Справа № 541/355/18
Провадження № 2-н/541/57/2018
У Х В А Л А

04 квітня 2018 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Куцин В.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дітей повноліття.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини, заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України.

Заява про видачу судового наказу має відповідати загальним вимогам ст. 163 ЦПК України.

Однак, як вбачається з матеріалів заяви, ОСОБА_1 не зазначила реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника, а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Крім того, в заяві зазначена адреса місця проживання ОСОБА_2 за якою він не зареєстрований, що підтверджується довідкою Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області від 28.03.2018.

Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає розмір аліментів, який в будь-якому разі не може бути менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, беручи до уваги те, що заява подана з порушенням вимог ст. 163,161 ЦПК України, заявлена вимога яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України, у видачі такого наказу слід відмовити на підставі п.1,3 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Роз'яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 161, 163, 165, 166, 167 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_5