АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1179/18 Справа № 194/526/17 Головуючий у 1 й інстанції - Солодовник І. С. Доповідач - Красвітна Т.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

19 червня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 08 серпня 1998 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24.11.2015 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільних дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час діти мешкають з позивачкою, а відповідач проживає окремо від них. З 21.08.2016 року їх спільна донька ОСОБА_4 вступила до Московського фінансово-промислового університету «Синергія» на 1-ий курс за спеціальністю «Менеджмент», де навчається на платній основі за контрактом, на заочній формі навчання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки, яка продовжує навчання не надає, а самостійно утримувати доньку, яка навчається, позивач не в змозі. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки стан його здоров'я задовільний, має можливість працювати, на даний час отримує щомісячно пенсію за віком у розмірі 8832,00 грн. та щомісячні страхові виплати у розмірі 8741,00 грн. Відповідно до виконавчого листа № 2-884/2010 та до рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 07.11.2010 року відповідач повинен сплачувати аліменти на її користь у розмірі 33% з усіх видів його заробітку, на утримання їхніх дітей, але він умисно частково ухиляється від сплати аліментів. На даний час відповідач сплачує аліменти тільки на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 16,5% щомісячно. Інші утриманці у відповідача відсутні. Тому позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період її навчання, починаючи від дня пред'явлення позову до суду та до кінця її навчання, тобто до 01.08.2021 року; судові витрати стягнути з відповідача.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 19 червня 2017 року і до досягнення ОСОБА_4 23 років або до припинення навчання; стягнуто з відповідача судовий збір у розмірі 640,00 грн. на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Згідно абз. 3 п. 3 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Також п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржуване рішення частково змінити, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24.11.2015 року у цивільній справі №194/1200/15-ц розірвано; рішення набрало законної сили 04.12.2015 року (а.с. 4).

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданого 22.02.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 9).

Згідно з довідкою за №126/3086 від 16.03.2017 року, договору про надання платних освітніх послуг № 10982/16 від 23.06.2016 року, оформлених Недержавним освітнім приватним закладом вищої освіти - Московським фінансово-промисловим університетом «Синергія», ОСОБА_4 навчається у вказаному закладі на заочній формі навчання, дистанційно за спеціальністю «Менеджмент», на платній основі (15000,0 рублів за семестр, 135000,0 рублів - оплата за весь час навчання), термін навчання закінчується у 2021 році (а.с. 5, 60-62).

Спільна донька сторін - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає разом з позивачем та братом за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 20.04.2017 року, виданою відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 7).

Згідно довідки №1415 від 27.03.2017 року, виданої Павлоградським ОУПФУ по м.Тернівка Дніпропетровської області, ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Павлоградському ОУПФУ по м. Тернівка та отримує пенсію за віком, яка станом на грудень 2016 року (без вирахування аліментів) становить 8832,41 грн., з якої з січня 2017 року відраховуються аліменти (а.с. 12).

Також встановлено, що за виконавчим листом №2-884/2010, виданого Тернівським міським судом Дніпропетровської області 02.12.2010 року, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини його доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.09.2010 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 13).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 17 лютого 2017 року виповнилось 18 років, тобто вона досягла повноліття (а.с. 9).

В матеріалах справи також наявні довідки, що видані Тернівським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, з яких вбачається, що розмір заборгованості ОСОБА_2 по аліментам за виконавчим листом Тернівського міського суду Дніпропетровської області №2-884/2010 від 22.10.2010 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що виникла в результаті отримання щомісячних страхових виплат, станом на 01.03.2017 рік, складає 44556,28 грн. (а.с. 33, 35-36).

Відповідачу встановлена третя група інвалідності по професійному захворюванню, з черговим переоглядом 15.01.2018 року, про що свідчать довідки МСЕК серії 12 ААА №044498 від 17.01.2017 року та серії 12 ААА №073375 від 17.01.2017 року (а.с. 34).

Згідно виписок із медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданих КЗ «Тернівська центральна міська лікарня «Дніпропетровської обласної ради» Дніпропетровської області, ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в даному закладі з 12.04.2017 року по 24.04.2017 рік та з 06.06.2017 рік по 16.06.2017 рік з діагнозами радикулопатія шийна, спондильоз поперекового відділу, нейросенсорна туговухість, двусторонній плечолопатковий париартроз (а.с. 35-36).

За змістом ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Виходячи з викладеного, встановивши, що повнолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається у Московському фінансово-промисловому університеті «Синергія» на заочній формі навчання на платній основі, що також визнано відповідачем в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, що підтверджується звукозаписом судового слухання від 20.03.2018 року; встановивши, що ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги у зв»язку з навчанням, а відповідач має можливість надавати таку допомогу, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання їхньої спільної доньки ОСОБА_4 на період її навчання та до досягнення нею 23 років, або до закінчення навчання.

Разом з цим, при визначенні розміру аліментів місцевий суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається у вищому навчальному закладі на заочній формі навчання, дистанційно, є працездатною, не одружена, має задовільний стан здоров»я; викладене підтверджується поясненнями позивачки та не заперечується відповідачем, що стверджується протоколом та звукозаписом судового засідання.

Доказів працевлаштування дочки та отримання нею самостійного доходу суду не надано, клопотань про витребування відповідних доказів судом не заявлено, що стверджується протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

Крім того, колегія приймає до уваги, що відповідач є інвалідом 3-ї групи, сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сини, має заборгованість за аліментами; інших утриманців не має, у шлюбі не перебуває; отримує стабільний щомісячний дохід у викладеному вище розмірі, що значно перевищує прожитковий мінімум.

Враховуючи наведене, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, колегія вважає за необхідне змінити оскаржуване рішення в частині розміру аліментів, що стягнуті з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з навчанням, зменшивши з 1/6 на 1/10 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 19 червня 2017 року і до досягнення ОСОБА_4 23 років, або до припинення навчання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, колегія дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та зміни рішення місцевого суду в частині розміру аліментів, що стягнуті з відповідача.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 рокув частині розміру аліментів, що стягнуті з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з навчанням, - змінити, зменшивши з 1/6 на 1/10 частину всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді