АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи 761/8324/17 Апеляційне провадження № 22-ц/796/1556/2018Головуючий у суді першої інстанції - Юзькова О.Л. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

суддя-доповідач ОніщукМ.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача НагорногоО.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», третя особа: ОСОБА_6 про стягнення збитків,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_5 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ПАТ «ВіЕс Банк» (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_6 (далі - третя особа), в якому просила стягнути з відповідача збитки (упущену вигоду), завдані внаслідок неналежного зберігання автомобіля в розмірі 125 000,00 грн., витрати понесені у зв'язку із проведенням оцінки транспортного засобу в розмірі 1 200,00 грн. та судові витрати в розмірі 1 262,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказувала, що їй, як власнику автомобіля марки CADILLAC, модель ESCALADE, 2007 р.в., д.н.з НОМЕР_1, відповідачем заподіяно збитки внаслідок неналежного зберігання автомобіля, зокрема його пошкодження, що суттєво знизило вартість автомобіля під час його продажу (а.с.2-6)

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08.08.2017 позов задоволено - стягнуто з ПАТ «ВіЕс Банк» на користь ОСОБА_5 збитки (упущену вигоду), завдані внаслідок неналежного зберігання автомобіля марки CADILLAC, модель ESCALADE, 2007 р.в., чорного кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 у розмірі 125 000 грн., витрати понесені у зв'язку із проведенням оцінки транспортного засобу в розмірі 1 200,00 грн. та судові витрати в розмірі 1 262,00 грн. (а.с. 78-82).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.11.2017 заяву ПАТ «ВіЕс Банк» про перегляд заочного рішення, залишено без задоволення (а.с.112, 113).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Вказує, що дана справа не була підсудна Шевченківському районному суду м. Києва, оскільки відділення банку, за місцезнаходженням якого пред'явлено позов, не є ні філією, ні представництвом банку, а тому при визначенні підсудності слід було керуватися ч. 2 ст. 109 ЦПК України, яка була чинною на час пред'явлення позову та відкриття провадження у справі. Також зазначає, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 31.03.2015 про затвердження мирової угоди, на яку посилається позивач як на підставу набуття права власності на автомобіль, була скасована ухвалою апеляційного суду м. Києва від 31.08.2017, а справа передана для продовження розгляду до суду першої інстанції і на сьогодні по суті не розглянута. Крім цього, вказує, що суд першої інстанції не дав належну оцінку тому факту, що автомобіль вибув з відповідального зберігання ПАТ «ВіЕс Банк» поза його волею, шляхом вивезення невстановленими особами автомобіля з території банку, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, в тому числі й ухвалою слідчого судді про накладення арешту на автомобіль. Більш того, вказує на помилковість посилання суду на ст. 942 ЦК України, так договір відповідального зберігання не укладався, а автомобіль було передано банку на підставі акту опису та арешту майна, складеного державним виконавцем, якого не було залучено до участі у справі (а.с. 147-151).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.02.2018 відкрито апеляційне провадження та надано строк для подання відзиву (а.с.162).

02.03.2018 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив ОСОБА_5 на апеляційну скаргу, в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. При цьому вказує, що посилання апелянта на порушення судом правил підсудності є необґрунтованим, оскільки суд відкрив провадження у справі з дотриманням вимог процесуального закону. Посилання апелянта на мирову угоду та на кримінальне провадження також є безпідставними, оскільки транспортний засіб їй було передано як законному власнику згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 12.04.2016. Також вважає необґрунтованими твердження апелянта про недотримання сторонами письмової форми договору, оскільки автомобіль був переданий на підставі акту опису й арешту майна і отриманий представником стягувача, про що міститься розписка в самому акті, а отже письмова форма договору була дотримана (а.с. 167-169).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.03.2018 призначено справу до апеляційного розгляду (а.с.181).

Насамперед, слід зазначити, що Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з викладеним справа підлягає розгляду апеляційним судом міста Києва.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю і необґрунтованістю та просив рішення суду залишити без змін.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в заяві на адресу суду просив розглядати справу за його відсутності. Судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи, оскільки її неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши учасників справи, які з'явились у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не належним чином забезпечив зберігання майна, належного позивачу, яке було передане йому на відповідальне зберігання, а отже, в силу вимог закону, зобов'язаний відшкодувати шкоду завдану пошкодженням майна, зокрема понесені позивачем збитки (упущену вигоду), які виникли у результаті продажу автомобіля за заниженою ціною.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з ухваленим судом першої інстанції заочним рішенням, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 31.03.2015 у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя, сторонами було досягнуто мирової угоди за умовами якої останні погодили право особистої приватної власності ОСОБА_5 на автомобіль марки CADILLAC, моделі ESCALADE, 2007 р.в., чорного кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31.03.2015 було визнано дану мирову угоду в порядку ст. 175 ЦПК України та закрито провадження у справі відповідно до положень ст. 205 ЦПК України (а.с. 10-11).

Право власності на зазначений автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 20.01.2016 (а.с.12).

В провадженні ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві перебувало зведене виконавче провадження № 48635450 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованості у розмірі 5 045 310,15 грн.

26.09.2014 державним виконавцем Кролевецького РУЮ, на підставі постанови про доручення ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві, було накладено арешт та здійснено опис майна, а саме: автомобіля марки CADILLAC, моделі ESCALADE, 2007 р.в., чорного кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2.

Транспортний засіб відповідно до Акту опису й арешту майна від 26.09.2014 було передано на відповідальне зберігання уповноваженому представнику ПАТ «ВіЕс Банк», Большакову Д.К. Відповідно до даного акту при зовнішньому огляді автомобіля значних пошкоджень не виявлено, окрім відсутності заднього двірника (а.с.7-9).

У зв'язку із визнанням за ОСОБА_5 права власності на автомобіля марки CADILLAC, моделі ESCALADE, 2007 р.в., чорного кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2, остання звернулась до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві з заявою про вилучення та передачу транспортного засобу власнику (а.с.13).

26.01.2016 державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві представнику ПАТ «ВіЕс Банк» Большакову Д.К. було направлено вимогу та зобов'язано Большакова Д.К., як зберігача майна, згідно акту опису та арешту майна від 26.09.2014, автомобіль марки CADILLAC, моделі ESCALADE, 2007 р.в., шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 передати та не чинити перешкод у вільному доступі державному виконавцю та власнику описаного майна 28.01.2016 о 15:00 год. (а.с. 14-17).

Судом першої інстанції встановлено, що представником ПАТ «ВіЕс Банк» вимогу державного виконавця виконано не було.

12.04.2016 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва за клопотанням ОСОБА_5 було знято арешт з автомобіля CADILLAC, моделі ESCALADE, 2007 р.в., чорного кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2, накладений за клопотанням слідчого Шевченківського управління поліції Головного управління національної поліції в м. Києві у кримінальному проваджені № 0003782, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України (а.с. 18-20).

10.03.2016 між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу. Згідно пунктів 1, 2 зазначеного договору ОСОБА_5 (продавець), зобов'язалася до 15.05.2016 укласти із покупцем ОСОБА_8 договір купівлі-продажу належного позивачу автомобіля марки CADILLAC, моделі ESCALADE, 2007 р.в., чорного кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, а покупець зобов'язався придбати зазначений вище автомобіль на визначених попереднім договором умовах за суму у розмірі 245 000,00 грн. (а.с. 21).

Також судом встановлено, що після повернення автомобіля із відповідального зберігання від працівника ПАТ «ВіЕс Банк» Большакова Д.К., були виявленні численні механічні ушкодження та несправності, яких не існувало до передачі його на зберігання.

Покупцем ОСОБА_8 було здійснено огляд транспортного засобу і у зв'язку із значним погіршенням технічного стану автомобіля зроблено ряд зауважень, в результаті чого 07.04.2016 між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 внесено зміни до попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу від 10.03.2016 в частині ціни транспортного засобу, а саме - визначити ціну транспортного засобу після проведення оцінки автомобіля (а.с. 22).

Згідно звіту про оцінку транспортного засобу № 5328/04/16 від 14.04.2016, складеним ТОВ «Сател Груп» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 157 124,17 грн., а вартість матеріального збитку завданого власнику внаслідок неналежного зберігання та експлуатації складає 76 212,73 грн. (а.с.23-48).

За проведення експертизи ОСОБА_5 понесла втрати у розмірі 1 200 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 58).

Після ознайомлення ОСОБА_8 зі звітом про оцінку та розміром витрат, які необхідно понести для ремонту автомобіля, між ним та ОСОБА_5 14.04.2016 було внесено до попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу від 10.03.2016, згідно яких вартість предмета купівлі-продажу сторони визначили на рівні 120 000,00 грн.

16.04.2016 між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, на попередньо обумовлених умовах за ціною 120 000,00 грн. (а.с. 49).

Встановивши вищевказані обставини справи та керуючись вимогами ст.ст. 22, 942, 949, 950 ЦК України суд першої інстанції дійшов висновку, що в результаті неналежного зберігання відповідачем транспортного засобу, позивачу було завдано збитки (упущену вигоду) у розмірі 125 000,00 грн. (сума на яку зменшилась вартість автомобіля), які підлягають відшкодуванню.

Проте, дійшовши такого висновку, суд першої інстанції не повно з'ясував обставини, що мають значення для справи, зокрема судом залишено поза увагою наступне.

Заявляючи вимогу про відшкодування збитків позивачка вказувала, що вона набула права власності на автомобіль на підставі ували Шевченківського районного суду м. Києва від 31.03.2015 у справі № 761/14939/14-ц, якою було затверджено мирову угоду між сторонами спору та визнано за нею право особистої приватної власності на автомобіль марки CADILLAC, моделі ESCALADE, 2007 р.в.

Виконуючи судове рішення за позивачем було зареєстровано вказаний автомобіль та видане відповідне свідоцтво, а в подальшому, у зв'язку із набуттям позивачкою права власності, й був скасований арешт на даний автомобіль і він був відчужений позивачкою.

Разом з цим, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 31.08.2016 задоволено апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕс Банк» та скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31.03.2015 про визнання мирової угоди по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За повідомленням учасників справи, справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя на сьогодні судом першої інстанції не розглянута і провадження по ній зупинено до вирішення справи за позовом ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

З наведеного вбачається, що позивачка не набула у встановленому законом порядку право власності на автомобіль у зв'язку із подальшим скасуванням судового рішення, яке стало підставою для визнання за нею такого права, і на сьогодні питання щодо права власності на автомобіль є спірним і перебуває на розгляді у суді.

У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Отже, суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення належним чином не з'ясував чи має право позивачка на відшкодування збитків (упущеної вигоди), за відсутності у неї (як на час звернення до суду, так і на час ухвалення рішення), порушеного цивільного права.

Відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими і є достатньою підставою для скасування судового рішення.

Разом з цим, твердження апелянта про порушення судом правил підсудності є хибними, оскільки даний позов було пред'явлено до суду першої інстанції згідно із ч. 7 ст. 110 ЦК України (яка була чинною на час пред'явлення позову та відкриття провадження у справі), відповідно до якої позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням.

Решта доводів апеляційної скарги про не врахування судом всіх обставин справи та неправильне застосування ст. 942 ЦК України є похідними від основного доводу про відсутність у позивача порушеного цивільного права та, як наслідок, відсутності підстав для відшкодування збитків.

Частиною 1 ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» - задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 серпня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», третя особа: ОСОБА_6 про стягнення збитків - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», третя особа: ОСОБА_6 про стягнення збитків - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва

Повний текст постанови складений 05 квітня 2018 року.