Справа № 740/1401/18 Провадження № 22-ц/795/938/2018 Головуючий у I інстанції Олійник В. П. Доповідач - Бечко Є. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді: Бечка Є.М.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 червня 2018 року, ухвалене в складі судді Олійника В.П., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

дата складання повного тексту рішення: 08 червня 2018 року, м.Чернігів.

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнутих рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 вересня 2009 року по справі №2-1579/09 та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 03 квітня 2018 року до досягнення дитиною повноліття; відкликати з Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області виконавчий лист виданий за рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 вересня 2009 року по справі №2-1579/09.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 вересня 2009 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Враховуючи, що державою підвищено мінімальний розмір аліментів, просила даний розмір змінити з 30% на 50%.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою та, посилаючись на порушення норм матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не взято до уваги, що СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів визначеного за рішенням суду, до яких входять інші випадки, передбачені Кодексом, вважає, що внесення зміни до ч.2 ст.182 СК України в частині мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку і є підставою для зміни розміру аліментів.

У наданий судом строк відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні в Ніжинському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Чернігівській області перебуває виконавчий лист виданий за рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 вересня 2009 року по справі №2-1579/09 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку (а.с.8).

Згідно розрахунку виконавчої служби за ОСОБА_2 рахується заборгованість зі сплати аліментів в сумі 27487 грн. 18 коп. (а.с.6-7).

ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьками та сином ОСОБА_4 (а.с.9)

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано 23 лютого 2010 року (а.с.10) та 28 травня 2015 року позивач змінила прізвище ОСОБА_5 на ОСОБА_1 (а.с.12).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що внесення змін до Сімейного кодексу України в частині визначення мінімального розміру аліментів, не є підставою для зміни розміру аліментів в судовому порядку в розумінні ст.192 СК України, доказів того, що майновий стан позивача змінився суду не надано.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ст.198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно розяснень, викладених в абз.4 п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (зі змінами та доповненнями), розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Тобто, статтею 192 СК України визначено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, однак ОСОБА_1 не надала ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження підстав, встановлених статтею 192 СК України. Підставою звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів є саме внесення змін в чинне законодавство щодо їх мінімального розміру.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не взято до уваги, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється в інших випадках, передбачених СК України та, що таким випадком є законодавчо змінений мінімальних розмір аліментів, ґрунтуються на невірному тлумаченні норм права, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене та те, що доказів, які б були підставою для зміни розміру аліментів і свідчили про погіршення матеріального стану позивача, поліпшення матеріального стану відповідача, суду не надано, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст постанови складено 27 липня 2018 року.

Головуючий:Судді: