Справа 237/3781/18
Номер провадження 2/237/1438/18
16.11.18 м. Курахове
Мар'їнський районний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Медведського М.Д.,
при секретарі: Махно Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Мар'їнський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 25.02.1995 року по 12.11.1999 року. Шлюб було розірвано Мар'їнським районним судом Донецької області, після чого вона з відповідачем ніяких стосунків не підтримує, зв'язок із ним відсутній з 2014 року, коли він поїхав до м. Донецьк, де вступив до збройного формування. Вона є власником будинку АДРЕСА_1. В цьому будинку окрім неї, доньки та онука зареєстрований також відповідач, якого вона наразі хоче зняти з реєстраційного обліку, оскільки останній не проживає в спірному будинку без поважних причин понад шести місяців. З зазначених підстав просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги, викладені в заяві, підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив про причини неявки, не подав відзив, як то передбачає ст. 280 ЦПК України, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 280-282 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві.
Так, згідно договору дарування будинку від 23.11.2000 року ОСОБА_1 є власником жилого будинку АДРЕСА_1.
Згідно довідки № 1762/02-26 від 07.08.2018 року, виданої Степненською сільською радою, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4. До складу її сім'ї входять: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, онук ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, колишній чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Згідно акту від 06.08.2018 року, складеного депутатом Степненської сільської ради ОСОБА_5 в присутності сусідів ОСОБА_6 і ОСОБА_7, в будинку зареєстрований, але не проживає з жовтня 2014 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Згідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, ще не суперечать закону.
Відповідно до вимог ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача або члена його сім'ї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування житловим приміщенням з дня вибуття.
Відповідно до положень ст.ст. 71, 72 ЖК України, наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратити право користування житловим приміщенням, зокрема, якщо вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців.
Оскільки, судом встановлено, що відповідач не проживає в спірному будинку понад шість місяців, тому викладені обставини дають суду підстави для визнання відповідача особою, що втратив право користування житловим приміщенням.
На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 4, 7, 12, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 107 ЖК України, 319 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1.
Зобов'язати уповноважений орган зняти ОСОБА_2 з обліку за місцем його останньої реєстрації - АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разу пропуску з інших поважних причин.
Суддя М.Д.Медведський
Дата документу 16.11.2018