У х в а л а

Іменем України

30 березня 2018 року

м. Київ

справа № 159/2882/17

провадження № 61-860ск17

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник - старший державний виконавець Ковельського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Фіц МиколаМойсейович;

боржник - ОСОБА_5;

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Волинської області від 01 грудня 2017 року у справі за поданням старшого державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Фіца Миколи Мойсейовича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року старший державний виконавець Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Фіц М. М. за погодженням з в.о. начальника Ковельського ВДВС ГТУЮ у Волинській області Васковцем С. І. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_5 - 38/100 ідеальної частки в новоствореному об'єкті нерухомого майна, а саме в квартирі АДРЕСА_1, - право власності на яке не зареєстровано за боржником у встановленому законом порядку, який зобов'язаний сплатити по зведеному виконавчому провадженню № 29220123 заборгованість на загальну суму 520 912 грн 93 коп. та заборгованість по аліментах в сумі 24 244 грн 94 коп.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 21 листопада 2017 року, подання старшого державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Фіца М. М. задоволено. Звернуто стягнення на 38/100 ідеальної частини в новоствореному об'єкті нерухомого майна, а саме в квартирі АДРЕСА_1, право на яку визнано за ОСОБА_5 згідно з рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16 січня 2014 року, та право власності на яку не зареєстровано в установленому законом порядку для виконання виконавчих листів від 18 травня 2012 року № 32713203, від 24 квітня 2015 року № 47375041, виданих Ковельським міськрайонним судом Волинської області, відповідно, 18 травня 2012 року по справі № 159/6172/14-ц та від 24 квітня 2015 року у справі № 0306/1833/12 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на виконання виконавчих листів за зведеним виконавчим провадженням ЗВП № 29220123 про примусове стягнення із ОСОБА_5 на користь фізичних і юридичних осіб заборгованості на загальну суму 520 912 грн 93 коп.

У вересні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про роз'яснення ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2017 року.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2017 року у прийнятті заяви ОСОБА_5 про роз'яснення ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2017 року відмовлено.

Не погоджуючись із указаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 1 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2017 року у даній справі залишено без руху, у зв'язку з несплатою судового збору. Надано апелянту строк тривалістю п'ять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

На виконання вимог ухвали ОСОБА_5 подано до апеляційного суду заяву (клопотання) про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 21 листопада 2017 року в задоволенні клопотання (заяви) ОСОБА_5 про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати за подання апеляційної скарги на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2017 року в даній справі відмовлено. Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2017 року в даній справі повторно залишено без руху і надано строк для усунення недоліків - п'ять днів з дня отримання копії даної ухвали.

На виконання вимог ухвали від 21 листопада 2017 року ОСОБА_5 подано заяву (клопотання) про продовження строку, встановленого судом для сплати судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 01 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2017 року в даній справі визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

21 грудня 2017 року ОСОБА_5 подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2017 року, ухвали апеляційного суду Волинської області від 01 листопада 2017 року, від 21 листопада 2017 року та від 01 грудня 2017 року у вказаній справі.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

23 січня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_5 передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 2 лютого 2018 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: уточнення вимог прохальної частини касаційної скарги; зазначення у касаційній скарзі номера облікової картки платника податків, номерів засобів зв'язку та адреси електронної пошти заявника.

У березні 2018 року на виконання вимог ухвали суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2018 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 в частині оскарження ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2017 року, ухвали апеляційного суду Волинської області від 01 листопада 2017 року та від 21 листопада 2017 року відмовлено.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із цим касаційна скарга розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу, із врахуванням вимог щодо форми та змісту касаційної скарги, які були чинними станом на час вчинення процесуальної дії - подання касаційної скарги.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 3 частини п'ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у пункті 5 частини п'ятої статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали апеляційного суду Волинської області від 01 грудня 2017 року у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до статті 297 ЦПК України 2004 року до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог статті 295 ЦПК України, застосовуються положення статті 121 ЦПК України.

Згідно з частинами першою та другою статті 121 ЦПК України 2004 року суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_5, апеляційний суд, керуючись статтями 121, 297 ЦПК України 2004 року, дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки у встановлений судом строк заявник не виконав вимог ухвали апеляційного суду про усунення недоліків апеляційної скарги, то вона вважається неподаною та повертається особі яка її подала.

Доводи касаційної скарги про те, що заявник відноситься до категорії осіб, визначених законом, які звільнені від сплати судового збору є безпідставними, оскільки не підтверджені належними доказами.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні його клопотання про зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, чи відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк, не врахував всі факти, що є предметом доказування, в частині підтвердження обставин незадовільного (скрутного) майнового стану заявника - не можуть бути прийняті до уваги судом касаційної інстанції, оскільки відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Інші доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Отже, оскаржувана ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, постановленою із додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою і шостою статті 394, підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження у справі за поданням старшого державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Фіца Миколи Мойсейовичи про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку,закасаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Волинської області від 01 грудня 2017 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С.О. Погрібний

Г.І. Усик