Справа № 289/200/18
Номер провадження 2/289/347/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Шуба В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верлоцького старостинського округу, Радомишльської міської ради, Радомишльського району, Житомирської області, про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті матері позивачки, залишилось спадкове майно, яке з поміж всього іншого складається з:

- земельної ділянки площею 2,23 га (кадастровий номер :05:000:0059), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Верлоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала померлій, ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 420759 від 16 травня 2006 року, що виданий на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 25 від 21.02.2005 року;

- земельної ділянки площею 0,13 га (кадастровий номер :11:000:0213), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала померлій, ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 735329 від 16 травня 2006 року, що виданий на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 25 від 21.02.2005 року, інших спадкоємців, які б мали право та претендували на зазначене майно немає, а тому просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач не з»явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надіслала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2, що підтверджує свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-ТП № 345605 від 22.07.1978 року) ОСОБА_3, народилась 02.01.1957 р. в с. Верлок, Радомишльського району, Житомирської області, з 1988 року по даний час зареєстрована та проживає в м. Житомир.

Відповідно до свідоцтва про народження позивачки серії І-ЯК № 1359939, що видане повторно, Верлоцькою сільською радою, Радомишльського району, Житомирської області 13.02.1970 року, її батьками є: батько, ОСОБА_4, українець та мати, ОСОБА_2, українка.

24 квітня 2008 року померла мати позивачки, ОСОБА_2, у віці 74 років в АДРЕСА_1 (у мене вдома), що також підтверджує свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 090839, що видано Верлоцькою сільською радою Радомишльського району Житомирської області 29 квітня 2008 року.

Спадщину після смерті ОСОБА_2, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, яка зазначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї прийняла позивачка, ОСОБА_1, шляхом постійного проживанням з покійною, доглядала за нею, тощо. Крім того, інших спадкоємців немає, спадкова справа після смерті матері позивачки не заводилась, що також підтверджує витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49125678 від 18.09.2017 року.

До складу спадкового майна, що залишилося після смерті матері позивачки, зокрема всього іншого, входить дві земельні ділянки, а саме:

- земельна ділянка площею 2,23 га (кадастровий номер :05:000:0059), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Верлоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала померлій, ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 420759 від 16 травня 2006 року, що виданий на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 25 від 21.02.2005 року;

- земельна ділянка площею 0,13 га (кадастровий номер :11:000:0213), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала померлій, ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 735329 від 16 травня 2006 року, що виданий на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 25 від 21.02.2005 року.

У відповідності до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5 та згідно до Глави 10 п. 4.15 та п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання належним чином оформлених правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та його державної реєстрації, передбачених законодавством України та за умови отримання витягу з ДЗК.

Однак, набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки позивачка, як єдина спадкоємиця за законом (ст. 1261 ЦК України) не має можливості через те, що вищезгадані державні акти вважаються втраченими, крім того, у них вказана неправильно площа земельних ділянок, що в свою чергу, згідно ЗУ «Про нотаріат», є перешкодою для вчинення необхідних нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтв про право на спадщину.

У відповідності до п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку».

Згідно ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15-16, 328, 1216-1218, 1261, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України та керуючись ст.ст. 4-5, 19, 23, 27, 81, 95, 174-177 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Верлоцького старостинського округу, Радомишльської міської ради, Радомишльського району, Житомирської області, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_2, яка померла 24.04.2008 року в АДРЕСА_2 право власності на спадкове майно, а саме:

- земельну ділянку площею 2,2334 га (кадастровий номер :05:000:0059) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Верлоцька сільська рада, що належала померлій ОСОБА_2, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 420759 від 16 травня 2006 року, виданий на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 25 від 21.02.2005 року

- земельну ділянку площею 0,1349 га (кадастровий номер :11:000:0213) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Радомишльська міська рада, що належала померлій ОСОБА_2, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 735329 від 16 травня 2006 року, виданий на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 25 від 21.02.2005 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

Суддя І. М. Невмержицький