Справа № 216/3554/17
Провадження 2/216/835/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

03 квітня 2018 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Сидорака В.В.

за участю секретаря судового засідання - Морозової Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання однієї малолітньої дитини,

встановив:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина, зазначаючи, що 07 серпня 2009 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають одну спільну малолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте, з травня 2015 року і до теперішнього часу відповідач не надає їй жодних грошових коштів на утримання сина та з того часу матеріальні та духовні потреби сина вона забезпечує самостійно, дитина повністю знаходиться на її утриманні. При цьому, відповідач не виділяє ніяких грошових коштів на харчування, одяг, взуття, іграшки, сплату частки вартості житлово-комунальних послуг стосовно дитини. Зазначає, що її доходу не вистачає для повного забезпечення дитини, а відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, в останнього інших дітей та утриманців на утриманні не має.

На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, проте подала суду письмову заяву у якій просить суд розглянути цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи наявне підтвердження, про причини неявки суд не повідомив. У зв'язку з цим, за згодою позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого повторно 29.07.2009 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3, та його батьками є ОСОБА_2 і ОСОБА_1.

Разом із тим, судом встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 07 серпня 2009 року уклали шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - Хлонь, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2, виданим 07 серпня 2009 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №397 (а.с.2).

Також судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з травня 2015 року зареєстрований і фактично проживає разом із матір'ю за адресою: АДРЕСА_1, та перебуває на її утриманні (а.с.5).

При цьому, з довідки №42 від 26.06.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 працює в філії «Дніпроліфт» приватного акціонерного товариства виробничого об'єднання «Стальканат-Сілур», її дохід за період з 01.12.2016 по 31.05.2017 склав 21 941,51 грн., при цьому до сума до виплат склала 17 673,00 грн. (а.с.4).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком обох батьків - як і позивача так і відповідача. Причому є обов'язком особистим, індивідуальним, але ні в якому разі не солідарним, беручи до уваги те, що відповідач у добровільному та досудовому порядку не виявив бажання виконати покладений на нього обов'язок, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підставні.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Зважаючи на викладене, а також на те, що відповідач має можливість платити аліменти на утримання сина, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина, який знаходяться на утриманні позивачки щомісячно до досягнення ним повноліття.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати, які складаються із судового збору за подання позовної заяви до суду, оскільки відповідно до ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. ст. 2, 4, 13, 141, 247, 259, 265-268, 280-282, 430 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання однієї малолітньої дитини,- задоволити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі однієї третини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 31 липня 2017 року.

Згідно ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, на користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 30-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. В. Сидорак