Справа № 180/984/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.

з секретарем судового засідання Горіною А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: виконком Марганецької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 26 у будинку № 11 по вулиці Клубній в м.Марганець Дніпропетровської області. Позов обґрунтовано тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 30 вересня 1992 року він є власником квартири АДРЕСА_1. У квартирі з 06 травня 2014 року зареєстрований його онук ОСОБА_2 Восени 2014 року він поїхав на заробітки, а коли вернувся, почав проживати з батьками по вул.Красіна, 13/2 в м.Марганець, де і зараз проживає. Відповідач добровільно знятися з реєстрації відмовляється, участі в утриманні квартири не приймає, чим перешкоджає йому вільно розпоряджатися своєю квартирою, зокрема, він не може скористатися своїм право на отримання субсидії.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Представник виконкому Марганецької міської ради пояснень щодо позову, а також заяв і клопотань до суду не надавав.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, заслухавши показання свідка, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

За договором купівлі-продажу квартири від 30 вересня 1992 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с.5).

В зазначеній квартирі з 2014 року зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується витягом з домової книги (а.с.6-7).

Факт реєстрації відповідача за даною адресою підтверджується також довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області від 12 червня 2018 року (а.с.12).

21 травня 2018 року головою ОСББ «Клубна11» ОСОБА_3 в присутності мешканців вулиці Клубній ОСОБА_4 (кв.44), ОСОБА_5 (кв.31), ОСОБА_6 (кв.32) складено акт про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 06 травня 2014 року (а.с.8).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила той факт, що ОСОБА_2А, який є онуком позивача, в квартирі АДРЕСА_3 ніколи постійно не проживав.

За правилами ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, який є онуком позивача, не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 більше 4-х років, участі в утриманні квартири не приймає.

Реєстрація відповідача за вказаною вище адресою створює позивачу перешкоди в здійсненні користування та розпорядження квартирою.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки підтверджені наявними у справі доказами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі статей 319, 321, 391 ЦК України, керуючись статтями 12, 13, 77-81, 141, 263-265, 268, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 26 у будинку № 11 по вулиці Клубній в м.Марганець Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 гривні 80 копійок

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований та мешкає за адресою: 53400, Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Клубна,11/26.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: 53400, Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Клубна,11/26, фактично проживає за адресою: 53400, Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Красіна,13/2.

Третя особа: Виконавчий комітет Марганецької міської ради, , юридична адреса: Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Єдності, 29-а.

Судове рішення складено 13 липня 2018 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна