Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 369/6969/17
Номер провадження 22-ц/824/2580/2018
Головуючий у суді першої інстанції Н.С. Пінкевич
Доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач
28 листопада 2018 року місто Київ

Номер справи 369/6969/17

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Поливач Л.Д. (суддя - доповідач),

суддів: Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.

секретар судового засідання: Горак Ю.М.

сторони:

позивач ОСОБА_3

позивач ОСОБА_4

відповідач ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5

на ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 24 травня 2018 року, постановленуу складі судді Пінкевич Н.С. в приміщенні Києво - Святошинського районного суду Київської області,-

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа: ПрАТ «СК Провідна», про відшкодування шкоди, мотивованим тим, що 15 лютого 2017 року сталась ДТП. Винним у даній пригоді було визнано водія ОСОБА_5 У результаті ДТП був пошкоджений автомобіль, який належить позивачу ОСОБА_4, вартість відновлювального ремонту становить 42 941,12 грн. Цивільно-правова відповідальність водія була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна». У встановленому законом порядку ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування та отримали 22 651,47 грн. зазначили, що різниця між відновлювальним ремонтом та отриманим страховим відшкодуванням становить 20 286,65 грн., яку просили суд стягнути з відповідача. У позові зазначили, що в результаті ДТП ОСОБА_3 отримала струс головного мозку, дисторсію ШВХ, після травматичну церікалію, артеріальну гепотонію, які спричинили тривалий розлад здоров'я, строком понад 21 день, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Перебуваючи на лікуванні ОСОБА_3 витратила 8 000,00 грн. на придбання ліків. Також їй та її дитині-інваліду було завдано і моральної шкоди, яка полягає у стражданнях від болю, поганому самопочутті від отриманих травм та неможливості доглядати за дитиною-інвалідом. Вона постійно відчувала страх за життя своєї дитини, яка не може обійтись без догляду матері та тимчасово перебувала під доглядом свого батька. Моральну шкоду оцінила у 20 000,00 грн.

Посилаючись на положення статей 1166, 1167, 1168, 1194, 1195 ЦК Українипозивач ОСОБА_3 просила суд стягнути з відповідача на її користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 8 000,00 грн.; компенсацію за заподіну їй та її дитині моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн. Позивач ОСОБА_4 просила стягнути з відповідача на його користь заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 20 286,65 грн. та витрати на послуги представника в розмірі 3 000,00 грн.

Рішенням Києво - Святошинського районного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: ПрАТ « СК «Провідна» про відшкодування шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на відшкодування шкоди 3 519,72 грн. У решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У травні 2018 року ОСОБА_5 через свого представника ОСОБА_6 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просив суд ухвалити додаткове рішення у даній справі про стягнення солідарно з позивачів на користь відповідача витрат понесених відповідачем на професійну правничу допомогу у розмірі 7 730,62 грн. В обґрунтування зазначив, що рішенням суду було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4, на загальну суму 51 286,65 грн., що пропорційно до ціни позову складає 6,86%. Він заявляв вимогу про стягнення з позивачів на його користь понесених ним витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням пропорційності до задоволення вимог (93,14% від незадоволених вимог), що становить 7 730,62 грн. На підтвердження надав кошториси, договори про надання юридичних послуг, прибуткові касові ордери. Зазначив, що такі витрати виникли у нього через неправомірні дії позивачів, а тому у порядку ст. 141 ЦПК України такі судові витрати відповідача підлягали стягненню з позивачів на користь відповідача під час ухвалення рішення у справі, чого не було вирішено судом. Суд мав ухвалити додаткове рішення з цього питання, але безпідставно відмовив в ухваленні додаткового рішення, посилаючись на те, що судом вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Але, відповідно до змісту рішення суду, питання щодо розподілу судових витрат відповідача не правничу допомогу вирішено не було, жодних обґрунтувань вирішення цього питання рішення суду не містить.

Ухвалою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 24 травня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення у дані справі відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивачів на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на її незаконність, порушення судом норм процесуального права, невідповідність фактичним обставинам справи, що мають значення для вирішення питання про ухвалення додатковго рішення у справі.

В обґрунтування зазначив, що відмовляючи в ухваленні додаткового рішення суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що витрати на професійну правничу допомогу відповідача не можуть бути задоволені, оскільки не заявлені у позові. Зазначив, що суд не звернув увагу на те, що 27.03.2018 року стороною відповідача було подано відзив на позовну заяву, у якому зазначалося про неправомірність дій позивачів щодо завищення ціни позову та відсутності доказів та обґрунтування заявлених вимог по відшкодуванню шкоди, а також ставилася вимога про стягнення з позивачів на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 300,00 грн. Суд першої інстанції у порушення вимог ст. 270 ЦПК України розглянув заяву про ухвалення додаткового рішення без виклику та повідомлення сторін. Суд не взяв до уваги докази на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу. Також вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення у даній справі суд не застосував положення статей 133, 137, 141 ЦПК України, які передбачають розподіл витрат між сторонами на професійну правничу допомогу у разі часткового задоволення позову - пропорційно до задоволених вимог.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити її з викладених підстав.

Позивачі та їх представник у судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення. Третя особа ПрАТ «СК «Провідна» будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, явку свого представника у судове засідання апеляційної інстанції не забезпечило.

Своїм право на подачу відзиву на апеляційну скаргу відповідача позивачі та тертя особа не скористалися.

Будь - яких заяв чи клопотань до суду на час розгляду справи від сторони позивача та третьої особи не надійшло.

Суд апеляційної інстанції вважав за можливе розглянути справу за відсутності позивачів, представника позивачів та представника ПрАТ «СК «Провідна» з урахуванням вимог ч.2 ст.372 ЦПК України. Їх неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_6, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивачів на користь відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції дійшов висновку про її недоведеність та необґрунтованість. Суд вважав, що при ухваленні рішення у даній справі було вирішено питання щодо усіх заявлених вимог та рішення суду містить чіткі та вичерпні висновки щодо заявлених вимог, які були предметом позову.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Отже, статтею 270 ЦПК України чітко передбачені підстави ухвалення додаткового рішення.

Згідно з ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судові витрати - це витрати, які несуть сторони, третя особи із самостійними вимогами у справах позовного провадження, заявники і заінтересовані особи в справах окремого провадження, стягувач і боржник у справах наказного провадження, за вчинення цивільних процесуальних дій, пов'язаних із розглядом справи в порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, 27.03.2018р. на підставі ст.178 ЦПК України відповідачем подано відзив у якому зазначено, що для захисту своїх прав та отримання кваліфікованої юридичної допомоги він звертався до адвоката ОСОБА_6 З ним відповідач уклав договір на надання правової допомоги та представництва його інтересів у судах, сплативши ці за такі послуги 1 500,00 грн.

На підтвердження зазначеного відповідачем було надано суду наступні докази: договір про надання юридичних послуг адвоката від 08 червня 2017р.; прибутковий касовий ордер; кошторис та акт виконаних робіт.

Зокрема, відповідачем було зазначено, що з метою надання професійної правничої допомоги адвокатом ОСОБА_6 в його інтересах проведено наступні роботи та надано послуги, а саме: надано консультації в галузі цивільного права в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди; адвокат знайомився з матеріалами вказаної справи; підготовка, складання та подання адвокатського запиту до ПрАТ СК «Провідна»; підготовка, складання та подання адвокатського запиту до КЗ «Ірпінської центральної міської лікарні» Ірпінської міської ради Київської області по справі; підготовка, складання та подання адвокатського запиту до КЗ «Києво- Святошинського центру первинної медико-санітарної допомоги» по справі; підготовка, складання та подання адвокатського запиту до ТОВ «Асистуюча Компанія «Укравтоекспертиза» по справі; підготовка, аналіз чинного законодавства, складання заперечення на позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди і додатків до нього кошторису і акту виконаних робіт та подання їх до суду; підготовка та складання клопотання про витребування доказів КЗ «Ірпінської центральної міської лікарні» та ТОВ «Асистуюча Компанія «Укравтоекспертиза»; підготовка та складання клопотання про залучення третьої особи ПрАТ СК «Провідна»; адвокат брав участь у судових засіданнях 18.09.2017р., 12.10.2017р., 13.11.2017р., 14.02.2018р., 26.03.2018р., 25.04.2018р.; підготовка складання та подання відзиву на позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до суду.

Разом з тим із матеріалів справи вбачається, що стороною відповідача ще у грудні 2017 року подавалося клопотання про стягнення з позивачів на користь відповідача понесених ним витрат на правничу допомогу, яке судом першої інстанції вирішено не було.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що відмовляючи заявнику в ухваленні додаткового рішення у справі, суд першої інстанції помилково вважав, що при ухваленні рішення у даній справи було вирішено питання щодо усіх заявлених вимог та рішення суду містить чіткі та вичерпні висновки щодо вимог, які були предметом позову, оскільки суд при ухваленні рішення зобов'язаний був вирішити не тільки позовні вимоги, а і вирішити питання щодо розподілу судових витрат як позивачів так і судових витрат відповідача. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог одного із позивачів та відмовляючи у задоволенні позову другому із позивачів суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат відповідача. Так, жодних висновків щодо судових витрат відповідача рішення суду не містить, не дивлячись на те, що відповідачем заявлено вимогу (не позовну) щодо відшкодування йому позивачами витрат понесених на правничу допомогу.

Судом першої інстанції належним чином даних обставин не з'ясовано, оцінку їм не надано, ухвала суду про відмову в ухваленні додаткового рішення не ґрунтується на вимогах закону та порушує права відповідача, а тому колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги та наявні у справі матеріали спростовують висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для ухвалення у даній справі додатково рішення.

Київський апеляційний суд позбавлений можливості постановити додаткове рішення з вказаного питання, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.270 ЦПК України додаткове рішення може ухвалити суд, що ухвалив рішення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Отже, зазначені порушення судом першої інстанції норм процесуального права є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до вимог п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5задовольнити частково.

Ухвалу Києво - Святошинського районного суду Київської області від 24 травня 2018 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 07 грудня 2018 року.

Судді:

Л.Д.Поливач

А.М.Стрижеус

О.І.Шкоріна