АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1921/2018 Головуючий в 1-й інстанції - Майбоженко А.М.
756/8815/16-ц Доповідач Чобіток А.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 квітня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Соколової В.В.,

Розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 07 грудня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в:

У липні 2016 року позивач пред'явив вказаний позов до відповідача та зазначав, що 07.09.2015 року між ним та відповідачем було укладено договір підряду №07/09/15, за яким відповідач (підрядник) взяв на себе зобов'язання власними та/або залученими силами і засобами за завданням позивача (замовника) виготовити конструкцію: сходи ломаний косоур; огородження «Тросс» по сходам та терасі за адресою: АДРЕСА_1, а він як замовник прийняти та оплатити виконані роботи на умовах, визначених у даному договорі. У момент підписання договору він, виконуючи свої зобов'язання замовника , передав відповідачу завдаток у розмірі 42000 гривень. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, на неодноразові його листи щодо виконання умов договору, повернення завдатку відповідач не відреагував, що ним було розцінено як відмову від договору підряду. Посилаючись на те, що відповідач набув грошові кошти у розмірі 42 000 гривень безпідставно, просив суд стягнути з відповідача вказану суму грошових коштів.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з тих підстав, що вказаний договір підряду з позивачем не укладав, не підписував, зобов'язання на виконання робіт, вказаних в договорі на себе не брав та кошти в розмірі 42 000 грн. від позивача не отримував,а відтак підстави для стягнення коштів відсутні.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києві від 07 грудня 2017 року позов задоволено. Вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 42 000 грн. та судові витрати у розмірі 551 грн.21 коп..

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу,в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що судом невірно встановлені обставини щодо укладення спірного договору, не враховано його заперечення укладення договору підряду з позивачем 07.09.2015 року та специфікації до договору підряду, він не знайомий з позивачем, ніколи з ним не зустрічався і грошові кошти від нього не отримував. Судом належним чином не надана оцінка результатам комплексної технічно-почеркознавчої експертизи №15748/15749/17-32 від 30.10.2017 року, за яких дати відповідь на питання відносно підпису від імені ОСОБА_1 в графі Підрядник ФОП ОСОБА_1 договору підряду №07/09/15 від 07.09.2015 року - не виявилось можливим. Підпис від імені ОСОБА_1 в графі підрядник ФОП ОСОБА_1 специфікації до договору підряду - ймовірно виконаний не ОСОБА_1,а іншою особою, в зв'язку з чим він просив визнати договір підряду та специфікацію до договору підряду фальшивими на підставі ст..185 ЦПК України та виключити їх з числа доказів. Позивачем не надано розрахункового документу, на підтвердження отримання ним від позивача 42 000 грн..Крім того відповідач вважає, що судом помилково застосовано до спірних правовідносин ст. 1212 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що на підтвердження одного з доводів апеляційної скарги стосовно не укладення договору підряду від 07.09.2015 року відповідач послався лише на висновок комплексної технічно-почеркознавчої експертизи №15748/15749/17-32 від 30.10.2017 року, за яким дати відповідь на питання відносно підпису від імені ОСОБА_1 в графі Підрядник ФОП ОСОБА_1 договору підряду №07/09/15 від 07.09.2015 року - не виявилось можливим. Підпис від імені ОСОБА_1 в графі підрядник ФОП ОСОБА_1 специфікації до договору підряду - ймовірно виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою, умовчавши про висновки експерта №15750/22976/22977/17-33 від 23.11.2017 року,відповідно до яких відтиски печатки від імені ФОП ОСОБА_1 , у договорі підряду №07/09/15 від 07.09.2015 року та у специфікації до даного договору у графі «Підрядник: ФО-П ОСОБА_1.» нанесені однією і тією ж печаткою, а саме наданою до Інституту печаткою ФОП ОСОБА_1, вільні зразки відтисків якої надані Інституту для порівняльного дослідження,а відтак використовуючи печатку у своїй діяльності відповідач такими своїми діями стверджує певні факти вчинення тієї чи іншої дії. Наявність печатки ФОП ОСОБА_1 на договорі підряду від 07.09.2015 року та на специфікації до договору свідчить про укладення останнім цього договору. Умовами договору підряду узгоджується отримання підрядником від замовника завдатку 80% від ціни договору у розмірі 42 000 грн., в зв'язку з чим посилання відповідача в апеляційній скарзі на недоведеність отримання ним вказаних грошових коштів належними доказами-квитанцією, платіжним дорученням ,меморіальним ордером не заслуговують на увагу. Позивач вважає правомірним застосування судом при вирішенні даного спору ст..1212 ЦК України, виходячи з того, що він в односторонньому порядку відповідно до вимог ч.3ст.849,ч.3 ст.651,ч.2 ст.653 ЦК України відмовився від договору, а тому він вважається розірваним,що тягне за собою припинення зобов'язання сторін , а відтак відпала правова підстава , за якою відповідач отримав грошові кошти,які підлягають стягненню з нього.

Вислухавши доповідь судді, обговоривши її доводи, обставини справи, Апеляційний суд міста Києва, який діє відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», вважає ,що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.09.2015 року між позивачем (замовник) та відповідачем (підрядник) було укладено Договір підряду №07/09/15 (далі - Договір), за умовами якого підрядник зобов'язувався власними та/або залученими силами і засобами за завданням замовника виготовити конструкцію: сходи ломаний косоур; огородження "Тросс» по сходам та терасі за адресою: АДРЕСА_1, а замовник - прийняти та оплатити виконані роботи на умовах, визначених у даному Договорі (а.с.9-11).

Цього ж дня, а саме 07.09.2015 року, між сторонами договору була підписана специфікація до нього. (а.с. 12).

Відповідно до п.3.1 договору, розрахунки між позивачем та відповідачем повинні були проводитися у декілька послідовних етапів, які залежали від етапів проведення робіт. На виконання п.3.2 договору позивач у момент підписання договору, передав відповідачу завдаток 80% від ціни договору, у розмірі 42 000 гривень.

Відповідно до п.4.1.1 договору відповідач приступив до виконання першого етапу робіт, а саме розпочав придбання матеріалів та виготовлення заготівок частково доставивши вказані матеріали за адресою вказаною в договорі, однак здійснював це з порушенням строків, більше того не доставив усіх матеріалів, необхідних для здійснення другого етапу робіт, відповідно до п.4.2.2 Договору.

05.02.2016 року позивач направив відповідачу повідомлення з пропозицією прибути 08.02.2016 року о 10 годині за адресою місця виконання договору для перевірки наявності та кількості матеріалів та заготовок (а.с.15-16).

У вказані день та час відповідач на визначене місце не прибув, а тому перевірку наявності та кількості матеріалів та заготовок було проведено за його відсутності та складено Акт від 08.02.2016 року (а.с.22) та здійснено фотографування відповідних матеріалів та заготовок.

12.02.2016 року вказані документи з повідомленням були направлені на адресу відповідача (а.с.18-21). У повідомленні зазначено, що за результатами проведеної перевірки було виявлено недостатню кількість матеріалів та заготовок для закінчення першого етапу робіт за Договором, а саме відсутні трос та стійки для облаштування огорожі тераси, та запропоновано відповідачу протягом 10 днів з моменту, коли він дізнається чи повинен буде дізнатися про повідомлення усунути недоліки у роботі, а саме доставити відсутні матеріали, завершити перший етап робіт та приступити до другого етапу.

Вказана вимога відповідачем не виконана.

Відповідно до ч. 3 ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

У зв'язку з невиконанням відповідачем вимоги про усунення недоліків у виконаній роботі, позивач, використовуючи своє право, визначене ч. 3 ст. 849 відмовився від договору в односторонньому порядку з 23.03.2016 року, повідомивши про це відповідача у вказану дату, вимагаючи повернення суми сплаченого завдатку.

Згідно з ч.3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч.2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Таким чином, позивач в односторонньому порядку відмовився від договору, при цьому право на таку відмову передбачено законом, а саме ч.3 ст.849 ЦК України, що призвело до припинення зобов'язання між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Позивач, пред'являючи вимоги про повернення сплаченого завдатку у розмірі 42 000 гривень, посилається на те, що відповідач набув право на це майно на підставі договору, від якого позивач в подальшому відмовився, а тому підстава, на якій вони були набуті відпала з 23.03.2016 року, що вказує на безпідставність утримання коштів відповідачем.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідача на користь позивача 42 000- грн.,суд першої інстанції виходив з того,що позивач правомірно заявив вказані вимоги з підстав не виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором підряду,в зв'язку з чим він правомірно в односторонньому порядку відмовився від договору,як це передбачено ч.3 ст.849 ЦК України та набув право вимагати від відповідача повернути йому грошові кошти,які останній набув за умовами договору підряду,але в зв'язку з припинення зобов'язань за цим договором відпали підстави за якими відповідач ці кошти набув.

При цьому суд першої інстанції перевірив заперечення відповідача щодо позову і обґрунтував їх відхилення.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду першої інстанції відповідним обставинам справи, нормам матеріального права,які регулюють правовідносини,які виникли між сторонами,до якого суд прийшов з дотриманням вимог норм процесуального права.

Аргументи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Посилання відповідача на висновок комплексної технічно-почеркознавчої експертизи №15748/15749/17-32 від 30.10.2017 року, за яким дати відповідь на питання відносно підпису від імені ОСОБА_1 в графі Підрядник ФОП ОСОБА_1 договору підряду №07/09/15 від 07.09.2015 року - не виявилось можливим. Підпис від імені ОСОБА_1 в графі підрядник ФОП ОСОБА_1 специфікації до договору підряду - ймовірно виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою, в зв'язку з чим він вважає договір підряду та специфікацію до договору підряду є фальшивими,не спростовує висновок суду першої інстанції, оскільки колегія суддів вважає, що в рішенні суду даний доказ,який не є категоричним, оцінений судом в сукупності з іншими доказами по справі,як це вимагають норми ЦПК.

Так, відповідно до висновку експерта №15750/22976/22977/17-33 від 23.11.2017 року, відтиски печатки від імені ФОП ОСОБА_1 ,у договорі підряду №07/09/15 від 07.09.2015 року та у специфікації до даного договору у графі «Підрядник: ФО-П ОСОБА_1.» нанесені однією і тією ж печаткою, а саме наданою до Інституту печаткою ФОП ОСОБА_1, вільні зразки відтисків якої надані Інституту для порівняльного дослідження.

Надавши оцінку вказаним висновкам експертизи суд першої інстанції правильно зазначив,що незважаючи на те, що висновок експерта за результатами проведеного почеркознавчого дослідження не дає змоги встановити належність підпису ОСОБА_1 у договорі підряду та специфікації до нього саме відповідачу, проте висновок експертів за результатами судово-технічної експертизи документів дає змоги дійти висновку про те, що відбитки печатки проставлені у договорі та специфікації здійснені за допомогою печатки ФОП ОСОБА_1, яка була надана ним суду для проведення експертизи.

Встановивши, що укладення договору підряду відбувалось шляхом направлення на адресу позивача для підписання копій договорів з проставлянням підпису та печатки від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, що не суперечить ст..202 ЦК України,суд першої інстанції правильно зазначив,що відбулось підписання сторонами договору підряду №07.09.2015 від 07.09.2015 року та отримання відповідачем грошових коштів відповідно до п.3.2 договору,порушення відповідачем умов договору підряду та настання в зв'язку з цим цивільно-правової відповідальності у вигляді повернення грошових коштів,які він утримує без достатніх правових підстав.

Ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції відповідач не надав доказів, які б вказували на вибуття в 2015 році печатки ФОП ОСОБА_1 із його володіння, повідомлення про незаконне заволодіння чи користування нею сторонніми особами. Крім того, печатка була надана суду для проведення експертизи безпосередньо відповідачем,яку він мав відповідно до ч.1 ст.58-1ст.58-1 Господарського кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), як суб'єкт господарювання, що вказує на перебування печатки та використання її відповідачем,і контроль за її зберіганням мав бути забезпечений саме ним.

Відповідно до п.10.1 Договору підряду, договір набирає сили з дати його підписання уповноваженими представника сторін і діє до повного і належного виконання (здійснення) обов'язків Сторін за цим Договором, в зв'язку з чим суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що даний договір може бути підписаний і не безпосередньо відповідачем, однак проставлення печатки, яка перебувала у його використанні вказує на наявність цивільно-правових зобов'язань між сторонами.

Доводів на спростування цього висновку суду апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст..627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору,виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства,звичаїв ділового обороту,вимог розумності та справедливості.

Аргумент апеляційної скарги про недоведеність позивачем належними доказами оплату позивачем грошових коштів у розмірі 42 000 грн. та прийняття таких коштів відповідачем, апеляційний суд відхиляє з огляду на умови укладеного сторонами договору підряду, а саме: п. 3.2. Договору передбачено, що у момент підписання Договору Замовник передає Підряднику завдаток - 80% від ціни Договору, у розмірі 42000 грн., відповідно до п.п. 4.1.1, перший етап - придбання матеріалів, виготовлення заготівок, в строк протягом 25 робочих днів, з наступного дня після отримання завдатку згідно пункту З.1., за умови підписаного договору та технічного завдання (специфікації).Таким чином укладання даного договору було можливе за умови отримання підрядником вказаних грошових коштів,від чого залежало виконання інших умов договору щодо придбання відповідачем матеріалів та виготовлення заготівок і які частково виконані відповідачем у вигляді завезення за вказаною в договорі адресою частину матеріалів та заготівок.

Таким чином отримання відповідачем грошових коштів від позивача підтверджується умовами договору підряду і інших підтверджень даної обставини умовами договору не передбачається.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами апеляційної скарги в частині невірного застосування судом ст..1212 ЦК України до спірних взаємовідносин в зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 3 ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

З матеріалів справи вбачається,що позивач у відповідності з вимогами вказаної норми закону своїми повідомленнями, адресованими відповідачу, вимагав відповідно усунення недоліків щодо виконання зобов'язань за договором підряду та в подальшому відмовився від договору.

Згідно з ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Системний та логічний аналіз наведених положень законодавства свідчить про те, що договір підряду може бути розірваний за певних умов в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі, тобто в результаті вчинення Замовником (Позивачем) одностороннього правочину, який тягне припинення зобов'язань його сторін. При цьому, одностороння відмова від договору не потребує узгодження та як самостійний юридичний факт зумовлює його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути мйно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Оскільки договір підряду був в установленому порядку розірваний і зобов'язання за ним припинено,то грошові кошти отримані відповідачем за цим договором у розмірі 42 000 грн. знаходяться у нього без достатньої підстави, в зв'язку з чим суд правомірно керуючись ст..1212 ЦК України стягнув з відповідача зазначені кошти на користь позивача.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст..ст.374,375,381,382,384,ч.3,п.2 ст. 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції ,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 07 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий - Судді -