П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 року м. Рівне

справа № 559/2178/15-ц

провадження № 22-ц/787/1291/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), ОСОБА_1, ОСОБА_2

секретар судового засідання: Тхоревський С.О.

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство „Дельта Банк,

відповідач ОСОБА_3,

за участю представника відповідачки адвоката ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області в складі судді Стадійчука А.О. від 8 квітня 2016 року, ухваленого в 10 год. 23 хв. в м. Дубно, дата складення повного судового рішення не вказана,

в с т а н о в и в:

27 серпня 2015 року ПАТ „Дельта Банк звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 25.10.2007 року між ПАТ „Дельта Банк (правонаступник ТзОВ „КБ „Дельта) та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 003-17063-251007, згідно умов якого банк надав держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного договору. Відповідно до даного пункту банк відкрив держателю кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в розмірі 4000 грн.

За користування кредитними коштами ОСОБА_3 зобовязувалася сплачувати відсотки та комісію. Однак, свої зобовязання відповідач належним чином не виконувала, в звязку з чим станом на 15.07.2015 року у неї виникла заборгованість в розмірі 11946,33 грн., яка складається з тіла кредиту 11946,33 грн.

З наведених підстав ПАТ „Дельта Банк просило стягнути з ОСОБА_3 на свою користь заборгованість по кредитному договору в розмірі 11946,33 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 8 квітня 2016 року в задоволенні позову ПАТ „Дельта Банк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що банком не надано належних доказів на підтвердження своїх вимог, зокрема, що стосується розміру заборгованості за кредитним договором.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_5 покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Вказує, що відповідно до п.3.4 кредитного договору держатель доручає банку здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку в рахунок погашення сум заборгованості (яка складається з суми кредиту, нарахованих процентів, комісій, плат, штрафних санкцій, тощо), яка виникає за цим договором, в тому числі і плати за надані банком послуги з розрахунково-касового обслуговування.

На виконання цих умов, банк кошти кредитної лінії, в межах встановленого ліміту, направляв на виконання погашення простроченої заборгованості, у звязку з чим борг позичальника по тілу кредиту зріс та в кінцевому результаті, склав лише заборгованість по тілу кредиту

Звертає увагу, що разом із позовною заявою суду було надано розгорнутий розрахунок заборгованості, Договір та Тарифи на обслуговування кредитної картки, в яких чітко передбачені умови надання та повернення кредиту, які підписані особисто відповідачем.

Розмір вказаної банком заборгованості підтверджений відповідними розрахунками суми заборгованості позичальника за кредитним договором. Відповідачем вказані розрахунки не були спростовані, власних розрахунків з даного приводу суду надано не було, а тому немає підстав вважати, що подані банком документи є неналежними доказами. Кредитний договір сторонами в судовому порядку не оспорений, в звязку з чим, відповідно до ст. 204 ЦК України, є правомірним.

На підставі викладеного ПАТ "Дельта Банк" просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов до ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 8 червня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ „Дельта Банк відхилено, а рішення Дубенського міськрайонного суду від 8 квітня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 6 червня 2018 року касаційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" задоволено частково, ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 8 квітня 2016 року скасовано та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах»ліквідовано Апеляційний суд Рівненської області та утворено Рівненський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Рівненську область, з місцезнаходженням у місті Рівному.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів»апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України(в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Рівненської області.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Представник позивача у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про що свідчить роздруківка із сайту Укрпошти про вручення судової повістки. Клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

Представник відповідачки апеляційну скаргу не визнала, вважає, що її доводи правильності висновків суду не спростовують, просить її відхилити.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2007 року між ТзОВ "Комерційний банк "Дельта" (правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк") та ОСОБА_3 укладений договір №003-17063-251007, згідно умов п.1.3. якого банк надає держателю кредит шляхом відкриття держателю відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4000 грн.

Відповідно до п.1.4. договору кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод.

Пунктом 2.3. кредитного договору встановлено, що держатель сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах.

Держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах. Обов'язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов Тарифів до складу ОМП можуть включатись інші платежі (п.3.6.).

У відповідності до п.3.7. договору у разі порушення держателем строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом, держатель сплачує банку пеню в розмірі, в строки та порядку, які визначені Правилами та Тарифами.

Відповідно до умов тарифного пакету "Visa Лояльний!", підписаних відповідачкою, частка обов'язкового погашення тіла кредиту становить 7% від суми використаних коштів станом на день розрахунку; процент за користування кредитною лінією 19,90% річних; плата за обслуговування кредитного залишку - 2,99% від суми використаних кредитних коштів, пеня за прострочену заборгованість обов'язкового мінімального платежу - 0,01% але не менше та/або не більше 50грн. за кожен факт прострочення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Вбачається, що з 2007 року позичальник щомісячно борг не погашала, всього нею в рахунок погашення кредиту здійснено 39 платежів на загальну суму 20738,33 грн., останній з яких 9.01.2014 року.

Згідно, наданого позивачем, розрахунку станом на 29 грудня 2012 року за ОСОБА_3 рахувалась заборгованість по тілу кредиту в розмірі 5841 грн. 51 коп., прострочена заборгованість по процентах в розмірі 1410 грн. 34 коп., заборгованість по комісії в розмірі 6992 грн. 40 коп. та пеня в розмірі 225 грн. , а станом на 31 січня 2013 року за відповідачем вже рахувалась лише заборгованість по тілу кредиту, в розмірі 14636 грн. 33 коп.

Відповідно до умов п.3.4. кредитного договору держатель доручає банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів, які складають суми заборгованості ( суми кредитів, нарахованих процентів, комісій, плат, штрафних санкцій тощо), які виникають за цим договором та /або кредитними договорами, укладеними між сторонами; складають плату за надані банком послуги з розрахунково-касового обслуговування в розмірі та строки, передбачені Правилами та Тарифами.

Як вбачається з розрахунку заборгованості та наданих банківських виписок, на підставі вказаних пунктів кредитного договору в січні 2013 року відбулося договірне списання коштів, які становили суму заборгованості за відсотками і комісіями, в тіло кредиту, в зв'язку з чим борг позичальника по тілу кредиту зріс до 14636,33 грн. Відповідно подальше нарахування відсотків та комісій за кредитним договором було припинено.

В звязку з частковим погашення відповідачем заборгованості та станом на 15 липня 2015 року її розмір за тілом кредиту становив 11946,33 грн.

Також встановлено, що відповідно до Тарифів на обслуговування платіжних карток «Віза класік», тарифний пакет «Віза лояльний» з 1.11.2007року банком встановлено плату за обслуговування кредитного залишку - 2,99% від суми використаних кредитних коштів, які нараховуються щомісячно, в останній робочий день поточного місяця. Плата нараховується від суми використаних коштів станом на день нарахування. Ця плата сплачується у день поповнення карткового рахунку і включається в обовязковий мінімальний платіж (а.с. 4).

Крім цього пунктом 3.6 договору також передбачено, що позичальник згідно умов договору сплачує банку обовязковий мінімальний платіж, складові якого зазначаються у тарифах.

Оскільки відповідно до п.1.5 кредитного договору від 25 жовтня 2007 року, що укладений між сторонами, наданий банком позичальнику кредит є споживчим, тому особливості регулювання відносин сторін визначаються і Законом України «Про захист прав споживачів».

Так, за положеннями частини п'ятої статті 11, статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції чинній момент укладання кредитного договору) до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.05.2018року справа № 569/12795/15-ц, провадження № 61-9972св18 та Верховним Судом України у справі №6-1746цс16.

Передбачивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредитного залишку, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачці, сплачена банку за період із 3.12.2007року по 29.12.2012року комісія підлягає відніманню із загальної суми заборгованості.

Перевіривши розрахунок, наданий позивачем, судом встановлено, що за період з 3.12.2007року по 29.12.2012 року в рахунок сплати комісії банком зараховано 13 541, 47грн., що є незаконним, так як нарахування та сплата комісії за послуги, що супроводжують кредит суперечить положенням Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи, що вищевказаними нормами права чинного законодавства банкам заборонено встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, в тому числі передбачену до сплати суму комісії у розмірі 13 541, 47грн., апеляційний суд приходить до висновку що в позові слід відмовити, оскільки сума заборгованості по тілу кредиту, яку просить стягнути ПАТ "Дельта Банк" є меншою за сплачену позивачем суму комісії.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог із інших підстав.

Понесені витрати по оплаті судового збору віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, ст. 526, 1049, 1054 ЦК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задовольнити частково.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 8 квітня 2016 року скасувати.

Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" у позові до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 липня 2018 року.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_1

ОСОБА_2