Провадження № 2/127/5118/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В., розглянувши матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в якій він просив позбавити ОСОБА_2 права користування житловим будинком за адресою м. Вінниця, пров. Привокзальний, 35.

При подачі позовної заяви до суду ОСОБА_1 були порушені вимоги ст.ст. 175, 177 ЦПК України, у звязку з чим ухвалою суду від 26.11.2018 року позовну заяву було залишено без руху і надано позивачу строк для виправлення недоліків тривалістю п'ять днів з дня отримання позивачем вказаної ухвали.

На виконання вимог ухвали суду від 26.11.2018 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3, подав до суду заяву в якій вказав, що судовий збір сплачений ним особисто, однак до суду свій ордер помилково надано не було.

Крім того відсутність документа, що посвідчував право власності позивача на житловий будинок, спростовується наданим до суду заповітом, на користь ОСОБА_1

Разом з тим суд вважає, що до теперішнього часу вимоги ухвали суду від 26.11.2018 року позивачем не виконані.

Стосовно судового збору суд зазначав, що платником судового збору є позивач. Суд не бере до уваги пояснення представника позивача ОСОБА_4, щодо сплати судового збору саме ним, оскільки згідно наданої квитанції платником є ОСОБА_5, який не є позивачем. Тому надана до позовної заяви квитанція на підтвердження зарахування судового збору за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням є неналежним доказом сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Незважаючи на те, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України), право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Суди повинні були розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна, оскільки виникнення певного з названих прав повязується з різними моментами у часі та різними юридичними фактами.

Факт наявності заповіту на спадщину не підтверджує набуття спадкоємцем права власності на обєкт, що входить до складу спадкового майна, а тому відсутні підстави стверджувати, що позивач є власником будинку, як це зазначено у позові.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином не надавши до суду належного доказу сплати судового збору та правовстановлюючого документа на спірний будинок, на підтвердження права власності позивачем не виконано вимоги ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки, позивачем відповідно до ухвали суду від 26.11.2018 року у визначений строк не виконано всі вимоги, які є передумовою відкриття провадження у справі, то позовна заява вважається неподаною і має бути повернута позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: