У Х В А Л А

29.11.2018 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. Б.І. Кошель, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в інтересах ОСОБА_1 із цивільним позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що відповідно до угоди, укладеної між його довірителем та ОСОБА_2, ОСОБА_1 передав у власність відповідача кошти у розмірі 88 600 євро, які останній зобовязався повернути у строк до 25.12.2015 року. Посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобовязання, передбачені угодою сторін, суму заборгованості не повернув, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за угодою з урахуванням 3% річних у сумі 3 037 023 грн. 28 коп. та судові витрати по справі.

Вирішуючи питання про те, чи відповідає подана позовна заява вимогам закону, суд вказує на таке.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однак, суд звертає увагу представника позивача, що звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Разом із тим, в порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України представником не надано документів, що підтверджують оплату судового збору за подання позову у розмірах, визначених відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" та ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", про що Білоцерківським міськрайонним судом 19.11.2018 року складено акт №75 про відсутній додаток вказаний у позовній заяві: оригінал квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в даному випадку становить 8 810 грн.

А тому позивачу необхідно усунути зазначені в ухвалі недоліки, оплатити судовий збір за свої вимоги та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Надана стороною позивача угода сторін, складена сторонам на підтвердження залучення коштів з метою здійснення торгових операцій по компанії «Ларедо» (Словакія). У звязку з цим, відносини що виникли між сторонами, за змістом досягнутих в угоді домовленостей, мають ознаки інвестиційної діяльності.

У звязку з цим, суд звертає увагу на те, що загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України визначено в законі України «Про інвестиційну діяльність» (далі Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону, інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) та/або досягається соціальний та екологічний ефект.

При цьому, замістом ст.6 Закону, особливості здійснення інвестиційної діяльності на території України суб'єктами інвестиційної діяльності, розташованими за межами України, а також цих суб'єктів і суб'єктів України в зонах вільного підприємництва на Україні визначаються спеціальним законодавством України.

В даному випадку, за умовами наданої позивачем угоди сторін, ОСОБА_1, як інвестор в розумінні ст.5 Закону, інвестував 88 600,00 євро в компанію «Ларедо» (Словакія).

В силу приписів ст.9 Закону, основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода).

Держава гарантує захист інвестицій незалежно від форм власності, а також іноземних інвестицій. Захист інвестицій забезпечується законодавством України, а також міжнародними договорами України (ст.19 Закону).

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття «майно» в першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на фізичні речі та є незалежним від формальної класифікації в національному законодавстві. Право на інтерес теж по суті захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

У справі «Сєрков проти України» (заява № 39766/05, рішення від 07 липня 2011 року, яке набуло статусу остаточного 07 жовтня 2011 року) ЄСПЛ зазначив, що пункт 2 статті 1 Першого протоколу до Конвенції визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з основоположних принципів демократичного суспільства, притаманне всім статтям Конвенції (пункт 33 рішення).

У звязку з цим, суд звертає увагу позивача та його представника, що законодавець розмежовує правове регулювання боргових зобовязань та інвестиційної діяльності.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, саме на позивача покладено обовязок викласти у позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини. Тому, ОСОБА_1 необхідно усунути сумніви щодо правової природи відносин, які виникли між ним та ОСОБА_2 за умовами наданої угоди сторін, надавши суду докази наявності у ОСОБА_2 перед ним саме позикових зобовязань.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

А згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про судовий збір", ст. 185 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без руху.

Повідомити позивачку про необхідність виправити зазначені недоліки в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_4