Справа № 444/66/18
Провадження № 2/444/379/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 12.08.1995 року у Лавриківській сільській раді, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ № 058726. В шлюбі в них народилася двоє дітей, які вже дорослі.

Стверджує, що з відповідачем після одруження вони проживали в її батьків в належному їм будинку. Однак через постійне вживання спиртних напоїв відповідачем вони фактично розійшлися і відповідач перейшов проживати до своєї матері, а вона залишилася з дітьми. З того часу фактично разом не проживають, спільного господарства не ведуть майже 12 років, відповідач повернувся до своїх батьків і там проживає, про дітей не піклується, а тому вона сама вимушена їх утримувати так як діти навчаються у вищому навчальному закладі.

Позивач зазначає, що переконалася, що сімя їх розпалася остаточно і вона не бажає миритися з відповідачем. А тому просить позов задоволити, розірвати шлюб та залишити їй прізвище "Сало".

Позивач в судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить задоволити, так як на примирення не згідна.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання, від нього на адресу суду не надходило жодних клопотань.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Так як відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання , не зявився в судове засідання повторно без повідомлення причин , крім того не подав відзив , а також враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

З свідоцтва про шлюб серії I-СГ № 058726 вбачається, що позивач ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище- Климко) ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 12.08.1995 року у Лавриківській сільській раді Жовківського району Львівської області про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий записза № 16.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач постійно вживає спиртні напої, фактично проживає окремо у своєї матері, сторони не ведуть спільного господарства майже 12 років, він не піклується про дітей.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сімї носить стійкий характер, сімя розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові та поваги, сімя фактично не існує. Суд враховує, що відповідач проявив байдужість до збереження сімї. А тому позов ОСОБА_1 слід задоволити.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

А тому вимога відповідача про залишення їй прізвища "Сало" підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 23, ст. 141, ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст. 258-259, 264-265, 280-284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 105, 110, 112, 113 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище- Климко) ОСОБА_3, який зареєстровано 12.08.1995 року у Лавриківській селищній раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 16.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити "Сало".

Розяснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Зеліско Р. Й.