Номер справи 220/1262/18
Номер провадження № 2/220/474/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.,

за участю секретаря - Черняєвої С.П.,

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Великоновосілківської селищної ради Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування,

BСТАНОВИВ:

07.06.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Великоновосілківської селищної ради Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування.

Вимоги позивача мотивовано неможливістю прийняття спірного майна у власність в нотаріальному порядку, в звязку з втратою правовстановлюючого документу на це майно.

Від позивача надійшла заява, в якій вимоги позову, останній підтримав повністю, просив суд здійснювати розгляд справи без його участі.

Від усіх відповідачів надійшли заяви про визнання позову, а також згідно цих заяв відповідачі просили суд здійснювати розгляд справи без їх участі.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно роз'яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», … у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

З урахуванням того, що визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає це визнання.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв'язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову та ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, в порядку ст.ст. 200, 206 ЦПК України, виходячи з наступного.

Так, розглянувши матеріали справи, судом встановлено:

09.12.2007 року помер ОСОБА_4, свідоцтво про смерть І-НО № 258251 від 10 грудня 2007 року (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про народження ІІІ-НО № 485177 від 08.09.1978 року, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним сином померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 10).

Померлий ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_6, про що свідчить копія свідоцтва про народження ІІ-УР № 790404 від 02.04.1960 року (а.с. 11).

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 померли, згідно відповідних свідоцтв про смерть (а.с. 25).

Родинні відносини між сторонами справи та померлими спадкодавцями спадкоємцями підтверджено копіями свідоцтв про народження, свідоцтв про реєстрацію шлюбів та іншим.

Померлому ОСОБА_5 на праві приватної власності, згідно відповідного свідоцтва виданого на підставі рішення виконкому Великоновосілківської селищної ради Донецької області від 23.06.1966 року, належав житловий будинок за адресою: вул. ОСОБА_7 (колишня Артема), 31, смт. Велика Новосілка Донецької області (а.с. 29).

За довідкою Великоновосілківської селищної ради Донецької області від 09.08.2016 року, згідно розпорядження голови ОДА, вул.. Артема в смт. Велика Новосілка Донецької області перейменована на вул.. ОСОБА_7 та будинок за № 31 на цій вулиці перенумеровано на № 43, відтак житловий будинок за вказаною адресою має юридичну адресу : вул. Андрія Шептицького, 43, смт. Велика Новосілка Донецької області (а.с. 28).

За довідкою Великоновосілківської селищної ради Донецької області, на момент смерті ОСОБА_5, 13.10.1998 року, в належному йому будинку за адресою: вул. Андрія Шептицького, 43, смт. Велика Новосілка Донецької області разом з ним мешкала його родина та він мав склад сімї: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3; невістка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4; онук ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (є позивачем по справі); онука ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 26).

За довідкою Великоновосілківської селищної ради Донецької області, на момент смерті ОСОБА_4, 09.12.2007 року, в належному його батькові будинку за адресою: вул. Андрія Шептицького, 43, смт. Велика Новосілка Донецької області разом з ним мешкала його родина та він мав склад сімї: син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5; дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4; донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 13).

Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що проживаючи однією сімєю, за однією адресою та являючись прямими родичами власника будинку, позивач та відповідачі мають право на частки вказаного в позовній заяві майна в порядку черговості спадкування.

Враховуючи заяви відповідачів: ОСОБА_3 (дошл. ОСОБА_8) ОСОБА_9 та ОСОБА_2, які визнають позовні вимоги брата та сина, тобто фактично відмовляються від своїх часток на спадкове майно, позивач має право успадкувати вказаний житловий будинок після смерті діда та батька у повному обсязі.

28 вересня 2017 року державним нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 було винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій якою позивачеві у відповідь на його заяву про видачу свідоцтва про паво на спадщину було відмовлено у вчинені нотаріальних дій по видачі такого свідоцтв за законом у звязку з тим, що на момент звернення з заявою сплинув шестимісячний строк для прийняття спадщини та відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно.

Таким чином, судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно які відповідають вимогам сучасного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В порядку ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цих прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Статтею 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватись та розпоряджатись майном (ст. 317 ЦК України).

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 380 ЦК України житловий будинок є об'єктом права власності.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ч.ч. 1,2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З роз'яснень, наданих Постановою Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону.

Так виходячи із змісту наведених норм і відповідно до встановлених у даній справі обставин, неможливість здійснити процедуру щодо реєстрації права власності на нерухоме майно в позасудовому порядку не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивачі не можуть ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу N 1.

У той же час, у відповідності до дійсного змісту статті 386 ЦК України, захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками, які правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту договору, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності.

Крім того, згідно з технічним паспортом, який виготовлено станом на 20.09.2017 року, садибний (індивідуальний) житловий будинок, який розташований під номером 43 по вулиці вул. Андрія Шептицького, смт. Велика Новосілка Донецької області, відповідає всім технічним вимогам.

Судом встановлено, що позивач у відповідності з діючим законодавством, звернувся щодо прийняття спадщини, однак отримати свідоцтва про право на спадщину позбавлений можливості, у звязку з тим, що незалежно від його волі виникли обставини, які унеможливлюють нотаріально посвідчити процедуру прийняття позивачем спадкового майна.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в звязку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7) право власності в порядку спадкування за законом, після померлого 13.10.1998 року ОСОБА_5 на садибний (індивідуальний) житловий будинок із прилеглими господарськими будівлями та спорудами під номером 43 по вулиці Андрія Шептицького в смт. Велика Новосілка, Великоновосілківського району Донецької області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Г.М. Яненко