Номер провадження: 22-ц/785/4655/18
Номер справи місцевого суду: 518/275/18
Головуючий у першій інстанції Палій С.А.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Драгомерецького М.М., Дрішлюка А.І.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ширяївського районного суду Одеської області від 13 березня 2018 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

26.02.2018 року до Ширяївського районного суду Одеської області надійшов позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Разом з позовною заявою позивач надав до суду заяви про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони здійснення будь-яких реєстраційних дій, що пов'язані з реєстрацією права власності щодо нерухомого майна, а саме:виробничу базу АТП (реєстраційний номер 10988208, номер запису 176 в книзі 2-8), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 2893,90 кв. м., площа земельної ділянки 8440,00 кв. м., загальною вартістю 1432619,00грн.; земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, площа 0,8444, для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, розташована за адресою: АДРЕСА_1; одноповерхову будівлю свиноферми літ. «А» з прибудовами літ. «а,а1,а2», одноповерхова будівля складу літ. «В», двоповерхова адміністративна будівля літ. «Т» з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер 31769800, номер запису 1 в книзі 2 ст.1), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 18703197, номер запису 1749 в книзі 6г-198), за адресою: АДРЕСА_3; нежитлову будівлю складу літ. «А» з ганком та вимощенням, площа земельної ділянки 3354,00 кв. м. (реєстраційний номер 19706643, номер запису 5 в книзі 2ст.8), яка розташована за адресою: АДРЕСА_4. Що належать на праві приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5.

Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 13 березня 2018 року заяву задоволено частково. В порядку забезпечення позову в межах заявлених позовних вимог накладено арешт на: виробничу базу АТП (реєстраційний номер 10988208, номер запису 176 в книзі 2-8), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 2893,90 кв. м., площа земельної ділянки 8440,00 кв. м., загальною вартістю 1432619,00грн.; одноповерхову будівлю свиноферми літ. «А» з прибудовами літ. «а,а1,а2», одноповерхова будівля складу літ. «В», двоповерхова адміністративна будівля літ. «Т» з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер 31769800, номер запису 1 в книзі 2 ст.1), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 18703197, номер запису 1749 в книзі 6г-198), за адресою: АДРЕСА_3; нежитлову будівлю складу літ. «А» з ганком та вимощенням, площа земельної ділянки 3354,00 кв. м. (реєстраційний номер 19706643, номер запису 5 в книзі 2ст.8), яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 та заборонено здійсняти будь-які реєстраційні дії, що пов'язані з реєстрацією права власності вищезазначеного майна.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду, 20.03.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали та скасувати заходи забезпечення позову, посилаючись при цьому на порушення судом норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначено, що арешт був накладений на те саме майно, яке вже знаходиться під арештом відповідно до ухвали Ширяївського районного суду Одеської області від 27.02.2018 року; судом першої інстанції не враховано характер спірних правовідносин; заява про забезпечення позову невмотивована.

09.07.2018 року на адресу апеляційного суду Одеської області від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке вмотивовано тим, що ОСОБА_4 під час розгляду апеляційної скарги буде знаходитись у судовому засіданні в Приморському районному суді м. Одеси у кримінальній справі №522/3938/16-к. Однак дата та час перенесення розгляду апеляційної скарги була узгоджена з ОСОБА_4 попередньо, а саме під час судового засідання, яке відбулось 03.07.2018 року.

Враховуючи характер спірних правовідносин, з метою недопущення порушення строків розгляду апеляційної скарги судова колегія відмовляє у задоволені клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні в частині застосованого судом заходу забезпечення позову.

Судом першої інстанції правильно встановлені наступні обставини.

27.02.2018 року ухвалою суду першої інстанції було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

27.02.2018 року ухвалою суду першої інстанції було задоволено заяву позивача щодо забезпечення позову.

07.03.2018 року на адресу суду надійшло повідомлення від Ширяївського районного відділення ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, зокрема з посиланням на п. 3 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» а саме щодо відсутності у виконавчому документі дати народження боржника - фізичної особи.

13.03.2018 року на адресу суду надійшла повторна заява позивача щодо забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони здійснення будь-яких реєстраційних дій, що пов'язані з реєстрацією права власності щодо вищезазначеного нерухомого майна, з у рахуванням повідомлення Ширяївського районного відділення ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, переглянувши матеріали позовної заяви у межах вирішення зазначеної заяви позивача, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак на думку суду, заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню в частині накладення арешту та заборони здійснення будь-яких реєстраційних дій, що пов'язані з реєстрацією права власності щодо нерухомого майна, а саме на: виробничу базу АТП (реєстраційний номер 10988208, номер запису 176 в книзі 2-8), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 2893,90 кв. м., площа земельної ділянки 8440,00 кв. м., загальною вартістю 1432619,00грн.; одноповерхову будівлю свиноферми літ. «А» з прибудовами літ. «а,а1,а2», одноповерхова будівля складу літ. «В», двоповерхова адміністративна будівля літ. «Т» з господарськими будівлями та спорудами (реєстраційний номер 31769800, номер запису 1 в книзі 2 ст.1), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 18703197, номер запису 1749 в книзі 6г-198), за адресою: АДРЕСА_3; нежитлову будівлю складу літ. «А» з ганком та вимощенням, площа земельної ділянки 3354,00 кв. м. (реєстраційний номер 19706643, номер запису 5 в книзі 2ст.8), яка розташована за адресою: АДРЕСА_4. Що належать на праві приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5.

Що стосується вимог позивача в частині накладення арешту та заборони здійснення будь-яких реєстраційних дій, що пов'язані з реєстрацією права власності щодо нерухомого майна, а саме на: земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, площа 0,8444, для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, розташована за адресою: АДРЕСА_1, суд обґрунтовано вважав їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки при ретельному вивченні заяви про забезпечення позову та доданих матеріалів судом встановлено, що вищевказана земельна ділянка не є власністю відповідача, а лише передана Ширяївською селищною радою Ширяївського району Одеської області в оренду відповідачу відповідно до рішення від 25.01.2005 року за № 169.

Тому, суд першої інстанції правильно вважав, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду Ці висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з чинними нормами цивільного законодавства та обставинами справи.

Доводи апеляційної скарги спростовуються тим, що дійсно, 27.02.2018 року була винесена ухвала про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача. Вказана ухвала була предметом перегляду судом апеляційної інстанції, який в цілому погодився з доводами позивача про необхідність забезпечення позову. В той же час Ширяївським районним ВДВС було відмовлено у прийнятті до виконання зазначеної ухвали, так як вона не містить всіх необхідних відомостей, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів звертає увагу, що тільки ухвала суду першої інстанції від 13.03.2018 року була прийнята до виконання та позовні вимоги були забезпечені саме ухвалою від 13.03.2018 року, у разі скасування якої позов не буде забезпечено жодним чином.

Однак колегія суддів не може повністю погодитись з обраним заходом забезпечення позову, оскільки на думку суду апеляційної інстанції він не є співмірним з заявленими позовними вимогами, перешкоджає користуванню заявленим майном, а тому ухвала Ширяївського районного суду Одеської області від 13 березня 2018 року підлягає зміні в частині застосованого судом заходу забезпечення позову, замінивши накладений судом арешт на заборону відчуження зазначеного майна в ухвалі суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Ширяївського районного суду Одеської області від 13 березня 2018 року змінити в частині застосованого судом заходу забезпечення позову, замінивши накладений судом арешт на заборону відчуження зазначеного в ухвалі суду першої інстанції майна.

В іншій частині залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк

Повне судове рішення складено 10.07.2018 року.

Суддя Р.Д. Громік