АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3908/18А Справа № 204/8320/17 Головуючий у 1 й інстанції - Токар Н. В. Доповідач - Лаченкова О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2017 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволено.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 18 серпня 2006 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №567 - розірвано.

Надалі іменуватися сторонам прізвищами - «ОСОБА_3» та «ОСОБА_2».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2018 року та постановити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2018 року від інших учасників справи до суду не надходило.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.2 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 серпня 2006 року сторони по справі уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 виданого Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 567.

В обґрунтування позову ОСОБА_3, зазначає що спільне господарство та фактичні шлюбні відносини припинились з травня 2015 року, збереження сім'ї неможливо, і суперечить їх інтересам. Спільних дітей не мають.

Окрім того, відповідно до довідки Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області від 09.02.2018 року ОСОБА_2 зверталась до Дніпропетровського РВП ДВП з заявою про спричинення їй тілесних ушкоджень громадянином ОСОБА_3

04.09.2015 року матеріали кримінального провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, а саме у зв'язку зі зверненням ОСОБА_2 від 01.09.2015 року, що в даній ситуації розібралася самостійно та обвинувачення у формі приватного обвинувачення відносно ОСОБА_3 підтримувати відмовляється.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують з травня 2015 року та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін, у зв'язку з чим шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 необхідно розірвати.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича