Провадження № 2/127/6148/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Помазанові М.О.,

за участю: представника позивача та третьої особи ОСОБА_1,

представника відповідача адвоката ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_8 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5, за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 16.08.2017 року за заявою відповідача приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_8 було вчинено виконавчий напис за реєстровим №2255 про звернення стягнення за договором застави від 06.06.2015 року на транспортний засіб автомобіль марки (моделі) «VOLKSWAGEN TIGUAN», 2014 року випуску, номер шасі WVGZZZ5NZEW091058, реєстраційний номер НОМЕР_1, належний на праві власності ОСОБА_4, в рахунок погашення боргу всумі 600 000 грн., який ніби то існує на підставі договору позики від 29.05.2015 року.

Позивач вважає, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_8 16.08.2017 року за реєстровим №2255, є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам закону та який був вчинений нотаріусом під впливом омани з боку відповідача, а тому останній є таким, що не підлягає виконанню.

Так, відповідач, недобросовісно користуючись своїми правами та маючи на меті незаконно заволодіти належним позивачу майном, звернулась до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_8 з проханням вчинити виконавчий напис на договорі застави від 06.06.2015 року, мотивуючи це тим, що 29.05.2015 року між нею як позикодавцем з однієї сторони та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 як позичальниками з другої сторони було укладено договір позики.

06.06.2015 року в якості забезпечення виконання основного зобовязання між позивачем та відповідачем було укладено договір застави автомобіля марки (моделі) «VOLKSWAGEN TIGUAN», 2014 року випуску, номер шасі WVGZZZ5NZEW091058, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 165504, виданого Центр ДАІ 0502 24.07.2014 року.

Проте, звертаючись до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_8 за вчиненням виконавчого напису відповідач свідомо приховала від нотаріуса інформацію, що мала істотне значення, а саме те, що 23.12.2016 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим №678 вже був вчинений виконавчий напис на цьому ж договорі застави від 06.06.2015 року про звернення стягнення на заставне майно позивача на користь відповідача на вищезазначений автомобіль.

Станом на 16.08.2017 року (дату вчинення оскаржуваного правочину) було відкрито виконавче провадження №53186197 щодо примусового виконання виконавчого напису від 16.12.2015 року, вчиненого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим №678.

Окрім того, станом на 16.08.2017 року в провадженні апеляційного суду Вінницької області перебувала на розгляді цивільна справа №127/5917/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою ОСОБА_5, її представника адвоката ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07.07.2017 року.

Таким чином, наявність відкритого виконавчого провадження свідчить про свідомий намір відповідача вчинити подвійне стягнення та свідоме введення в оману нотаріуса, якому дана інформація не була доведена до відома. В той час, як наявність цивільної справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підтверджує наявність спору про межі та обсяг зобовязань за правочином, за яким було вчинено виконавчий напис, підтверджує факт відсутності безспірності зобовязання, що призводить до подвоєння обсягу відповідальності позивача, а, отже, є безумовною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача та третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6 за довіреностями ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та просив суд в задоволенні останніх відмовити у звязку з безпідставністю.

В судовому засіданні представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_8 за довіреністю ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позовних вимог у звязку з безпідставністю.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_7 до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 29.05.2015 року між відповідачем ОСОБА_5 як позикодавцем з однієї сторони та позивачем ОСОБА_4, третіми особами без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_7, ОСОБА_10 як позичальниками з другої сторони було укладено договір позики, відповідно до п.1 якого позикодавець передав у власність позичальників 600 000 грн., строком до 01.07.2015 року з нарахуванням 2% процентів від суми визначеної в пункті 1 за кожний місяць користування позикою.

Згідно п.2 вищезазначеного договору зазначена вище сума грошей отримана позичальниками від позикодавця повністю до оформлення цього договору.

На виконання зобовязань позичальників ОСОБА_4 на протязі десяти днів з моменту підписання цього договору зобовязана передати в заставу належний їй транспортний засіб марки (моделі) «VOLKSWAGEN TIGUAN», 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.149).

Так, дійсно, в забезпечення виконання зобовязань за договором позики від 29.05.2015 року, укладеного між ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_10, 06.06.2015 року між відповідачем як заставодержателем та позивачем як заставодавцем було укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстрованого в реєстрі за №247, за яким заставодавець передає в заставу заставодержателю у якості забезпечення виконання зобовязань за договором позики від 29.05.2015 року належний заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 165504, виданого Центр ДАІ 0502 24.07.2014 року, автомобіль марки (моделі) «VOLKSWAGEN TIGUAN», 2014 року випуску, номер шасі WVGZZZ5NZEW091058, реєстраційний номер НОМЕР_1. У відповідності до даного договору заставодержатель має право у випадку невиконання боржником своїх зобовязань за договором позики або заставодавцем за цим договором отримати задоволення за рахунок майна заставодавця, переданого в заставу на умовах, визначених цим договором (а.с.150-151).

Відповідно до п.5.1 договору застави транспортного засобу заставодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати майно у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання зобовязань за договором позики вони не будуть виконані повністю; якщо до моменту закінчення терміну дії договору страхування майна заставодавець не надасть заставодержателю документи, що підтверджують страхування майна відповідно до п.4.1.3. цього договору.

16.08.2017 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_8 було вчинено виконавчий напис та зареєстрований в реєстрі за №2255, за яким запропоновано звернути стягнення на заставне майно боржника (заставодавця) ОСОБА_4 на користь стягувача ОСОБА_5, належне боржнику на підставі свідоцтва про реєстрацію (техпаспорта) ТЗ СХХ №165504, виданого 24.07.2014 року Центром ДАІ 0502, на транспортний засіб автомобіль марки (моделі) «VOLKSWAGEN TIGUAN», 2014 року випуску, номер шасі WVGZZZ5NZEW091058, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований там же, що є предметом договору застави транспортного засобу, посвідченого 06.06.2015 року ОСОБА_9, приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу за реєстровим номером 247, відповідно до якого забезпечується виконання зобовязань за договором позики від 29.05.2015 року на загальну суму 600 000 грн., строк виконання зобовязань за яким настав 01.07.2015 року. Інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо сума основного боргу, яка підлягає стягненню 600 000 грн. (а.с.152).

Постановою начальника Первормайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_11 відкрито виконавче провадження №54679675 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса (а.с.100).

А постановою начальника Первормайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_11 від 15.09.2017 року у ВП №54679675 описано та арештовано майно боржника транспортний засіб автомобіль марки (моделі) «VOLKSWAGEN TIGUAN», 2014 року випуску, номер шасі WVGZZZ5NZEW091058, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.101).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обовязок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

ОСОБА_11 того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обовязків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобовязання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Позивач як на підставу своїх позовних вимог зазначала, що окрім оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса на час винесення останнього існував виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим №678 на підставі того ж договору застави від 06.06.2015 року про звернення стягнення на заставне майно позивача на користь відповідача на вищезазначений автомобіль. А станом на 16.08.2017 року (дату вчинення оскаржуваного правочину) було відкрито виконавче провадження №53186197 щодо примусового виконання виконавчого напису від 16.12.2015 року, вчиненого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим №678, що свідчить про свідомий намір відповідача вчинити подвійне стягнення. Окрім того, оскільки станом на 16.08.2017 року в провадженні апеляційного суду Вінницької області перебувала на розгляді цивільна справа №127/5917/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою ОСОБА_5, її представника адвоката ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07.07.2017 року, підтверджують факт відсутності безспірності зобовязання.

Так, дійсно, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.07.2017 року, яке ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 07.09.2017 року залишено без змін у цивільній справі №127/5917/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, позов задоволено, визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 19.12.2016 року, зареєстрований в реєстрі за №678, про звернення стягнення на заставне майно ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на транспортний засіб автомобіль марки (моделі) «VOLKSWAGEN TIGUAN», 2014 року випуску, номер шасі WVGZZZ5NZEW091058, реєстраційний номер НОМЕР_1, в рахунок погашення боргу в сумі 3 540 000 грн., таким, що не підлягає виконанню (а.с.13-17, 18-20).

А відтат, на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису 16.08.2017 року виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 19.12.2016 року та зареєстрований в реєстрі за №678 був чинним, оскільки рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07.07.2017 року про визнання останнього таким, що не підлягає виконанню, набрало законної сили лише 07.09.2017 року на підставі ухвали апеляційного суду Вінницької області, що свідчить про подвійне стягнення заборгованості з боржника на користь стягувача та відсутність безспірності заборгованості, що є неприпустимим.

Як звертає увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 07.02.2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» сам факт подання нотаріусу заперечень боржника чи іпотеко/заставодавця щодо зобовязання, забезпеченого іпотекою/заставою, а також наявність судової справи про стягнення кредитної заборгованості свідчить про наявність спору між кредитором/заставодержателем і заставодавцем. У звязку з цим вчинення нотаріусом виконавчого напису може слугувати підставою для його оскарження.

Окрім того, Верховний суд України у своїй постанові від 05.07.2017 року №6-887 зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

А тому, наявність на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді спору по суті щодо заборгованості та розміру останньої свідчить про відсутність безспірності заборгованості за договором позики від 29.05.2015 року та договору застави транспортного засобу від 06.06.2015 року, що є безумовною підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Також, 21.03.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області у справі №127/5765/17 було постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_12 в кримінальному провадженні №0000067, накладено арешт на автомобіль марки (моделі) «VOLKSWAGEN TIGUAN», 2014 року випуску, номер шасі WVGZZZ5NZEW091058, реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_4, із забороною розпоряджатись будь-яким чином та користуватись ним (а.с.188-189).

Тоді, як 12.07.2017 року ОСОБА_5 звернулась до Вінницького міського суду з клопотанням про скасування арешту, накладеного в рамках кримінального провадження №0000067, проте ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.07.2017 року у справі №127/13565/17 в задоволенні клопотання було відмовлено (а.с.190-191).

Таким чином, на час звернення відповідача до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_8 із заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса останній було достеменно відомо про наявність судового арешту на вищезазначений автомобіль.

Окрім того, в судовому засіданні було встановлено, що на разі в Хмільницькому міськрайонному суді Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом відповідача до позивача та третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору про стягнення заборгованості за договором позики, що також свідчить про відсутність безспірності заборгованості за вищезазначеним зобовязанням.

Отже, встановлені в судовому засіданні обставини, а саме: наявність відкритого виконавчого провадження щодо того самого предмету з тих самих підстав, наявність судового рішення щодо виконавчого напису та існування арешту та заборони на вчинення будь-яких дій щодо спірного рухомого майна, про існування яких відповідачу було відомо, вказують на відсутність правових підстав для вчинення виконавчого напису нотаріуса на момент вчинення останнього.

При цьому, суд звертає увагу, що аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, рішення від 21.01.1999 року в справі «ОСОБА_13 проти Іспанії», від 22.02.2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 05.05.2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28.10.2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 09.12.1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 01.07.2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 07.06.2008 року в справі « Мелтекс ЛТД ( MELTEX LTD) та ОСОБА_14 (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обовязок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Тому, з урахуванням вищенаведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду даної справи, а відтак підлягають задоволенню.

Окрім того, в силу ч.1 ст.140 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 960,00 грн., понесений позивачем у розмірі 640,00 грн. за подання позову до суду, згідно квитанції №0.0.881047019.1 від 27.10.2017 року (а.с.1), та у розмірі 320,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову, згідно квитанції №0.0.881051495.1 від 27.10.2017 року (а.с.21).

На підставі викладеного, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства Юстиції України 22.02.2012 № 296/5, ст.ст.1, 3 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.15, 16, 18, 546, 547, 626, 1054 ЦК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_8 16.08.2017 року та зареєстрований в реєстрі за №2255, за яким запропоновано звернути стягнення на заставне майно боржника (заставодавця) ОСОБА_4 на користь стягувача ОСОБА_5, належне боржнику на підставі свідоцтва про реєстрацію (техпаспорта) ТЗ СХХ №165504, виданого 24.07.2014 року Центром ДАІ 0502, на транспортний засіб автомобіль марки (моделі) «VOLKSWAGEN TIGUAN», 2014 року випуску, номер шасі WVGZZZ5NZEW091058, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований там же, що є предметом договору застави транспортного засобу, посвідченого 06.06.2015 року ОСОБА_9, приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу за реєстровим номером 247, відповідно до якого забезпечується виконання зобовязань за договором позики від 29.05.2015 року на загальну суму 600 000 грн., строк виконання зобовязань за яким настав 01.07.2015 року, в рахунок погашення суми основного боргу, яка підлягає стягненню 600 000 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір у розмірі 960 (девятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 12.04.2018 року.

Суддя: