Справа № 296/9676/17
УХВАЛА

"04" квітня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомирау складі:

головуючого судді: Галасюка Р.А.

секретаря судового засідання: Могилевець В.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бондарчука В.В. по цивільній справі № 296/9676/17,-

ВСТАНОВИВ:

02.03.2018 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід судді Бондарчука В.В. по цивільній справі № 296/9676/18.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 02.04.2018 року під головуванням судді Бондарчука В.В., визнано вказану заяву необгрунтованою та зупинено провадження у справі для розгляду вказаного питання іншим суддею.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд дослідивши матеріали заяви про відвід судді Бондарчука В.В. вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно доп. 5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1, підставою для відводу судді Бондарчука В.В., на його думку, є неупередженість та об»єктивність головуючого судді.

Рекомендація Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Державам - членам СЕ, прийнята Комітетом Міністрів 12.05.2004 на 114-й сесії «Про підвищення ефективності внутрішніх засобів правового захисту» декларує, що кожен, чиї права і свободи, викладені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, що діяли як офіційні особи.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права. (Рішення ЄСПЛ «Chahal v. UK, n. 145).

На національному рівні, у ст.39 ЦПК України законодавчо закріплено право осіб, які беруть участь у справах цивільного судочинства, заявляти судді з підстав передбачених статтями 36, 37 цього Кодексу

Зміст п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України визначає одну з підстав для застосування відводу судді існування обставин, які викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді. Своєю чергою, термін «неупередженість» є структурним елементом базових завдань та основних засад цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України).

Нормами ч.3 ст.39 ЦПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим. Тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов'язує усунення судді від участі у судовому провадженні. Статтями 36, 37 ЦПК України передбачений вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст.6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (рішення у справі «Фельдман проти України», заяви № 76556/01 та 38779/04, від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

З огляду на відсутність самовідводу у даній справі та будь-яких письмових доказів на підтвердження викладених у відводі фактів, суддею вирішується дане звернення з врахуванням наступного.

Судом приймається до уваги, що право особи на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб'єктивної оцінки сторони у справі щодо дій судді у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об'єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Так, згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо гарантій справедливого розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та практики Європейського Суду з прав людини (рішення від 09.11.06 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 р., у справі «Ветштайн проти Швейцарії, тощо), з метою об'єктивності розгляду скарги, усунення будь-яких сумнівів щодо прямої чи побічної зацікавленості судді у результатах розгляду та з етичних міркувань приходжу до висновку, що заяву ОСОБА_1 про відвід слід задовольнити.

Констатуючи право заявника (ці) на судовий процес із достатньою впевненістю в безсторонності судді, який вирішує її справу, забезпечує не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається, де суддею створено достатні гарантії для усунення обєктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім, суддя погоджується з доводами заявника (ці) в тому, що обставини, на які він (вона) покликається у підтвердження своїх доводів про можливі (у) (вибрати: неупередженість, безсторонність, порушення пропорційності, змагальності, диспозитивності) допущенні суддею у інших (цій) справах (провадженнях), - є особливими, а тому слугують підставою для висновку про вмотивованість відводу.

Такі висновки покладені в основу рішення Європейського суду з прав людини, постановленого 24.05.1989 року у справі за заявою Гаусшильдта (Hauschildt Case), відповідно до змісту якого, при зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості. Тому, враховуючи те, що заявник звернувся до суду із заявою про відвід судді, що процесуально унеможливило розгляд справи суддею впродовж часу визначеного нормами ЦПК України, вважаю, що у сторони, обєктивно, не зважаючи на особисту поведінку судді, є підстави для обґрунтованих сумнівів у безсторонності та неупередженості слідчого судді.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення основних засад цивільного судочинства верховенства права, законності, рівності перед законом і судом, забезпечення доступу до правосуддя, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, для безсторонності, оперативності та ефективності судового розгляду, до його початку, гарантування неупередженості та об'єктивності здійснення правосуддя, уникнення сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді, вважаю необхідним задовольнити заяву про відвід судді Бондарчука В.В.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36 або 37, 39-41 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бондарчука В.В. в справі за позовом ОСОБА_2, від імені якої діє законний представник ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Корольовського ВДВС м.Житомира про виключення майна з акту опису - задовольнити.

Справу передати до канцелярії Корольовського районного суду м. Житомира для вирішення питання про передачу іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р. А. Галасюк