Справа № 609/11/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2018 р. Шумський районний суд Тернопільської області

В складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

За участі:

секретаря судового засідання Кухарчук О.М.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ цивільну справу

за позовом: ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»

до

відповідача: ОСОБА_1

вимоги позивача: про стягнення заборгованості

учасники справи - не з'явилися

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.04.01.2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» ( далі позивач ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 ( далі відповідач ) з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.09.2010 року, яка складається з наступного:

-4660,22 грн. заборгованість за кредитом;

-14096грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг;

-500,00грн. штраф ( фіксована частина );

-937,86грн. штраф ( процентна ставка ).

-Судові витрати у розмірі 1600,00грн

-Загальна сума стягнення складає без урахування витрат 20194,98грн.

2.Позов обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 10.09.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Позивач посилається на те, що за умовами договору має право нараховувати відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, а також на те, що пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору за умови інформування про це позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Банк повністю виконав взяті на себе зобов»язання по договору, однак відповідач ухиляється від виконання своєї частини зобов»язань внаслідок чого утворилася заборгованість, зазначена в п.1 рішення, яку позивач просить стягнути з відповідача.

3.Відповідач просив суд відмовити у позові, оскільки вважає, що позивач пропустив встановлений законодавством трьохрічний строк ( строк позовної давності ) звернення до суду. Свої доводи відповідач обґрунтовує тим, що 31.10.2014 року закінчився строк дії карти, яка була видана банком відповідачу. 25.12.2017 року позивач подав до суду позовну заяву, а остання проплата по карті відбулася 15.11.2014 року це складає 3 роки 41 день. Відповідач стверджує, що не здійснював проплати по карті 21.05.2015 року, 22.03.2015 року та 21.01.2015 року. Хто її проводив йому не відомо.

ІІ Заяви ( клопотання участиків справи.

4. 21.03.2018 року відповідач надіслав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.

03.04 2018 року представник позивача надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності.

ІІІ Процесуальні дії у справі.

5. 03.04.2018 року в судовому засіданні ухвалене рішення провести розгляд справи у відсутності сторін, на підставі наданих сторонами та здобутих судом доказів.

ІV Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Між відповідачем та Банком 10.09.2010 року було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5 000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг.

7. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформована про умови кредитування в Банку, які були йому надані для ознайомлення в письмовій формі.

8. Банк свої зобов»язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позику відповідачу, проте останній не виконує умови договору.

9. Із листа ПАТ КБ « Приватбанк» від 07.03.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н від 10.09.2010 року отримав картки № 7762 та № 718587 остання з яких має термін дії 10.2014 року. Даний факт не заперечував також і відповідач по справі, вказуючи суду в своїх клопотаннях на сплив трьохрічного строку позовної давності звернення до суду саме після отримання останньої карти з терміном дії 10.2014 року.

10. Станом на 04.01.2018 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість в сумі 20194,98грн., яка складається із: 500,00грн. штраф ( фіксована частина ), 937,86грн. штраф ( процентна ставка ), що підтверджено наявним у справі розрахунком. Із даного розрахунку також вбачається, що відповідач здійснював оплату заборгованості, зокрема: 19.09.2014 року, 22.10.2014 року, 21.01.2015 року, 22.03.2015 року та 21.05.2015 року.

V Оцінка суду

11. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов»язань за договором на вимогу Банку клієнт повинен виконати зобов»язання з повернення кредиту у тому числі простроченого кредиту та овердрафту, оплатити винагороду банку.

12. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

13. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання не допускається, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог ЦК України.

14. Згідно чинного законодавства, зокрема ст. ст. 549-550 ЦК України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов»язання.

15. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обовязку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

16. Виходячи з вищенаведеного суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки вважає, що зазначені у п.10 даного рішення факти свідчать про переривання строку позовної давності та визнання боргу відповідачем. Суд вважає, що картковий рахунок відповідача був відомий лише йому і здійснити проплату боргу міг лише він або уповноважена ним особа. Суд також звертає увагу на те, що поповнення карткового рахунку відповідача коштами неодноразово здійснювалося через платіжні термінали .

VІ Розподіл судових витрат

17. Позивачем при подачі позову було сплачено 1600грн. судового збору, який відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

З цих підстав

Керуючись ст. 525,526 , 549, 550, 253, 257, 258, 264,266 ЦК України, ст.ст. 2,5,10 13, 141,258 259, 263, - 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1.Позов ПАТ КБ «Приватбанк» (місце знаходження: м.Київ, вул.Грушевського,1Д, індекс:01001, ) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, індекс: 47122, паспорт серії НЮ № 167979, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити.

2.Стягнути із ОСОБА_1 жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НЮ № 167979, ІПН: НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (, 49094 м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) суму заборгованості по кредитному договору №б/н від 10.09.2010 року в розмірі 2194, 22 грн., з яких 4660.22 грн. - заборгованість за кредитом, 14096.90 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 500 грн. - штраф - фіксована частина та 937.86 грн. - штраф - процентна складова, а також судовий збір в сумі 1 600.00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шумський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 03 квітня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_3