Ухвала

02 квітня 2018 року

місто Київ

справа № 378/556/16-ц

провадження № 61-4412св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ставищенського районного суду Київської області у складі головуючого судді Галич Ю. М. від 30 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області у складі колегії суддів: Приходька К. П., Сліпченка О. І., Таргоній Д. О. від 23 листопада 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 01 липня 2016 року звернулася до суду із цивільним позовом до Селянського фермерського господарства «Серпанок» (далі - СФГ «Серпанок») про розірвання договору оренди землі, скасування його реєстрації, повернення земельної ділянки та відшкодування майнової шкоди.

Позивачем заява обґрунтовувалася тим, що на підставі розпорядження Ставищенської районної державної адміністрації (далі - РДА Ставищенської) № 238 від 18 липня 2005 року їй виданий державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення фермерського господарства, площею 3,1 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану в с. Бесідка Ставищенського району Київської області та зареєстровану в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею. Зазначений державний акт їй виданий на прізвище ОСОБА_5, яке вона взяла під час реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 Цей шлюб 05 жовтня 2007 року розірваний, а 27 грудня 2012 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_7, взявши прізвище чоловіка. ОСОБА_4 28 грудня 2010 року уклала договір оренди землі з СФГ «Серпанок» строком дії на 15 років, відповідно до якого вона передала відповідачу свою земельну ділянку у володіння та користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 29 грудня 2012 року цей договір зареєстрований в управлінні Держкомзему у Ставищенському районі Київської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис за № 0005511. У порушення умов договору відповідач жодного разу протягом 2011-2015 років не сплатив їй орендну плату за користування орендованою земельною ділянкою, чим порушив її цивільні права, завдав їй матеріальних збитків, розмір яких, з урахуванням коефіцієнтів індексації, становить 14 651, 12 грн.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просила розірвати договір оренди землі від 28 грудня 2010 року № 65, укладений з СФГ «Серпанок», скасувавши його державну реєстрацію в управлінні Держкомзему у Ставищенському районі Київської області від 29 грудня 2010 року за № 0005311; зобов'язати СФГ «Серпанок» повернути їй у володіння та користування зазначену земельну ділянку; стягнути з СФГ «Серпанок» на її користь майнову шкоду у розмірі 14 651, 12 грн.

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 30 серпня 2016 року позов задоволено частково; стягнуто з СФГ «Серпанок» на користь ОСОБА_4 орендну плату за 2013-2015 роки у сумі 8 470, 47 грн; вирішено питання про сплату судового збору; у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23 листопада 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У грудні 2016 року ОСОБА_4 подала касаційну скаргу, у якій просила скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю. На обґрунтування касаційної скарги посилалася на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до СФГ «Серпанок про розірвання договору оренди землі, скасування його реєстрації, повернення земельної ділянки та відшкодування майнової шкоди.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справу разом з матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду 31 січня 2018 року.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п'ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд вважає за необхідне здійснити перевірку матеріалів справи та призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховним Судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, Суд інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п'яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Селянського фермерського господарства «Серпанок» про розірвання договору оренди землі, скасування його реєстрації, повернення земельної ділянки та відшкодування майнової шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ставищенського районного суду Київської області від 30 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 23 листопада 2016 року призначити до судового розгляду колегією у складі п'яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик