Справа № 450/1237/18 Провадження № 2/450/1215/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

з участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

про (предмет спору): стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 500, 00 грн., щомісячно починаючи з дня подання заяви до суду та досягнення дитиною повноліття.

Підстава позову (позиція позивача): невиконання відповідачем батьківських обов'язків, щодо утримання його неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позиція відповідача: в судовому засіданні, заперечив щодо задоволення позовних вимог, та пояснив, що раз на три місяці надає на утримання дитини 1 000, 00 грн.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

26.04.2018 року ухвала суду про відкриття провадження у справі.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

із Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 слідує, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області, яке набрало законний сили, шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України від 2002 року сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (пункти 2 і 3 статті 5 Сімейного кодексу України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. У статтях 151 та 163 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на "особисте виховання" малолітніх дітей та на те, щоб вони проживали з ними. Права батьків, у тому числі тих, хто живе окремо від дитини, на виховання дитини і спілкування з нею можуть бути обмежені лише законом (статті 153 і 157). Згідно ч. 3 ст. 11, ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Із системного аналізу зазначених норм закону слідує висновок, що участь батька у вихованні дитини є його (батька) обов'язком, який реалізується з метою нормального розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як сторін. Причому є обов'язком особистим, індивідуальним, але ні в якому разі не солідарним.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням розміру прожиткового мінімуму для дитини, що встановлений ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік», суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню в частині такого розміру аліментів - 930,00 грн. на кожну дитину. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Питання судових витрат підлягає вирішенню у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 247, ст.ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1,- задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 930, 00 грн., починаючи з 25.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону.

Допустити негайне виконання рішення суду, в частині стягнення аліментів, в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704, 80 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач : ОСОБА_1, АДРЕСА_1

Відповідач : ОСОБА_2, АДРЕСА_2

Повний текст судового рішення складено 18.06.2018 року.

СуддяЄ. О. Данилів