ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/386/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

за участю учасників справи: прокурора Коломий О.Є., представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прокуратури Хмельницької області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2018 року (суддя Продан Б.Г.) у цивільній справі за позовом Прокуратури Хмельницької області в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради до ОСОБА_6, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Олешинська сільська рада Хмельницького району, про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2016 року Прокуратура Хмельницької області, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що 29 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 від 08.12.1997 року, виданого Олешинською сільською радою народних депутатів Хмельницького району, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,8 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 Позивач вважав, що державна реєстрація права власності ОСОБА_6 на зазначену земельну ділянку підлягає скасуванню, оскільки, згідно Книг реєстрації державних актів на право приватної власності на землю Олешинської сільської ради відсутні записи про державну реєстрацію державного акту на право власності на вказану земельну ділянку. Також відповідно до інформації управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі від 30.11.2015 року, документація із землеустрою щодо відведення ОСОБА_6 спірної земельної ділянки відсутня, що є порушенням ст. 22 ЗУ «Про землеустрій». Державний бланк на право приватної власності на землю серія НОМЕР_3 був використаний при посвідченні права власності на землю ОСОБА_7 Отже станом на момент звернення ОСОБА_6 до приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, вказана особа не була її власником, оскільки відповідний державний акт не видавався та не був зареєстрований у встановленому законом порядку.

У зв'язку з цим позивач просив суд визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,8 га, що розташована по АДРЕСА_1

Протокольною ухвалою від 22 травня 2017 року до участі у справі в якості спеціаліста залучено директора ПП «Діоріт Плюс» Гунько Л.С.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2018 року позовну заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись з цим рішенням, Прокуратура Хмельницької області в апеляційній скарзі просить його скасувати та постановити нове про задоволення позову в частині вимог про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,8 га, що розташована по АДРЕСА_1

Вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що розглядаючи дану справу, міськрайонний суд дійшов невірного висновку про правомірність набуття права власності на землю ОСОБА_6 на підставі рішення Олешинської сільської ради №7 від 3 лютого 1997 року «Про приватизацію земельних ділянок», не дослідивши його на предмет належності, допустимості та достовірності відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України. Зокрема, як зазначає апелянт, у долученій представником відповідача до матеріалів справи копії рішення відсутні підписи голови Олешинської сільської ради, невідоме джерело їх походження, копія належним чином не завірена. Тому, на думку апелянта, вказане рішення сільської ради без наявності обов'язкових реквізитів, без підписів посадових осіб та відтиску гербової печатки не має юридичної сили документа, прийнятого колегіальним органом, та не може розцінюватись як правовстановлюючий документ.

Судом залишено поза увагою той факт, що з вказаних документів жодним чином не вбачається, в якій частині земель територіальної громади Олешинської сільської ради знаходиться земельна ділянка, що виділяється, з вказаних документів неможливо зробити висновок, що мова йде саме про спірну земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1

На думку апелянта, суд помилково вважав встановленим факт видачі державного акта від 8 грудня 1997 року серії НОМЕР_4 ОСОБА_6 на підставі рішення Олешинської сільської ради №7 від 3 лютого 1997 року та необґрунтовано вказав на необхідність оскарження рішення. Судом не було враховано, що матеріали справи не містять жодного документу на підтвердження факту відведення меж в натурі, а визначення чіткого місця розташування земельної ділянки (прив'язки до місцевості), щодо якої ніби то було оформлено Державний акт на право приватної власності ОСОБА_6 1997 року, є неможливим у зв'язку з відсутністю відповідного проекту відведення чи фактичних меж користування. План, відображений у Державному акті на право приватної власності ОСОБА_6 1997 року не містить жодних поворотних точок меж земельної ділянки та всіх точок, закріплених в натурі (на місцевості) довгостроковими межовими знаками.

Безпідставними апелянт вважає висновки суду, що не встановлено факт відсутності рішення Олешинської сільської ради №7 від 3 лютого 1997 року, як правовстановлюючого документа.

Крім того, як вказано в апеляційній скарзі, суд не надав оцінки свідченням ОСОБА_9 та ОСОБА_10, голови та секретаря Олешинської сільської ради, які в суді підтвердили, що земельний масив, на якому розташована спірна земельна ділянка, взагалі не розподілявся, ОСОБА_6 акт не видавався і в Книзі реєстрації не реєструвався.

Також апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано оцінки як доказам висновкам експертів Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, які зроблено в межах кримінального провадження 0000037, згідно якого відбитки печатки круглої форми з реквізитами «Олешинська сільська рада народних депутатів» на Державному акті на право приватної власності на землю ОСОБА_6 виконані не печаткою сільської ради, яка використовувалась в 1997 році, а підпис від імені ОСОБА_9 виконаний іншою особою.

Суд, на думку позивача, безпідставно йому відмовив у клопотанні про витребування для огляду в судовому засіданні оригіналу Книги у слідчого.

Суд першої інстанції не надав жодної оцінки й висновкам залученого в якості спеціаліста директора ПП «Діоріт Плюс 1» Гунько Л.С., та дійшов необґрунтованого висновку про можливість набуття відповідачем земельної ділянки за відсутності доказів встановлення її меж станом на 1997 рік.

Апелянт не погоджується з висновком суду, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження належності спірної земельної ділянки на 1997 рік до меж м. Хмельницького.

Враховуючи те, що спірна земельна ділянка вибула з комунальної власності територіальної громади м. Хмельницького поза її волею 29 жовтня 2015 року, і саме з цієї дати ОСОБА_6 набуто на неї право власності, дослідженню підлягає приналежність землі саме станом на цю дату.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 просить апеляційну скаргу прокурора відхилити, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2018 року залишити без змін. Вважає доводи, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними та необґрунтованими. Судом першої інстанції, на думку відповідача, повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні, відповідають обставинам справи.

Відповідач зазначає, що реєстрація приватним нотаріусом у 2015 році права власності ОСОБА_6 на спірну земельну ділянку є лише офіційним визнанням цих прав державою, а не свідчить про їх виникнення.

Як зазначає ОСОБА_6 прокурором жодним доказом не підтверджено та не доведено той факт, що вилучена в ході проведення обшуку 31 березня 2016 року в Олешинській сільській раді печатка повинна бути тією ж печаткою, якою в 1997 році здійснено відтиски на державних актах, що видані на ім'я ОСОБА_6

Крім того, відповідач зазначає, що прокурором та позивачем не надано доказів, які б свідчили про входження спірної земельної ділянки до меж м. Хмельницького у 1995 році. Відсутність юридично встановлених меж населеного пункту робить неможливим виконання судової експертизи щодо встановлення факту належності чи неналежності земельної ділянки до складу земель населеного пункту.

Отже, на думку відповідача суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, оскільки надані прокурором докази не свідчать про незаконність набуття ОСОБА_6 права приватної власності на спірну земельну ділянку.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Звертаючись до суду з позовом прокурор просив суд визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,8 га, що розташована по АДРЕСА_1

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування земельної ділянки, відповідно до ст. 125 ЗК України, виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформляється, згідно ст. 126 ЗК України, відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Громадяни України, згідно із ст. ст. 6, 9, 17 ЗК України (в редакції, на час прийняття рішення сільською радою), мають право на одержання у власність земельних ділянок для ведення, зокрема, особистого підсобного господарства. Передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Безплатно земельні ділянки передаються у власність громадян для ведення особистого підсобного господарства. Передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Межа міста, відповідно до ч. 4 ст. 63 ЗК УРСР (у редакції станом на 19.01.1995), встановлюється і змінюється в порядку, що визначається Верховною Радою України.

Згідно із п. 5 Положення про порядок вирішення питань адміністративно - територіального устрою Української PCP, затвердженого указом Президії Верховної Ради Української PCP від 12.03.1981 №1654-Х, віднесення населених пунктів до категорій міст республіканського, обласного, районного підпорядкування, встановлення і зміна їх меж, а також зміна їх підпорядкованості проводяться Верховною Радою Української PCP.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 29 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 від 8 грудня 1997 року, виданого Олешинською сільською радою народних депутатів Хмельницького району, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства площею 0,8 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 16-18).

На підставі рішення шостої сесії Олешинської сільської ради XXII скликання №7 від 3 лютого 1997 року ряд громадян набули права приватної власності на земельні ділянки (а. с. 126 - 140 Т.1).

Вказане рішення Олешинської сільської ради на даний час не скасоване та не визнане незаконним у встановленому законом порядку.

Оригінал примірника протоколу засідання шостої сесії Олешинської сільської ради XXII скликання від 3 лютого 1997 року вилучений у Архівного сектору Хмельницької районної державної адміністрації 5 квітня 2016 в рамках розслідування кримінального провадження №0000037 та перебуває у віданні старшого слідчого з ОВС СУ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Лисюка О.І. (т. 2 а. с. 20, 36).

Олешинська сільська рада станом на 1997 рік була наділена повноваженнями передавати у приватну власність фізичним особам земельні ділянки для ведення підсобного господарства в межах компетенції.

Спірна земельна ділянка увійшла до меж міста Хмельницького на підставі Постанови Верховної Ради України від 12 травня 2011 року №3349-УІ.

Зазначеною Постановою, №3349-VI змінено і встановлено межі міста Хмельницького. Наявність чітко затвердженої та зафіксованої межі міста та суміжних населених пунктів підтверджується наявністю додатку до Постанови Верховної Ради України від 12 травня 2011 року N 3349-У1 - Плану зовнішньої межі м. Хмельницький Хмельницької області.

Позивач Хмельницька міська рада, своїми листами повідомляла прокурора, що міська рада достеменно не вважає себе власником спірної земельної ділянки станом на 1997 рік.

Зокрема, листом Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради №4166/02-01- 11 від 20 листопада 2015 року повідомило заступника прокурора області про те, що 12 травня 2011 року Верховною Радою України прийнято Постанову «Про зміну і встановлення меж міста Хмельницький і Хмельницького району Хмельницької області». Згідно з даною постановою змінено межі міста Хмельницького, зокрема, збільшено територію міста Хмельницького на 681,0 га земель, в тому числі, за рахунок земель, що знаходилися у віданні Грузевицької, Давидковецької, Копистинської, Олешинської, Розсошанської та Стуфчинецької сільських рад Хмельницького району, та затверджено територію міста Хмельницького загальною площею 9305,0 га. Зазначена постанова прийнята на підставі проекту землеустрою щодо встановлення та зміни меж м. Хмельницького, згідно з яким спірні земельні ділянки, входять в межі м. Хмельницького (т. 1 а. с. 24).

Листом №12-0085-02-10 від 18 січня 2016 року Виконавчий комітет Хмельницької міської ради повідомив прокуратуру, що спірні земельні ділянки входять в межі міста Хмельницького відповідно до Постанови ВР України від 12 травня 2011 року. Також зазначеним листом Виконавчий комітет вказав, що спірним земельним ділянкам присвоєно поштові адреси (т. 1 а. с. 29).

Згідно листа відділу у Хмельницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 20 березня 2018 року оригінали Книг реєстрації державних актів на право власності на землю Олешинської сільської ради за 1996-1998 роки в кількості 4 штуки вилучені 18 березня 2016 року Головним Управлінням Національної поліції України в Хмельницькій області (т. 2 а. с. 41).

Залишаючи без задоволення позовну заяву, суд виходив з того, що твердження прокурора щодо відсутності рішення Олешинської сільської ради №7 від 3 лютого 1997 року через відсутність обов'язкових реквізитів (підпису, відтиску печатки та невідповідність ДСТУ), не може підтверджувати ті обставини, що ОСОБА_6 набув права приватної власності на спірну земельну ділянку незаконно.

На думку суду першої інстанції, прокурором та позивачем не надано доказів, які би свідчили про встановлення межі міста Хмельницький 19 січня 1995 року та входження спірної земельної ділянки станом на 3 лютого 1997 до меж міста Хмельницький.

Суд прийшов до висновку, що надані прокурором копії Книг записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю Олешинської сільської ради не можуть достовірно підтверджувати той факт, що у 1997 році записи про реєстрацію державного акту, виданого на ім'я відповідача, до Книги не вносилися.

За висновками суду спірна земельна ділянка була віднесена до меж міста Хмельницький у 2011 році, а державний акт ОСОБА_6 було видано у 1997 році, доказів того, що даний акт видано незаконно та з порушеннями в судовому засіданні не здобуто. Підстави для визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,8 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, на думку суду, відсутні.

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Посилання апелянта, що міськрайонний суд дійшов невірного висновку про правомірність набуття права власності на землю ОСОБА_6 на підставі рішення Олешинської сільської ради №7 від 3 лютого 1997 року «Про приватизацію земельних ділянок», не дослідивши його на предмет належності, допустимості та достовірності відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, оскільки копія рішення належним чином не завірена, без наявності обов'язкових реквізитів, без підписів посадових осіб та відтиску гербової печатки, тому не має юридичної сили документа, є необґрунтованим. Рішення суду про визнання рішення незаконним відсутнє.

Твердження апелянта, що судом залишено поза увагою, що з документів жодним чином не вбачається, в якій частині земель територіальної громади Олешинської сільської ради знаходиться земельна ділянка, що виділяється, та неможливо зробити висновок, що мова йде саме про спірну земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 також не може бути підставою для скасування рішення суду. Апелянтом не надано документів, що стали підставою для реєстрації права власності у державному реєстрі. Не доведено апелянтом порушення відповідачем порядку реєстрації права власності.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не було враховано, що матеріали справи не містять жодного документу на підтвердження факту відведення меж в натурі, а визначення чіткого місця розташування земельної ділянки (прив'язки до місцевості), щодо якої ніби-то було оформлено Державний акт на право приватної власності ОСОБА_6 1997 року, є неможливим у зв'язку з відсутністю відповідного проекту відведення чи фактичних меж користування, і що план, відображений у Державному акті на право приватної власності ОСОБА_6 1997 року не містить жодних поворотних точок меж земельної ділянки та всіх точок, закріплених в натурі (на місцевості) довгостроковими межовими знаками, є необґрунтованим. Зазначене твердження передбачає вчинення посадовими особами чи ОСОБА_6 протиправних діянь і визнання їх такими судом. Між тим позивач таких рішень судів не надав.

Твердження Прокуратури Хмельницької області про те, що суд не надав оцінки свідченням ОСОБА_9 та ОСОБА_10, голови та секретаря Олешинської сільської ради, які в суді підтвердили, що земельний масив, на якому розташована спірна земельна ділянка, взагалі не розподілявся, ОСОБА_6 акт не видавався і в Книзі реєстрації не реєструвався, не може бути підставою для скасування рішення суду.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть, відповідно до ст. 78 ЦПК України, підтверджуватися іншими засобами доказування.

Тому посилання апелянта, що суд проігнорував покази свідків, є безпідставним. З часу коли відбулись події пройшло більше 20 років. Матеріали справи містять документи, що протирічать показам свідків.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляції, що судом першої інстанції не надано оцінки як доказам висновкам експертів Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, які зроблено в межах кримінального провадження 0000037, згідно якого відбитки печатки круглої форми з реквізитами «Олешинська сільська рада народних депутатів» на Державному акті на право приватної власності на землю ОСОБА_6 виконані не печаткою сільської ради, яка використовувалась в 1997 році, а підпис від імені ОСОБА_9 виконаний іншою особою. Зазначені висновки долучені з кримінального провадження. Відповідач при призначені експертизи був позбавлений права задати свої питання експерту.

Необґрунтованим є посилання апелянта, що суд безпідставно йому відмовив у задоволенні клопотання про витребування від слідчого для огляду в судовому засіданні оригіналу Книги реєстрації державних актів на право приватної власності на землю Олешинської сільської ради. Позивач не був позбавлений можливості самостійно звернутись до слідчого з заявою про надання зазначених документів чи копій. Доказів цього не надано. В матеріалах справи відсутня відмова слідчого видати Книгу або її копію за заявою позивача.

Доводи скарги про те, що суд першої інстанції не надав жодної оцінки й висновкам залученого в якості спеціаліста директора ПП «Діоріт Плюс 1» Гунько Л.С., та дійшов необґрунтованого висновку про можливість набуття відповідачем земельної ділянки за відсутності доказів встановлення її меж станом на 1997 рік, не може бути підставою для скасування рішення суду. ПП «Діоріт Плюс 1» виготовляло технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_6 (а. с. 141 - 160 т.1). Судом зазначене враховано.

Незгода апелянта з висновком суду, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження належності спірної земельної ділянки на 1997 рік до меж м. Хмельницького, тоді як апелянт зазначає протилежне, є лише його незгодою і не може бути підставою для скасування рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Крім того, державна реєстрація прав проводиться, відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Постанови КМ України, від 25.12.2015, № 1127 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до п. 6 зазначеної постанови, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

Для державної реєстрації прав заявник, відповідно до п. 7 зазначеної постанови, подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.

Під час формування та реєстрації заяви щодо державної реєстрації прав на земельну ділянку, відповідно до п. 10 1 вказаної постанови, автоматично за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у режимі реального часу отримуються відомості Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку, у тому числі з метою перевірки її кадастрового номера щодо його наявності та автентичності, а також з метою встановлення наявності відомостей про власників, користувачів такої земельної ділянки, перенесених з державного реєстру земель, що містяться в Державному земельному кадастрі, та відповідності таким відомостям про власників, користувачів відомостей, зазначених заявником у заяві. Відомості, отримані відповідно до абзаців першого та другого цього пункту, обов'язково зберігаються в електронній формі в Державному реєстрі прав та додаються до відповідної заяви для подальшого використання державним реєстратором.

Звертаючись до суду з позовом прокурор просив суд визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1

Між тим, позивач не визначився, чиї дії призвели до порушення порядку реєстрації права власності на земельну ділянку, ним не наведено доказів порушення порядку реєстрації права власності, визначеного вищезазначеними Законом України та Постановою КМ України.

За таких обставин, оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 7 грудня 2018 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк

________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Продан Б.Г. Категорія - 47

Доповідач - Купельський А.В.