Справа № 308/3010/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді Бенца К.К.,

за участю секретаря Вереш А.В.,

за участі сторін:

представника позивача за первісним позовом - ОСОБА_1

представника відповідача за первісним позовом ( представника позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2

відповідача за первісним позовом ( позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4, в особі уповноваженого представника ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Ужгородської міської ради про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 в особі уповноваженого представника ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивує тим, що 02.09.2006 року між ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено шлюб, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивілього стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що було зроблено актовий запис - №532. У шлюбі у них народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Предствник позивача вказує на те, що спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, протилежні погляди на шлюб та сім'ю , нехтування відповідачем по справі сімейними цінностями, внаслідок чого виникали сімейні конфлікти, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між подружжям з березня 2013 року. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. У зв'язку з чим предствник позивача вважає, що шлюб носить формальний характер, оскільки жодних обов'язків у сторін, як подружжя не існує.

З посиланням на викладене представник позивача просить суд: шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрований 02.09.2006 року у відділі державної реєстрації актів цивілього стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що було зроблено актовий запис - №532- розірвати.

До початку розгляду справи по суті відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Ужгородської міської ради про визначення місця проживання дитини, згідно якої просила суд: спільну доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати разом з матір'ю ОСОБА_3. Позивач ОСОБА_3 мотивуючи свої позовні вимоги, вказує на те, що за період перебування у шлюбі із відповідачем по справі у них народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Оскільки відповідач за зустрічним позовом вже тривалий час не проживає з дитиною і зв'язок між ними втрачено, просить зустрічний позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача за первісною позовною заявою (представник відповідача за зустрічною) позовні вимоги первісного позову підтримала, просила їх задоволити з підстав та мотивів викладених у позові . Вказала, що подружжя спільно не проживають з березня 2013 року, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Вимоги зустрічної позовної заяви визнала. Не заперечила проти того, щоб дитина проживала разом з матір'ю.

В судовому засіданні відповідач за первісною позовною заявою (позивач за зустрічною) ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги первісного позову визнала, не заперечила проти їх задоволення. Вказала, що причина розірвання шлюбу їй до сих пір не відома, чоловік покинув сім'ю після народження дитини. Зустрічні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у зустрічному позові.

В судовому засіданні представник відповідача за первісною позовною заявою (позивача за зустрічною) позовні вимоги первісного позову визнав та не заперечив проти їх задоволення. Зустрічні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у зустрічному позові.

В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Ужгородської міської ради не з'явився, хоча належним чиному був повідомлений про час та місце судового розгляду.

17.05.2017 року представником відповідача подано в судовому засіданні клопотання про залишення позову без розгляду .

10.07.2017 року представником відповідача подано до суду зустрічну позовну заяву.

18.08.2017 року представником відповідача подано до суду на виконання ухвали суду новий текст зустрічної позовної заяви.

02.10.2017 року відповідачем подано до суду заяву про відкладення розгляду справи.

03.10.2017 року позивачем за первісним позовом подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

22.11.2017 року відповідачем за первісним позовом подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі, а також долучено докази.

В ході розгляду справи проведені наступні процессуальні дії:

11 квітня 2017 року ухвалою судді Бенца К.К. прийнято справу до свого провадження.

17 травня 2017 року ухвалою у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду відмовлено.

16 серпня 2017 року ухвалою зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху.

05 вересня 2017 року ухвалою прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 і обєднано в одне провадження з первісним.

05 вересня 2017 року ухвалою залучено до участі у справі третю особу без смостійних вимог на предмет спору.

04 квітня 2018 року ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження у справі.

Заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, відповідача та представника відповідача за первісним позовом, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено судом, сторони уклали шлюб 02.09.2006 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивілього стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що було зроблено актовий запис - №532, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 016250 від 02.09.20106 року.

У даному шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження, копія якого приєднана до матеріалів справи.

Майновий спір між сторонами відсутній.

Шлюбні відносини між подружжям, як стверджують сторони припинені з березня 2013 року.

Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України.

Суд враховує, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

У відповідності зі ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя.

Згідно положення ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру та бажання зберегти шлюб з відповідачем.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 носить формальний характер.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що дана сімя розпалась остаточно, примирення між подружжям є неможливим, є всі підстави для задоволення первісного позову про розірвання шлюбу.

Задовольняючи первісні позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Згідно ст. 56 ч. 3 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини, а ч. 4 цієї ж статті передбачає, що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.

Вирішуючи питання щодо зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Ужгородської міської ради про визначення місця проживання дитини, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому № 492/12-34 від 10.10.2017 року враховуючи інтереси малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 належні умови матері дитини для проживання і виховання малолітньої ОСОБА_5, орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матир'ю ОСОБА_3

Окрім того, суд звертає увагу на те, що з матеріалів справи не вбачається наявність спору щодо визначення проживання спільної дитини подружжя.

Отже, зважаючи на викладене вище , на норми чинного законодавства, зустрічні позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечен.,

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача за первісним позовом слід стягнути на користь позивача за первісним позовом судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Відповідно ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача за зустрічним позовом слід стягнути на користь позивача за зустрічним позовом судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст.12, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 272 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Первісну позовну заяву ОСОБА_4 ( місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України ВР 509870, виданий Ужгородським МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області 12.06.2013 р.) до ОСОБА_3 ( місце реєстрації АДРЕСА_1) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що зареєстрований 02.09.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції в Закарпатській області, про що було зроблено актовий запис - №532 розірвати.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 ( місце реєстрації АДРЕСА_1) до ОСОБА_4 ( місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України ВР 509870, виданий Ужгородським МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області 12.06.2013 р.), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Ужгородської міської ради про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матірю - ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 ( місце реєстрації АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_4 ( місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України ВР 509870, виданий Ужгородським МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області 12.06.2013 р.) суму сплаченого ним судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 ( місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України ВР 509870, виданий Ужгородським МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області 12.06.2013 р.) на користь ОСОБА_3 ( місце реєстрації АДРЕСА_1) суму сплаченого нею судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Дата складання повного судового рішення 12.04.2018 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6