4»юк Т.І., ні в подальшому, в оговорений сторонами строк до 01.11.2017 року. Відтак, зобов»язання між сторонами щодо передачі майна (товару) від продавця до покупця та зобов»язання передачі коштів від покупця продавцю за придбаний товар (майно) не виникло.

Згідно письмових розписок позивача та відповідача від 23.05.2017 року, написаних кожним із них власноручно, ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_4»юк Т.І., відповідно отримала кошти в сумі 5000 доларів США, як завдаток за житловий будинок №4 по вул. Дачній в м. Ковелі, який, як вказано в розписках, ОСОБА_4»юк Т.І продає ОСОБА_3 (а.с.9,30-оригінал розписки, та а.с.36). Як зазначено в розписках, сторонами також було оговорено строк оформлення договору купівлі-продажу будинку до 01.11.2017 року.

Заперечуючи проти позову, сторона відповідача покликається, зокрема, на те, що в письмових розписках сплачена сума зазначена саме, як завдаток, і вважає, що така сума не підлягає поверненню позивачу.

Однак, відповідно до позиції Верховного Суду України, висловленої ним у своєму рішенні від 18.02.2009 року у справі №6-23108св08, внесення завдатку, як способу виконання зобов»язання, може мати місце лише у випадку наявності зобов»язання, яке б мало випливати з уже укладеного договору купівлі-продажу квартири. Оскільки такий договір між сторонами не був укладений, то не дивлячись на «договір завдатку», сплачена сума є не завдатком, а авансом і підлягає поверненню. Аналогічна позиція висловлена ВСУ і у рішенні від 15.04.2009 року в справі №6-15883св0, в якому суд зазначив про те, що завдаток одночасно виступає і способом виконання зобов»язання, а попередня оплата є лише авансом, який сплачується покупцем до передачі товару. Також аналогічні позиції з цього приводу висловлені ВСУ і в рішеннях від 13.02.2013 року у справі №6-176 це12 та від 25.09.2013 року у справі №6-82це13.

Аналізуючи викладене, суд прийшов до висновку про те, що не дивлячись на те, що в письмових розписках від 23.05.2017 року передані від позивача до відповідача кошти в сумі 5000 доларів США, зазначені сторонами ОСОБА_3 та ОСОБА_4»юк Т.І., - як завдаток, такі кошти є не завдатком, а авансом, оскільки між сторонами не було укладено договору купівлі-продажу житлового будинку і зобов»язання між сторонами на час передачі таких коштів були відсутні, а тому такі кошти, як аванс, підлягають поверненню позивачу.

Покликання сторони відповідача на неотримання очікуваних нею грошових коштів від продажу належного їй житлового будинку через відмову позивача придбавати такий будинок і втрату нею через це можливості придбати квартиру в іншому населеному пункті, за яку вона вже сплатила завдаток та покликання на відсутність у неї грошових коштів для повернення їх позивачу, не спростовують встановлених судом вище обставин справи та не впливають підставність заявлених ОСОБА_3 позовних вимог, а також не можуть бути підставою для звільнення відповідача від обов»язку повернути позивачу отриманий нею аванс.

Згідно офіційного курсу НБУ станом на час звернення позивача до суду з даним позовом та на час розгляду справи в суді, кошти в сумі 5000 доларів США еквівалентні заявленій позивачем до стягнення сумі в національній валюті України 132000 гривень і саме таку суму сторона позивача прохає стягнути з відповідача.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що заявлений ОСОБА_3 позов підлягає задоволенню у повному об»ємі.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судові витрати в сумі 1320 грн. сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2-13, 17, 19, 23,1 41, 81, 82, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 570, 571, 655, 657 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4»юк ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючої та зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) 132000 (сто тридцять дві тисячі) гривень сплаченого авансу та 1320(одну тисячу триста двадцять) гривень судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча:ОСОБА_13

З оригіналом згідно:

СУДДЯ КОВЕЛЬСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_13

Рішення законної сили не набрало.

Секретар судових засідань ОСОБА_14