ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху
24 липня 2018 року м. Фастів
Суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Чернишова Є.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -
Позивачі звернулися до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування.
Розглянувши вказану позовну заяву вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.
Стаття 177 ЦПК України встановлює, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Крім того, ст. 176 ЦПК України встановлює, що ціна позову визначається: у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.
У п.а п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» розяснено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.
Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складає 1762 грн.
Відповідно до ч.6 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.
Як вбачається з позовної заяви, позивачами заявлені вимоги, зокрема, про визнання за ними права власності: за ОСОБА_1 на самочинно побудований житловий будинок та надвірні споруди; за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,561 га та на земельну ділянку площею 2,3706 га. Ціна позову позивачами вказана в розмірі 133 196 грн. та сплачено судовий збір: ОСОБА_1 704,80 грн. та 640,00 грн.
В обґрунтування дійсності вартості майна житлових будинків позивачами надано звіт про незалежну оцінку домоволодіння від 14.11.2017 року, відповідно до якого ринкова вартість домоволодіння станом на 14.11.2017 року складає 71 101 грн., що не може бути належним підтвердженням дійсної вартості спадкового майна на час подання позову до суду, про право власності, на які заявляють позивачі. Крім того позивачами не надано доказів вартості земельної ділянки площею 0,561 га.
Тому, на виконання вищенаведеного, позивачам необхідно надати докази дійсної вартості майна та сплатити судовий збір пропорційно до заявлених вимог.
Разом з тим, відповідно до п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;
Позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Позивачі вказують, що вони є спадкоємцем після смерті батьків ОСОБА_4, ОСОБА_5, але свідоцтва про право на спадщину отримати не можуть у звязку із пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.
При цьому, згідно п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка згідно п. 24 повинна бути у вигляді обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину) особа може звернутись до суду в порядку позовного провадження.
Відповідно до листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-47/0/9-12 від 10.07.2012 року, судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Подаючи позовну заяву до суду, позивачі додають лист державного нотаріуса, який на звернення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 розяснив їм положення законодавства з питань оформлення спадщини, однак позивачами не подано суду обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину.
Відсутність вчинення таких дій з боку позивачів вказує на невжиття заходів досудового врегулювання спору або ненадання позивачами доказів, що підтверджують вжиття таких заходів.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Разом з тим, у відповідності до вимог ч.ч. 2, 4 та 5 ст. 95 ЦПК України, докази вважаються поданими належним чином, якщо вони подані в оригіналі або в копії, засвідченої в порядку, встановленому чинним законодавством, із зазначенням особи, у якої наявний оригінал відповідного документу. При цьому учасник справи може своїм підписом засвідчити копію письмового доказу лише у разі, якщо його оригінал знаходиться у такого учасника справи. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
До позовної заяви додані копії письмових доказів, які не засвідчені належним чином.
Зазначення у позовній заяві того, що оригінал певного доказу знаходиться у позивачів, не позбавляє їх обовязку надати суду саме засвідчену копію такого письмового доказу, оригінал якого знаходиться у них.
Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись ст.185 ЦПК України, -
Позовну ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування- залишити без руху.
Встановити термін для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали.
Розяснити, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, позовна заява бути вважатися неподаною і повернута позивачеві.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Є.Ю.Чернишова