Справа №489/5833/17
Провадження №2/489/827/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань ОСОБА_2,

за участю: позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину житлового будинку № 33 по провулку другому Баштанському в місті ОСОБА_1, після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 20.12.2010 року, оскільки державним нотаріусом видано свідоцтво про право власності тільки на 1/3 частини житлового будинку, а в видачі свідоцтва про право власності на 1/6 частини відмовлено, оскільки належним чином вона не оформлена.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 визнала позовні вимоги.

Від відповідача ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання про ознайомлення з позовною заявою та визнання позовних вимог.

Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

20 грудня 2010 року померла мати позивачки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії І-ФП №132060.

Позивач посилається на те, що після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина у вигляді 5/6 частки житлового будинку № 33 по провулку другому Баштанському в місті ОСОБА_1, які складалися з двох часток: право особистої приватної власності на 2/3 частки житлового будинку № 33 по провулку другому Баштанському в місті ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право власності від 20 червня 2003 року, зареєстрованому в реєстрі за № 2-635; на ? частину та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 червня 2003 року на 1/3 частки; право приватної власності на 1/6 частки житлового будинку № 33 по провулку другому Баштанському в місті ОСОБА_1, яке виникло після смерті її доньки ОСОБА_7, яка померла 14.05.2000 року, яке ОСОБА_6 фактично прийняла, оскільки мешкала спільно з нею в одному будинку, що підтверджується довідкою виданою житлово-комунальним підприємством Миколаївської міської ради «Південь» від 25.09.2017 р. за вих.. № 3040 (а.с. 24).

До спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_7, крім ОСОБА_6 була її донька ОСОБА_5, яка спадщину не прийняла, оскільки фактично виїхала на постійне місце проживання за межі України у 1998 році.

Після смерті ОСОБА_8, який помер 20.01.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 000687, відкрилася спадщина, яку прийняли ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Після прийняття спадщини ОСОБА_7 не встигла оформити свідоцтво про право на спадщину, оскільки померла 14 травня 2000 року.

Спадкоємцемями за законом після смерті ОСОБА_6 є позивачка як її донька, та відповідачі.

ОСОБА_9 є донькою ОСОБА_8 та ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1-ФП № 143625 (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про одруження серії ІІ АГ № 703873 ОСОБА_9 змінила прізвище на ОСОБА_3 (а.с. 8).

ОСОБА_3Г та ОСОБА_4 подали заяву про прийняття спадщини за законом до другої Миколаївської державної нотаріальної контори.

Згідно спадкової справи № 414/2011 до майна померлої 20 грудня 2010 року ОСОБА_6 Федорівни СР № 51273815 вбачається, що 14 листопада 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 видано свідоцтва про право на спадщину за законом, за яким визнане право власності на 2/3 часток спадщини, а саме ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_6 є власником 2/3 часток спадщини, яка дорівнює 2/3 частки будинку, тобто на 4/9 частки будинку; ОСОБА_3 видано свідоцтво на 1/3 частину спадщини, яка дорівнює 2/3 частки будинку, тобто на 2/9 частки будинку.

Отже виходячи з наведеного, співвласниками житлового будинку є ОСОБА_3 7/18 частки житлового будинку № 33 по провулку другому Баштанському в місті ОСОБА_1 (1/6 частки будинку на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 24.06.2003 року, та 2/9 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11.2012 року, що дорівнює 7/18 часток будинку) та ОСОБА_4 4/9 частки житлового будинку № 33 по провулку другому Баштанському в місті ОСОБА_1, на піставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11.2012 року. 1/6 частки житлового будинку № 33 по провулку другому Баштанському в місті ОСОБА_1 залишилася не оформленою.

Відповідно до довідки житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» від 25.09.2017 року за вих. № 3041 ОСОБА_6 була зареєстрована та проживала з 30.05.1964 року по день смерті (20.12.2010 р.) в житловому будинку № 33 по провулку другому Баштанському в місті ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 (а.с. 25).

Відповідно до ч.1,2,3 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Позивач, у відповідності з вимогами ст. 1269 Цивільного кодексу України, подала до другої Миколаївської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, свідченням чого є наявна в матеріалах справи копія спадкової справи № 414/2011 до майна померлої 20 грудня 2010 року ОСОБА_6 Федорівни СР № 51273815.

Таким чином, позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері.

Оскільки право власності на 1/6 частину спірного житлового будинку не було належним чином оформлено за ОСОБА_10 та не було зареєстроване у реєстрі речових прав на нерухоме майно. У звязку з чим державним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії від 12 січня 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку № 33 по провулку другому Баштанському в місті ОСОБА_1.

За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи достатність наданих позивачем доказів, визнання позову відповідачами, відсутність у позивача можливості вирішити спір у позасудовому порядку, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та позов таким, що підлягає задоволенню.

На підставі ст. ст. 372, 392, 1216-1218, 1223, 1241, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 206, 259, 264-268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частку житлового будинку за адресою: місто Миколаїв провулок Баштанський другий будинок 33 в порядку спадкування після смерті її матері ОСОБА_6, яка померла 20.12.2010року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_1 Румянцева

Повний текст судового рішення складено «28» березня 2018 року.