Номер провадження: 22-ц/785/4313/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Дрішлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Фабіжевської Т.С.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2018 року про відмову заміни сторони у виконавчому провадженні правонаступником в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_3» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 07 грудня 2010 року позов ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» задоволено, яким стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» заборгованість за кредитним договором на загальну суму в розмірі 869222,53 грн., судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 1700 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а разом 871042,53 грн. (а.с. 78-79).

19 грудня 2017 року до суду надійшла заява директора ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадження (а.с.83).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2018 року відмовлено у задоволені заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні правонаступником у за позовом ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості у звязку з ненаданням доказів про те, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» є стороною саме у вказаному виконавчому провадженні і має право на звернення до суду із заявою в порядку ст. 442 ЦПК України (а.с.107).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою 06 березня 2018 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» засобами поштового звязку (а.с.121) направили до суду апеляційну скаргу. Зокрема, апелянт вважає, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову заміни сторони виконавчого провадження, прийшов до хибних висновків, без врахування того, що рішення суду залишається взагалі без будь-якого виконання, що в свою чергу, призвело до порушення ст. 129.1 Конституції України (а.с. 110-111).

Відзив чи заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Сторони в судове засідання не зявились. Про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. 06.07.2018 року надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника заявника-апелянта. Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦКП України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи рішення в справі суд першої інстанції виходив з того, що всупереч вимогам статті 77 ЦПК України, доказів про наявність конкретного виконавчого провадження у відповідному підрозділі органів ДВС, щодо якого заявником могло б бути поставлене, у встановленому законом порядку, питання про заміну сторони у виконавчому провадженні не надано. Як і не надано доказів про те, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» взагалі є стороною у певному виконавчому провадженні і має право на звернення до суду із заявою в порядку статті 442 ЦПК України. Тому суд першої інстанції вирішив відмовити в задоволенні заяви директора ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» - ОСОБА_7 про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 07 грудня 2010 року Приморським районним судом м. Одеси було ухвалене заочне рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «ОСОБА_8 ОСОБА_3», справа № 2-12046/10 (а.с. 78-79).

В матеріалах справи міститься заява представника ПАТ «ОСОБА_8 ОСОБА_3» про видачу копії заочного рішення та виконавчі листи по справі (а.с. 80), однак докази видачі заявнику вказаних документів в матеріалах справи не містяться.

19.12.2017 року директор ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» подав заяву про заміну сторони у виконавчому провадження в справі № 2-12046/10 (а.с. 83).

Як вбачається з матеріалів справи 27.06.2017 року між ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» та ПАТ «Комерційний ОСОБА_9» укладено договір відступлення права вимоги №114/7-4559, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №014/0018/85/85235 від 02.11.2007 року, укладеним між ПАТ «ОСОБА_2 ОСОБА_3» та ОСОБА_4, перейшло до ПАТ «Комерційний ОСОБА_9» (а.с.87, 90-91). Крім того, також 27.06.2017 року між ПАТ «Комерційний ОСОБА_9» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено договір №114/7-4559 ДГ про відступлення права вимоги за кредитним договором №014/0018/85/85235 від 02.11.2007 року (а.с. 86, 88-91). Отже, право грошової вимоги за кредитним договором №014/0018/85/85235 від 02.11.2007 року належить ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно з позицією Верховного суду України в справі № 6-122цс13 виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України (попередня редакція), ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції на момент постановлення Верховним Судом України вказаної постанови) заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 25 квітня 2018 року в справі № 2-н-148/09, в якій також зазначив, що по своїй суті заміна кредитора в зобов'язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв'язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). З наведеного слідує, що заміна сторони виконавчого провадження можлива як на стадії відкритого виконавчого провадження, так і за відсутності такого.

Виходячи зі змісту ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обовязковими для врахування судами нижчих інстанції при розгляді справи.

При цьому згідно з ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. Тобто після оновлення процесуального законодавства можливість заміни сторони до відкриття виконавчого провадження стало не тільки судовою практикою, але й законодавчою нормою.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, п. 7 ч. 3 ст. 2 ЦПК України одним з основних засад (принципів) судочинства є обовязковість судового рішення. Згідно зі ст. 129.1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виходячи зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04.11.1950 року, права людини вважаються захищеними лише після повного виконання рішення суду. Вказане положення конвенції розповсюджується і на юридичних осіб. Невиконання судового рішення є порушенням права особи на суд, внаслідок чого стаття 6 Конвенції втрачає свій сенс. Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а судом першої інстанції були неправильно застосовані норми процесуального права, апеляційний суд скасовує ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2018 року та постановляє нову про заміну сторони у виконавчому провадження на підставі ст.ст. 376, 442 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 442 ЦПК України, Апеляційний суд Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2018 року про відмову заміни сторони у виконавчому провадженні правонаступником скасувати.

Заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» - ОСОБА_7 про заміну сторони у виконавчому провадженні задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_2 ОСОБА_3» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» в справі № 2-12046/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_3» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_3

ОСОБА_10

ОСОБА_11

17.07.2018 року м. Одеса