Справа № 484/1538/18
Провадження № 2/484/897/18
Рішення

іменем України

(заочне)

13.07.2018 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Закревського В.І.

при секретарі судового засідання Ярославській С.Д.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення частково права власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку площею 2,2 га,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить припинити право власності відповідача на земельну ділянку для обслуговування нежитлової будівлі (телятника), площею 2,2 га, розташовану в межах Кодимської сільської ради Первомайського району Миколаївської області за адресою в селі Камяний Міст Первомайського району Миколаївської області по вулиці Шевченко (Леніна), 102, та визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку.

В обґрунтування позову зазначає, що на підставі рішення виконавчого комітету Кодимської сільської ради від 05.04.2010 року № 18 він є власником нежитлової будівлі (телятнику), площею 446,9 кв. м., по вулиці Шевченко (Леніна), 98-а в селі Камяний Міст Первомайського району Миколаївської області. Відповідачу належить на підставі рішення Кодимської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 27.12.1997 року № 14 земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Кодимської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, площею 12,96 га.

Позивач посилається на те, що у звязку із тим, що він є власником вищевказаної нежитлової будівлі (телятнику), то відповідно до нього повинно перейти і право власності на земельну ділянку на якій розташована нежитлова будівля (телятник).

Враховуючи наведені обставини та керуючись ст.ст. 120, 125, 141 ЗК України, ст.ст. 377, 378 ЦК України позивач просить припинити право власності відповідача на вищевказану земельну ділянку, визнати за ним право власності та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав.

Враховуючи вказані факти, згоду представника позивача, відсутність подання до суду відповідачем відзиву на позовну заяву та будь-яких інших з його боку клопотань, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та згоди представника позивача.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії СЕА № 322120 нежитлова будівля (телятник), площею 446,9 кв. м., по вулиці Шевченко (Леніна), 98-а в селі Камяний Міст Первомайського району Миколаївської області, належить на підставі рішення виконавчого комітету Кодимської сільської ради від 05.04.2010 року № 18 ОСОБА_2 (а.с. 8).

Вищевказана нежитлова будівля знаходиться на земельній ділянці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Кодимської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, площею 12,96 га, яка належить згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-МК № 040188 від 05.01.1999 року ОСОБА_3 (а.с. 6).

08.06.2011 року ОСОБА_2 зареєстрував право власності на нежитлову будівлю (телятник), площею 446,9 кв. м., по вулиці Шевченко (Леніна), 98-а в селі Камяний Міст Первомайського району Миколаївської області, що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав № 30237689, виданого Первомайським міжміським бюро технічної інвентаризації (а.с. 7).

Встановивши вказані обставини, суд вважає, що між сторонами виникли відносини щодо визнання права власності на земельну ділянку, яка надана для обслуговування нежитлової будівлі (телятника) та існує причина, яка перешкоджає встановити це право у позасудовому порядку.

Так, згідно ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України.

Право власності на земельну ділянку набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Статтею 381 ЦК України визначено, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. 120 ЗК України - у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Аналіз змісту ст. 120 ЗК України дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Вказана стаття закріплює загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці обєкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість.

Вищевказана позиція також висловлена в постановах Верховного Суду України у справах за №6-253цс16 від 13.04.2016р.та за № 6-2225цс16 від 12.10.2016р..

Пунктом «е» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 1409 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України , суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: вул. Нова, 35, м. Первомайськ Миколаївської області, ІНПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: вул. Шевченко, 102, с. Камяний Міст Первомайського району Миколаївської області, ІНПП НОМЕР_2) про припинення частково права власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку площею 2,2 га - задовольнити повністю.

Припинити право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,2 га (від загальної площі 12,96 га), розташовану в межах Кодимської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 2,2 га, розташованої в межах Кодимської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, для обслуговування нежитлової будівлі (телятника) за адресою в селі Камяний Міст Первомайського району Миколаївської області по вулиці Шевченко (Леніна), 98-а.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1409 (одну тисячу чотириста девять) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя: