233 № 233/4477/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2018 Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Мартиненко В.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, трьох процентів річних від простроченої суми та суми інфляційного збільшення заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И Л А :

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за спожитий природний газ за адресою: АДРЕСА_1, за період з 01 серпня 2013 року по 01 червня 2018 року в сумі 16777,22 грн., трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 221,00 грн. та суми інфляційного збільшення заборгованості в сумі 1236,27 грн., а також судових витрат в розмірі 176,20 грн.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд за такою вимогою.

Частиною 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З розрахунку заборгованості по особовому рахунку НОМЕР_1, відкритого на ім'я споживача ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1, вбачається, що станом на 01 серпня 2015 року споживачам вже була нарахована заборгованість у розмірі 601 грн. 51 коп., а отже виникла за період часу поза межами строку загальної позовної давності.

Враховуючи наведене, у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення заборгованості, яка утворилась станом на 01 серпня 2015 року в сумі 601,51 грн. слід відмовити.

Крім того, квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності № б/н від 10 листопада 2006 року, виданого відділом по приватизації при міському КП «СЄЗ», на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - по 1/4 частині кожному , що підтверджується відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно, викладеними у інформаційній довідці № 127437202 від 13 червня 2018 р.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об'єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що з поданої заяви не вбачається виникнення права грошової вимоги щодо стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за спожитий газ відповідно до частки іншого співвласника майна - ОСОБА_4.

Враховуючи те, що частка співвласника ОСОБА_4 у спільному майні складає 1/4, суд дійшов висновку про те, що у видачі судового наказу слід відмовити в частині стягнення за період з 01 серпня 2015 року по 01 червня 2018 року заборгованості за спожитий природній газ у розмірі 4408,25 грн. (16777,22-601,50= 16175,71 грн.; 16175,71 / 4 = 4043,93 грн.), трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 55,25 (221/4=55,25) грн. та суми інфляційного збільшення заборгованості у розмірі 309,07 (1236,27/4=309,07) грн. А всього сума заборгованості за спожитий природній газ, що не підлягає стягненню на підставі судового наказу, дорівнює 4645,44 грн., що утворилась внаслідок складання двох доданків 601, 51 грн. та 4043,93 грн.

Відповідно до ч. ч. 2-3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 161, 165, 166, 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Відмовити публічному акціонерному товариству «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» у видачі судового наказу в частині вимог щодо стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 4645 гривень 44 копійки, трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 55 гривень 25 копійок, суми інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 309 гривень 07 копійок, а всього в розмірі 5009 (п'яти тисяч дев'яти) гривень 76 копійок.

Роз'яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя