Справа №442/1731/18
Провадження №2/442/1041/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобича цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Дрогобицької міської ради про визнання права спільної сумісної власності,-

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що що вони є власниками квартири № 11, що знаходиться за адресою: м.Дрогобич, вул..В.Великого, 80/1, Львівської області, загальною площею 39.4 кв.м. житловою площею 24.5 кв.м, яка належить їм на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) р.№ 21/2-1 від 28 грудня 2006 року, видане Комісією з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради та підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Дрогобицького ДКМБТІ та ЕО №13434110 від 02.02.2007 року.

З метою покращення житлових умов та поліпшення благоустрою належної їм на праві спільної сумісної власності квартири №11 по вул. В.Великого. 80/1, у м.Дрогобич Львівської області, вони за власні кошти провели реконструкцію квартири, а саме здійснили прибудову кладової площею 4,80 кв.м та коридору площею 15,60 кв.м. внаслідок чого збільшилася загальна площа квартири на 20,40 кв.м.. Реконструкція квартири проводилася без отримання дозволів та погоджень, у зв'язку з необхідністю проведення ремонтних робіт у стислі терміни, без можливості очікувати на отримання відповідних дозволів та погоджень.

Під час проведення будівельних робіт були дотримані архітектурні, будівельні, санітарні, та екологічні норми. З початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб. Крім того, сусіди надали письмові згоди про те, що не заперечують щодо реконструкції квартири та прибудови балкону до неї.

Через незнання закону та відсутність коштів усе це здійснено без належно затвердженого проекту, без надання дозволу на початок проведення будівельних робіт та інших належно оформлених документів.

В даний час виникла необхідність оформити право власності на реконструйовану квартиру, в зв'язку з чим вони звернулися до відповідача, який у свою чергу пояснив, що вирішення даного питання можливе лише в судовому порядку, а тому в них виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд.

23.03.2018 року суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Крамар О.В. відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду.

11.04.2018 року на адресу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області надійшли клопотання сторін про розгляд даної справи у їхній відсутності. Позивачі позовні вимоги підтримують у повному обсязі, відповідач не заперечує щодо задоволення позову, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено, оскільки як вбачається з матеріалів справи, позивачам дійсно на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

Також матеріалами справи встановлено, що позивачі здійснили реконструкцію квартири, прибудувавши: кладову площею 4,80 кв.м та коридор площею 15,60 кв.м. внаслідок чого збільшилася загальна площа квартири на 20,40 кв.м..

08 листопада 2017 року, після здійснення реконструкції квартири, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, кваліфікаційний сертифікат Серія АЕ №002434 від 01.07.2013 року, було виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2. Відповідно до вищевказаного технічного паспорта загальна площа квартири складає 59,80 кв.м, житлова площа 24,50 кв.м.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до вимог п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як вбачається зі статті 1 протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 1(К України).

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст.376 ЦК України, а саме за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст.376 ЦК); за особою власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК).

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)». позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на чужій земельній ділянці може бути пред'явлено до органу державної влади або органу місцевого самоврядування та власника (користувача) земельної ділянки у випадку забудови на земельній ділянці, яка належить до державної чи комунальної власності або фізичній чи юридичній особі.

В пункті 16 зазначеної Постанови вказується, що позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки, будівництво нерухомого майна(прибудови, реконструкції), здійснено позивачами без порушень будівельних, санітарних та екологічних норм та правил, та є таким, що не суперечить суспільним інтересам і не порушує прав інших осіб, власники землі не заперечують проти цього, то позов підставний та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст..16, 328, 383, 376 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2), право спільної сумісної власності на самочинно реконструйовану квартиру № 11, загальною площею 59,80 кв.м., житловою площею 24,50 кв.м. по вул..В.Великого, 80/1 у м.Дрогобичі, Львівської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ___________________ О.В. Крамар