Справа № 346/3189/16-ц
Провадження № 22-ц/779/92/2018
Головуючий у 1 інстанції П'ятковський В. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2,

суддів: Девляшевського В.А., Матківського Р.Й.,

за участю секретаря Петріва Д.Б., представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, представниці позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2016 року, ухваленого головуючим суддею Пятковським В.І. в м. Коломия, дата складення повного тексту якого не відома, по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

1. Позов заявлено 01.06.2016 (а.с. 2-3).

1.1. Обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до укладеного між Банком та відповідачкою Договору № б/н від 03 липня 2006 року остання отримала кредит у розмірі 8500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Внаслідок порушення останньою умов Договору, виникла заборгованість, яка станом на 30 квітня 2016 року склала 13696,88 грн.

1.1.2. Просили стягнути з відповідачки на користь Банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 13696 грн 88 коп. та 1378,0 грн судових витрат; розгляд справи проводити без їх участі.

1.2. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2016 року позов задоволено.

1.2.1. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь публічного акціонерного товариства «Приватбанк», заборгованість за кредитним договором в розмірі 13696,88 грн та судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

2. Представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 27.11.2017 оскаржив рішення в апеляційному порядку (а.с. 78-79).

2.1. Зміст апеляційних вимог.

ОСОБА_3 не є належним відповідачем у справі, оскільки вона рішенням Коломийського міськрайонного суду від 14.02.2013 визнана недієздатною та їй призначено опікуна ОСОБА_6. Опікун повинен вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

2.1.1. З цих підстав просить рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2016 року скасувати, ухвалити нове, яким у позові відмовити в повному обсязі.

3. Фактичні обставини, встановлені судами.

3.1. Згідно рішення суду першої інстанції, що відповідає викладеному у позовній заяві Банку, на підставі «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою» та «Тарифів Банку», відповідачка 03 липня 2006 року отримала кредит у розмірі 8500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

3.2. Згідно матеріалів справи, 03.07.2006 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк», Банк) та ОСОБА_3 (далі відповідачка) підписано Заяву (кредитний договір б/номера) про отримання кредитної картки «Універсальна» з кредитним лімітом в 2000,0 грн з базовою відсотковою ставкою за кредитним лімітом на момент підписання договору 3 % на місяць з розрахунку 360 днів у році, з терміном дії кредитного ліміту строком по термін дії кредитної картки.

Згідно Заяви відповідачка погодилась, що вказана Заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг (а.с. 7 Заява Кредитний договір (неналежної якості!!!).

3.3. На а.с. 9-14 містяться Умови і Правила надання банківських послуг, які не підписано ОСОБА_3, на а.с. 18-20 Довідка, Ліцензія та Статут Банку.

3.4. В підтвердження заборгованості Банком представлено Розрахунок заборгованості за кредитним договором б/н від 03.07.2006 (а.с. 4-6, далі Розрахунок заборгованості), згідно якого станом на 30.04.2016 загальна заборгованість становила 13696,88 грн, з них за кредитом 8384,39 грн, заборгованість за процентами 4184,07 грн (в т.ч.: несплачені проценти на поточну заборгованість 632,80 грн, несплачені проценти на прострочену заборгованість 3551,27 грн) та заборгованість по судовим штрафам 1128,42 грн.

3.5. Обставини, встановлені апеляційним судом на підставі ч. 3 ст. 367 ЦПК України відповідно до вимог апеляційної скарги.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.02.2013 (набрало законної сили 25.02.2013) ОСОБА_3 визнано недієздатною, встановлено над нею опіку, призначено опікуном ОСОБА_6 (сина відповідачки) (а.с. 84 Рішення).

На а.с. 83 міститься Виписка із медичної карти ОСОБА_3

Відповідачка ОСОБА_3 є інвалідом другої групи (а.с. 82 копія Пенсійного посвідчення).

3.6. Відповідачка в судовому засіданні суду першої інстанції 21.07.2016 заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що з її пенсії, яку вона отримує, позивач щомісячно стягує по 600 гривень з пенсійної карточки, проте жодних доказів цього суду не подала.

3.7. В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідачки підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити з указаних у ній мотивів.

3.8. Представниця позивача заперечила апеляційну скаргу, вказавши, що на час розгляду справи їм не було відомо про статус відповідачки, інакше позов було б предявлено і до опікуна.

4. Оцінки апеляційного суду.

4.1. Задовольняючи позовні вимоги Банку, суд першої інстанції дійшов висновку, що неоспорений розмір заборгованості належить стягнути з відповідачки, оскільки Банк, надавши відповідачці позику, свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідачка протягом дії кредитного договору систематично порушувала його умови, внаслідок чого станом на 30.04.2016 виникла заборгованість останньої перед Банком, а відповідно до ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а в силу приписів ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

4.2. Поза увагою суду залишилось те, що відповідачка з 25.02.2013 є недієздатною і за її дії відповідає опікун, призначений відповідно до ст. 60 ЦК України.

Перше. Відповідачка була присутня в судовому засіданні суду першої інстанції. Суд мав всі можливості встановити статус відповідачки і вжити заходів, передбачених ч. 5 ст. 12 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України.

Друге. За положеннями ч. 3, 4 ст. 41 та ст.. 1184 ЦК України відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою несе її опікун. Позивачем не предявлено вимог до опікуна і судом першої інстанції цю особу до участі у справі не залучено в жодній якості ні як відповідача, ні як законного представника. По суті вимог це перешкоджає визначити межі відповідальності відповідачки до моменту визнання її недієздатною і вирішити питання про відповідальність опікуна після цього.

Третє. За ст. 67 ЦК України опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного та зобовязаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

У цій ситуації слід прийти до висновку, що суду не відбулось, оскільки розгляд проведено з особою, яка не здатна розуміти значення своїх дій і керувати ними. Права недієздатної особи не були представлені і захищені у спорі про її майно.

Апеляційний суд це оцінює як порушення права на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції), що призвело до втручання у майнові права відповідачки поза законною процедурою (ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції).

По-перше, дії недієздатної особи в суді не мають юридичного значення, є процесуально нікчемними, оскільки відповідачка на час розгляду справи не мала цивільної процесуальної дієздатності у спорі про свої майнові права (ст. 47 ЦПК України).

По-друге. Законного представника недієздатної відповідачки залучено до справи не було всупереч вимогам ст. 59 ЦПК України. Рішення суду було засновано на доводах позивача, що є порушенням принципів рівності, диспозитивності та змагальності (ст. 2, 6, 12, 13 ЦПК України). Відповідачка не мала можливості доступу до процесуальних процедур для свого захисту.

5. Висновки.

5.1. Рішення ухвалено судом першої інстанції щодо недієздатної особи, права якої не були представлені і захищені в суді в результаті невиконання положень ст. 50, 51, 59 ЦПК України. При цьому апеляційний суд вважає, що опікун відповідачки мав бути залученим як законний представник недієздатної підопічної у процесі розгляду справи, а за вимогою позивача, і як співвідповідач по зобовязаннях, які виникли після встановлення недієздатності відповідачки.

5.2. Чинний процесуальний закон (ст. 351-387 ЦПК України) не передбачає можливості на стадії апеляційного перегляду притягнення до справи осіб, участь яких є обовязковою за законом, і вирішувати питання про їх права та обовязки щодо предмету спору. Опікуна апеляційний суд не може притягнути до участі у справі, а без нього неможливо провести судове засідання та визначити межі відповідальності сторін.

5.3. Рішення суду першої інстанції ухвалено за відсутності учасника справи (участь недієздатної особи є процесуально нікчемною у даному випадку) з порушеннями права на юридичний захист інтересів недієздатних осіб, які унеможливлюють прийняття законного та обґрунтованого рішення. Тому, відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦПК України рішення суду належить скасувати, а у позові до відповідачки відмовити, оскільки вона не може самостійно відповідати за своїми зобовязаннями після визнання недієздатною, а її опікуна до участі у справі не залучено.

З наведених мотивів апеляційну скаргу належить задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст. 35, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06.04.2018.

ОСОБА_1 ОСОБА_2

Судді: В.А. Девляшевський

ОСОБА_7