Справа № 464/2465/18
пр.№ 2/464/1069/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03.07.2018 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Горбач О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 08.05.2018 р. звернувся в суд із позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, з 1/4 розміру всіх видів доходу, стягнутих на підставі рішення Керченського міського суду Автономної республіки Крим та постановити рішення, яким стягувати з нього аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 1 400 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.

В обґрунтування позову покликається на те, що у сторін за час шлюбу народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 12.12.2008 року шлюб між сторонами розірвано. На підставі рішення Керченського міського суду Автономної республіки Крим, 03.02.2005 року видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше мінімального прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Однак, з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів пройшло 12 років і за цей час у нього суттєво змінились обставини, які мають істотне значення для визначення порядку та розміру стягнення аліментів. 16 травня 2009 року був зареєстрований шлюб між ним та ОСОБА_4, у шлюбі у них народились діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 Враховуючи те, що вже тривалий час він перебуває в іншому шлюбі, у якому народилось двоє дітей та такі перебувають на його утриманні, а також у нього суттєво змінилось матеріальне становище, розмір та джерело доходів та такий не впевнений у стабільності свого матеріального становища на сьогоднішній день, просить змінити спосіб стягнення аліментів.

Ухвалою суду від 29.05.2018 р. у справі відкрито провадження.

Позивач в судове засідання не з'явився, 18.06.2018 р. через канцелярію суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не зявилась, належним чином повідомлялась про дату, час і місце судового засідання, причин своєї неявки не повідомила та не подала до суду відзив на позовну заяву.

Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та відсутність заперечень позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-СГ №044484 від 12 грудня 2008 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с.15).

Відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.18).

Відповідно до виконавчого листа, виданого 03.02.2005 року Керченським міським судом Автономної республіки Крим, рішенням суду по справі №2-280/2005 вирішено стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше мінімального прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку (а.с.24-25).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 Сімейного кодексу України, так і положень ст. ст. 183, 184 Сімейного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України).

Положення ст. 192 Сімейного кодексу України лише вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 Сімейного кодексу України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-СГ №096432, виданого 16.05.2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №688, ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_7 (а.с.14). У шлюбі у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народились діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 16, 17 копії свідоцтв про народження).

Відповідно до акту ОСББ «Пасічна, 171» №012 від 03 лютого 2018 р., а також довідки №06/2/18-1 від 06.02.2018 р., ОСОБА_1 проживає разом із ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за адресою: м.Львів, вул.Пасічна, 171/133, та ведуть спільне господарство (а.с.11,12).

Згідно із довідкою Приватного акціонерного товариства Авіакомпанії «Українські вертольоти» №290 від 07.02.2018 р., ОСОБА_1 з 04.12.2017 р. по даний час працює на вказаному підприємстві на посаді інженера бортового та його заробітна плата становить: грудень 2017 р. 3 610 грн.; січень 2018 р. 16 127 грн. (а.с.13).

Частинами 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі вищенаведеного, при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивача, який має нерегулярний, мінливий дохід, його стан здоров'я, перебування на його утриманні дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та щомісячно стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, вказаний розмір аліментів є достатнім для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, слід зазначити таке. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 704 грн. 80 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 141, 263, 265, 280-289 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу аліментів задовольнити.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, присуджений за рішенням Керченського міського суду Автономної республіки Крим, яке набрало законної сили 3 лютого 2005 року у справі №2-280/2005 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Стягувати із ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, м.Львів, вул.Пасічна, 171/133) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, Автономна Республіка Крим, м.Керч, вул.Генерала Петрова, 6/111) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 400 (однієї тисячі чотириста) грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, Автономна Республіка Крим, м.Керч, вул.Генерала Петрова, 6/111) в дохід держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, м.Львів, вул.Пасічна, 171/133).

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, Автономна Республіка Крим, м.Керч, вул.Генерала Петрова, 6/111).

Суддя Д.Ю. Теслюк