Справа №538/785/18
Провадження по справі №2/538/407/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Бондарь В.А., за участі секретаря судового засідання Криворучко В.І., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Лохвицького району Полтавської області, третя особа: Друга лохвицька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом.

Позов мотивовано тим, що 01 грудня 2006 року помер батько позивача ОСОБА_3, дане підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 І-КЕ № 055649 від 01.12.2006 року.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, до складу якого входить садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарчими побудовами, що знаходиться за адресою: с. Лука, вул. Лесі Українки, 34, Лохвицького району, Полтавської області.

25.05.2007 року у Другій лохвицькій державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 108/2007 після смерті 01.12.2006 року ОСОБА_3. Від імені спадкодавця заповіти не посвідчувалися.

У відповідності до ст. 1270 ЦК України спадщину прийняв ОСОБА_1, син спадкодавця, який 09.02.2007 року подав заяву про прийняття спадщини. Дочка спадкодавця, ОСОБА_5, подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1, сина спадкодавця.

Інших спадкоємців немає.

Оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок, ОСОБА_1 позбавлений можливості оформити право власності на житловий будинок за собою, як за спадкоємцем за законом, про що свідчить ОСОБА_6 про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори від 19.11.2007 року.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд винести рішення, яким визнати в порядку спадкування за законом за ним право власності на садибний (індивідуальний ) житловий будинок (літ.А-1) загальною площею 68,9 м?, житловою площею 48,0 м?, з господарчими побудовами : сарай (літ.Б), сарай (літ.В), погріб (літ.Г), літня кухня (літ.Д), вбиральня (літ.Е), колодязь (№1), що розташований за адресою: с. Лука, вул. Лесі Українки, 34, Лохвицького району, Полтавської області, після померлого 01 грудня 2006 року ОСОБА_3.

В судове засідання позивач не з"явився, надавши письмову заяву якою він позовні вимоги підтримує, просить справу слухати без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Лохвицького району Полтавської області, на розгляд справи не направила свого представника, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі її представника, не заперечує щодо задоволення позову.

Третя особа Друга лохвицька державна нотаріальна контора на розгляд справи не з"явилася, але надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, не заперечує щодо задоволення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обовязків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що 01 грудня 2006 року помер батько позивача ОСОБА_3, дане підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 І-КЕ № 055649 від 01.12.2006 року.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, до складу якого входить садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарчими побудовами, що знаходиться за адресою: с. Лука, вул. Лесі Українки, 34, Лохвицького району, Полтавської області.

25.05.2007 року у Другій лохвицькій державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 108/2007 після смерті 01.12.2006 року ОСОБА_3. Від імені спадкодавця заповіти не посвідчувалися.

У відповідності до ст. 1270 ЦК України спадщину прийняв ОСОБА_1, син спадкодавця, який 09.02.2007 року подав заяву про прийняття спадщини. Дочка спадкодавця, ОСОБА_5, подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1, сина спадкодавця.

Інших спадкоємців немає.

Оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок, ОСОБА_1 позбавлений можливості оформити право власності на житловий будинок за собою, як за спадкоємцем за законом, про що свідчить ОСОБА_6 про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом Другої лохвицької державної нотаріальної контори від 19.11.2007 року.

Відповідно до довідки ОСОБА_2 сільської ради від 21.05.2018 року за № 226, по день смерті 01.12.2006 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований і проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з ним були зареєстровані по день смерті : син - ОСОБА_1, невістка - ОСОБА_7, онук - ОСОБА_8.

Згідно Виписки з погосподарської книги № 2 , наданої ОСОБА_2 сільською радою, на 2016-2023 роки, будинок з відповідними погосподарськими побудовами в с. Лука, вул. Лесі Українки, 34, Лохвицького району, належить померлому 01.12.2006 року ОСОБА_3.

На час будівництва будинку правовстановлюючі документи на будинки в сільській місцевості не виготовлялись та за життя спадкодавець оформити не встиг належним чином спадкове майно.

У відповідності листа №12/5-126 від 23.03.1999 р. Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, що обєкти збудовані до 05 серпня 1992 року тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації.

Так, в узагальненні ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» з даного питання зазначено наступне.

У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966, яка була чинною до 13.12.1995, реєстрації підлягали усі будинки і домоволодіння, які були закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої ОСОБА_6 депутатів трудящих, на підставі документів, що підтверджують право власності.

До компетенції виконкомів місцевих ОСОБА_6 відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих ОСОБА_6, які є особливою формою статистичного обліку, що здійснювалось в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання ОСОБА_6 Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних ОСОБА_6 із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, а записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

На даний час КП "Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" на ім"я ОСОБА_1 виготовило відповідну технічну документацію на будинок, що знаходиться в с. Лука, вул. Лесі Українки, 34, Лохвицького району Полтавської області.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Встановлено, що згідно постанови від 19.11.2007 року державний нотаріус Другої лохвицької державної нотаріальної контори, розглянувши документи, подані позивачем для видачі Свідоцтва про право на спадщину, відмовив у вчинені нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок.

На запит суду, державний нотаріус Другої лохвицької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Полтавській області, надала інформаційну довідку зі СР (заповіти/спадкові договори), інформаційну довідку зі СР (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), відповідно до якої 25.05.2007 року у Другій лохвицькій державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 108/2007 після смерті 01.12.2006 року ОСОБА_3. Від імені спадкодавця заповіти не посвідчувалися. У відповідності до ст. 1270 ЦК України спадщину прийняв ОСОБА_1, син спадкодавця, який 09.02.2007 року подав заяву про прийняття спадщини. Дочка спадкодавця, ОСОБА_5, подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1, сина спадкодавця. Інших спадкоємців немає.

Звернувшись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивачем надано відповідні докази того, що на сьогоднішній день існують реальні перешкоди у оформленні його спадкових прав, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок.

Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Разом з цим при розгляді спору між сторонами суд вважає, що заслуговують на увагу слідуючі норми законодавства.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який пережив його.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

З огляду на вказані норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, так як не порушують чиї-небуть права чи інтереси.

Керуючись ст. ст. 392, 1218, 1261, 1268, 1269, 1273, 1296 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 200, 206, 258, 263, 265,354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Лохвицького району Полтавської області, третя особа: Друга лохвицька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом право власності на садибний (індивідуальний ) житловий будинок (літ.А-1) загальною площею 68,9 м?, житловою площею 48,0 м?, з господарчими побудовами : сарай (літ.Б), сарай (літ.В), погріб (літ.Г), літня кухня (літ.Д), вбиральня (літ.Е), колодязь (№1), що розташований за адресою: с. Лука, вул. Лесі Українки, 34, Лохвицького району, Полтавської області, після померлого 01 грудня 2006 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.А. Бондарь