16.07.2018 227/2801/18
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

16 липня 2018 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Корнєєва В.В., розглянувши заяву Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за централізоване опалення з ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В :

До Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за централізоване опалення з ОСОБА_1.

Суд, розглянувши зазначену заяву та додані до неї документи, вважає, що у видачі судового наказу слід відмовити, оскільки зазначена заява не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України.

Наказне провадження є безспірною формою стягнення судом з боржника на користь стягувача на підставі доданих до заяви про видачу судового наказу документів.

Згідно ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обовязки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Відповідно до ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку, юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем в суді.

Заявником до заяви не додано копії статутних документів(щодо державної реєстрації) на підтвердження наявного статусу юридичної особи.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно ч. 3 ст. 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Згідно ч.6 ст.62 ЦПК України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. Відповідно до ч. 8 ст.62 ЦПК УКраїни в разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Із змісту заяви про видачу судового наказу, зазначена заява підписана представником Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності № 6 від 06.06.2018 року, копію якої додано до заяви. В той же час, зазначена копія довіреності представника засвідчена не підписом керівника підприємства, а підписом юрисконсульта КП «Добро» Добропільської міської ради ОСОБА_3

З доданих до заяви документів не вбачається наявність повноважень юрисконсульта ОСОБА_3 щодо засвідчення копій довіреностей, виданих уповноваженими особами підприємства.

Щодо недопустимості посвідчення довіреності представника неуповноваженою на те особою неодноразово звертав увагу Верховний Суд в своїх правових висновках по справах № 820/3084/17, №819/492/17, №815/1832/17, № 804/2619/17, №826/6708/15, №818/1031/17. Зазначені висновки є обов"язковими для судів під час ухвалення судових рішень по справах.

Таким чином, до заяви заявнику необхідно додати або оригінал довіреності на представника ОСОБА_2, або її копію посвідчену керівником зазначеного підпримства.

Окрім того, заявником до заяви про видачу судового наказу додано платіжне доручення про сплату судового збору. В той же час, зазначене платіжне доручення не містить підпису банку, у звязку з чим зазначений документ не може бути належним доказом проведення заявником сплати судового збору. Згідно п. 3.1 глави 3 «Розрахунки із застосуванням платіжних доручень» Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 № 22 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 р. за 3 377/8976, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 7 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків. Відповідно до додатку 7 до зазначеної Інструкції однією з вимог щодо заповнення реквізитів розрахункових документів та їх реєстрів, є обовязкова наявність підпису банку. Окрім того, згідно інформаційного листа Державної судової адміністрації України від 10.11.2011 р. № 12-6621/11 (із змінами і доповненнями, внесеними листом Державної судової адміністрації України від 16 серпня 2016 року № 12-4618/13) документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Окрім того, в наданій копії договору про надання послуг з централізованого опалення вбачається, що його укладено 11.06.2018 р. В той же час з п .9.1 зазначеного договору вбачається, що договір набирає чинності з 02.11.2016., що протирічить ч. 2 ст. 631 ЦК України, згідно якої договір набирає чинності з моменту його укладення. В той же час, згідно ч. 3 ст.631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Тобто, в договорі повинно бути зазначено, що умови договору застосовуються до правовідносин, які виникли з 02.11.2016 р. на противагу зазначеному, що договір набирає чинності з 02.11.2016 р. Таким чином, виникає спірне питання щодо набрання чинності договором, укладеним між стягувачем та боржником.

Також слід зазначити, що в договорі не зазначено строк, на який було укладено договір.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

В той же час, суд вважає за необхідне розяснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для потворного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 165, 167 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Добро» Добропільської міької ради про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за централізоване опалення з ОСОБА_1.

Розяснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для потворного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України.

Суддя В. В. Корнєєва