РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року

м. Рівне

Справа № 571/331/18

Провадження № 22-ц/4815/242/18

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянула в порядку письмового провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 06 серпня 2018 року, ухваленого в складі судді Комзюк А.Ф. в смт. Рокитне, у справі № 571/331/18,

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18 червня 1996 року по 11 лютого 2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від шлюбу мають сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 який проживає з нею і на даний час навчається на денній формі навчання за контрактом в Національному університеті імені О.О.Богомольця за спеціальністю «Фармація», термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2020 року та потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається на денній платній формі навчання, працювати не має можливості. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, має нерухоме майно, земельну ділянку, автомобіль, тому зобов'язаний надавати допомогу на утримання сина в достатньому розмірі.

Також зазначає, що нею були понесені додаткові витрати на утримання сина: на оплату його навчання у 2015 році до досягнення сином повноліття, половину яких вона просить стягнути з відповідача.

Посилаючись на викладені обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_5 який навчається у розмірі 5000 грн. щомісячно до закінчення донькою навчання та додаткові витрати на дитину у розмірі 6265 грн.

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 06 серпня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки АДРЕСА_1, аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2 (дві) тисячі гривень щомісячно, починаючи з 20 березня 2018 року по 31 травня 2018 року, та у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 червня 2018 року до закінчення навчання, до 30 червня 2020 року.

В частині стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Вирішено питання про судовий збір.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що виходячи з критеріїв розумності та справедливості, обов'язку матеріально утримувати дитину у обох батьків, є підстави для стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5, який продовжує навчання у розмірі 2 (дві) тисячі гривень щомісячно, починаючи з 20 березня 2018 року по 31 травня 2018 року, та в розмірі 1/4 частини його заробітку з 01 червня 2018 року щомісячно до закінчення ним навчання. Крім того, вказав що положення ст.185 СК України не застосовується до даних правовідносин.

В апеляційній скарзі позивач посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Судом не враховано, що те що відповідач може сплачувати аліменти у більшому розмірі так як у його власності знаходиться рухоме та нерухоме майно. Крім того, суд не врахував, що стягнути додаткові витрати на утримання сина в розмірі 6235 грн. вона просила за період до досягнення сином повноліття.

Просила суд рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог .

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що рішення суду є законним та обґрунтованим. Просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, який є студентом 3-го курсу фармацевтичного факультету денної форми навчання Національного медичного університету імені О.О. Богомольця навчається за контрактом, на місці держзамовлення з вересня 2015 року. Термін закінчення навчання в університеті червнь 2020 року (а.с.14)..

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття,а у випадках, передбачених ст.ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно зі статтею 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Із позовної заяви вбачається, що позивач просила суд стягнути аліменти на утримання сина який навчається у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно та стягнути додаткові витрати, а саме половину вартості навчання сплачених у серпні 2015 році та половина вартості проживання сина у гуртожитку . Позовні вимоги не змінювала.

За таких обставин, суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог та стягнув аліменти з червня 2018 року у частці від доходу батька, а тому рішення в цій частині підлягає зміні.

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред'явила такий позов.

При цьому навчання у вищих навчальних закладах для здобуття професійної освіти не відносить до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.

А тому суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні вимог про стягнення додаткових витрат на дитину.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що на утриманні відповідача перебувають інші особи, а саме батьки, яких він зобов'язаний утримувати.

За таких обставин, аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи обов'язок обох батьків утримувати дітей, апеляційний суд вважає, що стягнення аліментів у розмірі 2000 грн. щомісячно є справедливим та достатнім з урахуванням наведеного вище.

Докази та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. залишити без задоволення.

Рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 06 серпня 2018 року змінити, виключивши із резолютивної частині слова «по 31 травня 2018 року, та у розмірі ? частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 червня 20018 року».

В решті рішення залишити без зміни.

Судовий збір покласти на особу яка подала апеляційну скаргу.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 06.12.2018 року.

Головуючий:

Судді: