Єдиний унікальний номер 237/2675/17 Номер провадження 22-ц/775/484/2018(м)
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 237/2675/17

Номер провадження 22-ц/775/484/2018(м)

Апеляційний суд Донецької області у складі суддів Кочегарової Л.М., Попової С.А., Ткаченко Т.Б.,

позивач - Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, правонаступником якого є Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району

відповідач - ОСОБА_1

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району на рішення Мар*їнського районного суду Донецької області від 14 серпня 2017 року, у складі судді Медведського М.Д., дата складення повного судового рішення 18 серпня 2017 року,

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, правонаступником якого є Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району (далі УПСЗН Запорізької міської ради по Хортицькому району), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Позовна заява мотивована тим, що згідно заяви ОСОБА_1 від 05 травня 2016 року їй продовжено виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 05 травня 2016 року по 04 листопада 2016 року. Проте, позивачем було виявлено, що ОСОБА_1 була відсутня за місцем фактичного проживання у вказаний період отримання грошової допомоги понад 60 днів, а саме з 15 серпня 2016 року по 24 січня 2017 року, що свідчить про неправомірне отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам. Позивачем направлена поштою вимога про повернення надміру сплачених коштів, однак, відповідач таку вимогу не виконав, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду з вимогою про повернення відповідачем надміру виплачених бюджетних коштів.

Рішенням Марїнського районного суду Донецької області від 14 серпня 2017 року в задоволенні позовних вимог Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району просить рішення суду скасувати та ухвалите нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд правильно дав оцінку представленим нею доказам щодо причин відсутності на контрольованій території більше встановленого законом строку.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню з задоволенням позовних вимог з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що згідно довідки від 28 жовтня 2014 року № ОСОБА_1 була взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з фактичною адресою проживання: АДРЕСА_1.

05 травня 2016 року відповідач подала до органу соціального захисту населення по Хортицькому району м. Запоріжжя заяву з проханням призначити їй допомогу як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг і надала згоду на призначення щомісячної адресної допомоги, у зв'язку із чим відповідач з 05 травня 2016 року по 04 листопада 2016 року отримувала зазначену адресну допомогу шляхом перерахування на картковий рахунок.

15 серпня 2016 року відповідач виїхала на тимчасово неконтрольовану територію Донецької області і повернулась на контрольовану територію України лише 24 січня 2017 року, що підтверджується відомостями Державної прикордонної служби України згідно відповіді на лист № 01-05/9705 від 27 жовтня 2016 року та не оспорюється відповідачем.

За період з 15 серпня 2016 року по 04 листопада 2016 року ОСОБА_1 була виплачена щомісячна адресна допомога в розмірі 4741,28 грн.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції зазначив, що оскільки протягом періоду отримання допомоги відповідач не була позбавлена статусу внутрішньо переміщеної особи, довідка внутрішньо переміщеної особи скасована не була в порядку ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», а підстави для скасування такої довідки позивачем були виявлені вже після закінчення періоду отримання допомоги, то суд вважає отримання допомоги відповідачем в період з 15 серпня 2016 року до 04 листопада 2016 року правомірним.

З висновками суду погодитися не можна.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які

сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказане судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Механізм надання тимчасової державної допомоги переміщеним особам на проживання регламентує Порядок призначення та виплати щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 (далі - Порядок). Відповідно до Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сімю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім*ї.

Тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Для призначення допомоги на наступний шестимісячний строк одержувач подає лише заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також предявляє довідки всіх членів сім*ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період.

Зі справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована у АДРЕСА_2.

03 лютого 2015 року відповідачу видана довідка про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з 28 жовтня 2014 року. Місцем реєстрації зазначено АДРЕСА_1 (а.с.7,22).

Згідно заяви ОСОБА_1 від 05 липня 2016 року про призначення грошової допомоги на покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг, її фактичне місце проживання (перебування) визначено в АДРЕСА_1. При цьому заявник була проінформована, що інформація подана у цій заяві, а також документи, додані до неї, можуть бути перевірені органом соціального захисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів (а.с.5).

Рішенням УПСЗН Запорізької міської ради по Хортицькому району від 12 травня 2016 року ОСОБА_1, на склад сім'ї три особи, була призначена щомісячна адресна допомога на період з 05 травня 2016 року по 04 листопада 2016 року в розмірі по 1768 грн.(а.с.15).

Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08 червні 2016 року № 365 набрав чинності 14.06.2016 і далі - Порядок контролю). Цей Порядок надав управлінню повноваження відвідувати внутрішньо переміщених осіб з моменту набрання ним чинності. У разі відсутності особи за фактичним місцем проживання та неявкою осіб для проходження фізичної ідентифікації робити запити до Держприкордонслужби щодо виїзду особи за кордон, на тимчасово окуповану територію України або до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно п. 10 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Грошова допомога є цільовою допомогою і надається внутрішньо переміщеним особам для покриття виплат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (п. 1 постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505).

Здійснення контролю за проведенням соціальних виплат відповідачу було проведено на підставі рішення начальника управління від 13.05.2017 № 52 (п. 5 Порядку контролю).

Відповідно до Акту проведення перевірки цільового використання коштів заявниками в період призначення ним щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 01 березня 2017 року встановлено, що в період/періоди отримання адресної допомоги на підставі заяви від 05 травня 2016 року, заявник був відсутній за місцем його фактичного місця перебування з 15 серпня 2016 року по 24 січня 2017 року, а тому, не мав права на отримання адресної допомоги за вказаний період, оскільки не проживав у м.Запоріжжя. Розмір надмірно отриманих відповідачем коштів становив 4741,28 грн. (а.с.18.).

Окрім цього, підтвердженням не проживання відповідача в період з 15 серпня 2016 року по 04 листопада 2016 року за заявленою адресою є інформація з Держприкордонслужби від 27 жовтня 2016 року.

Згідно з інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 27 жовтня 2016 року ОСОБА_1 15 серпня 2016 року о 15.32 год. здійснила виїзд на непідконтрольну територію України та 24 січня 2017 року о 09.53 повернулася на підконтрольну територію України, яку залишила цього ж дня об 11.39 год. (а.с.13).

Листом №02-08/2482 від 21 березня 2017 року УПСЗН Запорізької міської ради по Хортицькому району повідомило ОСОБА_1 про необхідність в строк до 25 квітня 2017 року повернути управлінню 4741,28 грн. та попередило про можливість стягнення цих коштів у судовому порядку (а.с.19).

07 червня 2017 року ОСОБА_1 знята з обліку УПСЗН Запорізької міської ради по Хортицькому району у зв'язку із вибуттям в інший район (а.с.37).

Інформацією Держприкордонслужби чітко визначено напрямок виїзду відповідача, це напрямок покинутого постійного місця проживання відповідача.

Відповідно до п. 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплат житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають, на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Відповідно до п. 3 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінета Міністрів України від 01 жовтня 2014 № 509, при взятті на облік особа повідомляє відомості про фактичне місце проживання.

У запереченнях проти позовної заяви та відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказувала на те, що вона дійсно виїхала з м.Запоріжжя 15 серпня 2016 року на непідконтрольну територію і не приїжджала на територію України до 24 січня 2017 року, вказуючи, що її чоловік - ОСОБА_2 приїжджав до м.Запоріжжя та здійснював платежі за орендоване житлове приміщення. На підтвердження цих обставин відповідач надала акти прийому-передачі грошових коштів в кількості 6 штук (а.с.46,51-53).

Ці доводи апеляційний суд до уваги не приймає.

У відповідності з вимогами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За вимогами ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що надані ОСОБА_1 акти не є належними та допустимими доказами, оскільки докази повинні досліджуватися безпосередньо у суді, що не відбулося у зв'язку з відсутністю ОСОБА_1 в судовому засіданні. Крім того, надані акти не завірені будь-якими житловими органами; з них не зрозуміло, яке відношення до житлового приміщення по АДРЕСА_1 має ОСОБА_3, яка нібито отримувала кошти за проживання.

Посилання ОСОБА_1 на те, що в період з 15 серпня 2016 року по 04 листопада 2016 року вона не мала можливості приїхати на територію України через хворобу дитини, є непереконливими та не підтвердженими. Так, з представлених медичних документів відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, вбачається, що консультації щодо стану здоров'я дитини були надані у м.Харкові 12 жовтня 2016 року та 30 травня 2017 року і мали одноразовий характер, а медичний висновок № 773 відносно ОСОБА_4 видано 27 липня 2017 року (а.с.6-65).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що факт не проживання ОСОБА_1 в період з 15 серпня 2016 року по 04 листопада 2016 року, за заявленою нею адресою - АДРЕСА_1, було підтверджено належними доказами, які не спростовані відповідачем.

Дана обставина позбавляє ОСОБА_1 права на отримання адресної грошової допомоги призначеної відповідно до рішення УПСЗН Запорізької міської ради по Хортицькому району від 12 травня 2016 року для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг, оскільки понесення цих витрат не доведено.

Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014року № 637 у разі встановлення контролюючими органами факту незаконного одержання бюджетних коштів, який не оскаржений у судовому порядку, кошти у сумі, що незаконно отримані, повертаються до державного бюджету.

З урахуванням наведеного, колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про відмову в задоволенні позову.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вбачає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, ухвалив рішення, яке не відповідає нормам матеріального і процесуального права, а тому наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позову.

Посилання суду на те, що оскільки позивачем не прийнято заходів щодо скасування довідки внутрішньо переміщеної особи, то відсутні підстави для задоволення позову, апеляційний суд вважає неспроможними зважаючи на те, що позовні вимоги заявлені щодо стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у вигляді цільової державної матеріальної допомоги, а не з приводу законності набуття та припинення статусу внутрішньо переміщеної особи.

На підставі ст.ст.3,4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.10,141 ЦПК України, ухвалюючи нове рішення про задоволення апеляційної скарги УСЗН по Хортицькому району,

колегія вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача у відшкодування судового збору 1200 грн. у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (а.с.88-89,93).

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст.376 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району задовольнити.

Рішення Мар*їнського районного суду Донецької області від 14 серпня 2017 року скасувати повністю і ухвалити нове рішення.

Позов Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, правонаступником якого є Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, до ОСОБА_1 про відшкодування коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, зареєстрована АДРЕСА_3, телефон НОМЕР_3) на користь Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району, правонаступником якого є Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району (Одержувач УПСЗН ЗМР по Хортицькому району Розрахунковий рахунок : 8415 Банк : ДКСУ м.Київ Код МФО 820172), щомісячну адресну допомогу в розмірі 4 741(чотири тисячі сімсот сорок одна) грн. 28 коп. та у відшкодування судових витрат 1200 (одна тисяча двісті) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: Л.М. Кочегарова

С.А. Попова

Т.Б. Ткаченко

18.07.2018