Справа №:755/8409/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вони з відповідачем 06.03.2002 року уклали шлюб. Від шлюбу мають дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13.10.2010 року шлюб з відповідачем розірвано. Дитина проживає з нею, знаходиться на її утриманні. З жовтня 2010 року відповідач ухиляється від утримання доньки, коштів не надає. Відповідач працює, має дохід та може надавати матеріальну допомогу. Він нікому не платить, стягнень по виконавчим документам не проводиться. У звязку з чим звернулася до суду з даним позовом, та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частини доходів відповідача.

В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, та просила стягнути з відповідача аліменти розмірі 1/4 частини його доходів.

В судове засідання відповідач не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів розмірі 1/4 частини доходів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 04.06.2018 року. Згідно ухвали суду від 12.06.2018 року відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В суді встановлено, що 06.03.2002 року сторони по справі зареєстрували шлюб.

Мають спільну дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір'ю, та находиться на її утриманні.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13.10.2010 року шлюб між сторонами розірвано.

Встановлено, що відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітні діти проживають разом з матірю, перебувають на її утриманні, тоді як, відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків.

В даному випадку позивач та відповідач є особами працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду не надано.

Як роз'яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Позивач просить стягнути аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач з заявленим розміром аліментів погоджується, і на думку суду, вказаний розмір аліментів є відповідним, та не суперечить чинному законодавству України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 184 СК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 206, 258, 259, 264, 265, 273, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець Київської області, місто Кагарлик, проживає: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає: АДРЕСА_2) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець Київської області, місто Кагарлик, проживає: АДРЕСА_1) судовий збір в розмірі 704,80 грн. в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: