АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 644/4830/15-ц Головуючий суддя І інстанції Шевченко С. В.
Провадження № 22-ц/790/2598/18 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Піддубного Р.М.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенка І.С.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 644/4830/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2016 року, ухвалене у складі судді Шевченка С.В., -

встановив:

У травні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначило, що 16 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № НОМЕР_1, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 29 672 грн. та зобовязався повернути вказану суму частинами у строк до 16 жовтня 2016 року, а також сплачувати проценти за користування кредитом та комісію у передбаченому договором розмірі.

15 вересня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого останнє набуло право вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Посилаючись на те, що відповідач взятих на себе за договором зобовязань належним чином не виконав, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 35833 грн. 67 коп., яка станом на 21 квітня 2015 року складається з: 27 846 грн. 87 коп. заборгованості за кредитом, 2 грн. 09 коп. заборгованості за процентами та 7 984 грн.71 коп. заборгованості за комісією.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 35 833 грн. 67 коп., з яких: 27 846 грн. 87 коп. сума основної заборгованості за кредитом, 2 грн. 09 коп. заборгованість за процентами, 7 984 грн.71 коп. нарахована комісія, а також стягнуто 358 грн. 40 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування скарги зазначив, що у порушення вимог ст. 1082 ЦК України повідомлення від ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором не отримував, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення з нього на користь позивача заборгованості за договором.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що 16 жовтня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 29672 грн. та зобовязався повернути вказану суму частинами відповідно до графіку погашення кредиту у строк до 16 жовтня 2016 року, а також сплачувати проценти за користування кредитом із розрахунку 0,01% річних та комісію у розмірі 2,99% від суми кредиту щомісячно.

15 вересня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого останнє набуло право вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 взятих на себе за кредитним договором зобовязань належним чином не виконав, правовими наслідками чого є стягнення з нього на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість у загальному розмірі 35833 грн. 67 коп., яка станом на 21 квітня 2015 року складається з: 27 846 грн. 87 коп. заборгованості за кредитом, 2 грн. 09 коп. заборгованості за процентами та 7 984 грн.71 коп. заборгованості за комісією.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст. 1050 ЦК).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України встановлено, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження (ч. 1 ст. 1080 ЦК).

За положеннями ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Жодних доказів на підтвердження того, що внаслідок неповідомлення про відступлення права грошової вимоги боржником було здійснено платіж на погашення кредиту на користь клієнта, у звязку з чим зменшився розмір заборгованості, ОСОБА_1 не надано і матеріали справи не містять.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що останній платіж ОСОБА_1 будо здійснено у грудні 2013 року, тобто до укладення договору факторингу.

Отже, встановивши, що відповідач взятих на себе за кредитним договором зобовязань належним чином не виконав, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових та фактичних підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 35833 грн. 67 коп., яка станом на 21 квітня 2015 року складається з: 27 846 грн. 87 коп. заборгованості за кредитом, 2 грн. 09 коп. заборгованості за процентами та 7 984 грн.71 коп. заборгованості за комісією.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення порядку повідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги висновків суду не спростовують, оскільки вказаним доводам судом першої інстанції дана належна оцінка під час ухвалення рішення.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду- залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 19 липня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.І. Овсяннікова

ОСОБА_3