У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2018 р. року Суддя Франківський районний суд м. Львова Мартьянова С.М. розглянувши клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позову, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням про забезпечення позову про стягнення заборгованості до його пред'явлення, шляхом накладення арешту на все майно ОСОБА_3 Заяву про забезпечення позову мотивує тим, що 01 липня 2016 року він позичив ОСОБА_3 23 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 05.12.2018 року становить 646 300 грн. Цією ж розпискою підтверджується і те, що ОСОБА_4 позичив ОСОБА_3 27 000 доларів США, що становить 758700 грн. Позика була надана ОСОБА_3 строком до 01 липня 2018 року, при цьому було письмово узгоджено сплату відсотків у розмірі 5% річних за користування коштами. Поручителем в даній позиці виступав ОСОБА_5 Станом на день звернення із клопотанням позику не повернуто, жодних коштів за цією розпискою ні заявник, ні ОСОБА_4 не отримували. Щодо наявності в ОСОБА_3 грошових коштів заявнику нічого невідомо достовірно, в той же час як вбачається із витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_3 належить право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2. Враховуючи вищенаведене, заявник змушений звернутися із цим клопотанням, оскільки між сторонами склалися ворожі стосунки, на всі прохання повернути кошти за розпискою ОСОБА_3 не відповідає або відповідає відмовами. Всі намагання домовитися про повернення таких коштів в телефонному режимі виявились безрезультатними. Враховуючи наведене, вважає, що існує реальна загроза відчуження майна ОСОБА_3 різними способами як тільки їй стане відомо про подання позову ОСОБА_2 до неї про стягнення боргу, а тому просить клопотання задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку що таке підлягає задоволенню з наступних підстав.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно з п.1 та 2 ч.1ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів заяви вбачається, що ОСОБА_3 позичила 23 000 доларів США у заявника ОСОБА_2 та 27 000 доларів США у ОСОБА_4, що стверджується розпискою даною ОСОБА_3 від 01.07.2016 року.

З метою забезпечення виконання рішення суду заявник звернувся із клопотанням про забезпечення позову до його пред'явлення, мотивуючи її тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи підстави позову та обставини справи, з яких вбачається, що між сторонами дійсно виник спір, предметом позову є стягнення заборгованості на загальну суму в розмірі 1 796 304 гривні, обґрунтування та аргументованість заявником клопотання про забезпечення позову, вид забезпечення позову, зазначені у заяві причини необхідності забезпечення позову, суд приходить до висновку, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки невжиття заходів по забезпеченню позову може призвести до відчуження майна, внаслідок чого виконання можливого рішення суду про задоволення позову буде суттєво утруднене чи неможливе. Клопотання про забезпечення позову достатньо мотивоване, у ньому зазначені причини, у зв'язку з якими виникла необхідність забезпечення позову.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом клопотання про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, -

УХВАЛИВ:

клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на все майно, що належить ОСОБА_3, в межах ціни позову в розмірі 1 796 304,00 гривні, до завершення розгляду справи по суті.

Дані стягувача: ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, ІПН НОМЕР_1.

Дані стягувача: ОСОБА_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_2

Дані боржника: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: АДРЕСА_2.

Ухвала підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Виконання ухвали суду покласти на Франківський відділ державної виконавчої служби м. Львів головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Строк пред'явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову 3 (три) роки.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Мартьянова С.М.