Справа № 214/3851/18
2/214/2240/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Заочне

06 грудня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючої судді Хомініч С.В.,

секретар судового засідання Горбунова Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/3851/18

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про зміну розміру аліментів,

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3 (діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 05.06.018, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордеру серії ДП №1582/000026 від 05.06.2018)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду 18.06.2018 з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановлених рішенням суду, які він сплачує на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_5 за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.05.2013, в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття; стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.05.2013 по цивільній справі № 214/2367/13-ц, припинити станом на день набрання чинності даним рішенням та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання (погашення заборгованості по аліментам).

В обґрунтування предявлених вимог посилався на те, що на даний час шлюб з відповідачкою ОСОБА_2 розірваний та за рішеннями суду з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.04.2013 та до досягнення дитиною повноліття. Проте, 09.06.2017 він вдруге одружився з ОСОБА_6, якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_4. У цьому шлюбі вони мають доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Мати дитини перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і доходів не отримує. Він працює та має стабільний заробіток. З урахуванням змін в сімейному стані, його матеріальне становище погіршилося. В звязку з чим, вважає, що є достатні підстави для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів до 1/6 частини від заробітку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з'явилися, представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання, в судове засідання повторно не зявилася без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подала.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також з метою дотримання розумних строків її розгляду суд вважає за можливе справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності заперечень проти такого розгляду справи з боку сторін, що відповідає вимогам ст.279 ЦПК України.

Крім того, враховуючи належне повідомлення відповідача ОСОБА_2 про дату, час та місце проведення судового засідання, її неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи.

Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

З 12.08.2006 сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 418.

Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.09.2011 по справі № 2-2748/11, яке набрало законної сили 19.09.2011 (а.с. 10).

Позивач та відповідач мають спільну дитину доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.05.2013 (а.с. 9) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.04.2013 та до досягнення повноліття дитиною.

09.06.2017 позивач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з громадянкою ОСОБА_6, про що Саксаганським районним у місті ОСОБА_8 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис № 224. Після реєстрації шлюбу дружинні присвоєно прізвище ОСОБА_1 (а.с. 12).

У вище казаному шлюбі у позивача народилася донька ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №660698 (а.с. 13).

Дружина повивача ОСОБА_10 працює інженером І категорії випробувальної лабораторії «Про Лег-Тест», та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 15.01.2018 по 18.10.2020 (а.с. 32).

Позивач ОСОБА_1 працює на посаді механіка дільниці у ПрАТ «ПівнічГЗК» з 07.09.2010 та отримує стабільну заробітну плату, з якої стягуються аліменти у розмірі 25 % (а.с. 31).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 статті 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Положеннями ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.п.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Разом з тим, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища, чи зміна сімейного становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

За нормами п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів підлягає задоволенню з таких підстав.

На даний час у позивача ОСОБА_11 змінився сімейний стан, він вдруге зареєстрував шлюб з громадянкою ОСОБА_10, від цього шлюбу має малолітню дитину доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, мати якої перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та не отримує доходу.

Суд також враховує розмір заробітної плати позивача, та відповідно, стягнутих аліментів. Так, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст. 182 СК України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоровя, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, дітей віком до 6 років.

У відповідності до положень Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», якою встановлено прожитковий мінімум на одну особу у 2018 році та прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення, для дітей віком від 6 до 18 років встановлено наступний розмір прожиткового мінімуму :з 1 січня 2018 року 1860 грн, з 1 липня 1944 грн, з 1 грудня 2027 грн. Відповідно, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років на час розгляду справи становить 1013 грн. 50 коп.

Так, згідно довідки № 993 від 08.06.2018 виданої ПрАТ «ПівнічГЗК» вбачається, що ОСОБА_1 сплачує аліменти в розмірі, що значно перевищує мінімальний гарантований.

Таким чином, у разі задоволення позовних вимог позивача та зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 до 1/6 частки від всіх видів заробітку, сума аліментів буде забезпечувати їх мінімальний гарантований розмір. Суд також враховує те, що утримання неповнолітньої дитини є спільним обовязком батьків, то необхідно брати до уваги і надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини з боку її матері, а відтак, можна дійти висновку, що вказана частка від всіх видів заробітку яку пропонує позивач є прийнятною та такою, що повністю задовольнить матеріальні потреби дитини, при цьому, не допустить виникнення дисбалансу інтересів інших осіб, що перебувають на утриманні позивача, забезпечить рівність сторін по забезпеченню дитини, не допустить дискримінацію позивача та перекладання на нього усього тягаря матеріального утримання дитини.

При цьому, згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь позивача.

Керуючисьст. ст. 180-182, 184, 191 СК України, ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.05.2013по цивільної справі №214/2367/13-ц з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.04.2013 і до досягнення ОСОБА_4 вісімнадцятирічного віку, шляхом їх зменшення до 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення донькою повноліття/

Аліменти у зменшеному розмірі підлягають стягненню з дня набрання даним рішенням суду законної сили.

Стягнення за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.05.2013 по цивільній справі №214/2367/13-ц, припинити станом на день набрання чинності даним рішенням та повернути виконавчий лист до суду після завершення виконання (погашення заборгованості по аліментам).

На підставі ст. 430 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в межах місячного платежу.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчий лист для предявлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його ухвалення не подано заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, м-н. Сонячний, 5/9.

Представник позивача: ОСОБА_3, адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. В. Великого, 51/40.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце реєстрації: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кустанайська, 6/38.

Повний текст рішення суду складено та підписано 06.12.2018.

Суддя Хомініч С.В.