Провадження № 2/761/2138/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 березня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1, в якому просило суд стягнути з останнього суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.03.2016 року між ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_1 було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6302896. 03.10.2016 року в м. Києві по вул. Мельникова сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням відповідача ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.10.2016 року ОСОБА_1 визнанно винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На підставі заяви власника постраждалої сторони автомобіля НОМЕР_2, страховою компанією було виплачено страхове відшкодування в розмірі 100 000,00 грн. Крім цього, в порушення п. 8 Полісу Відповідач використовував застрахований ТЗ як таксі, а тому посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 38-1 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-прававої відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова компанія має право стягнути завдані збитки в розмірі 50% сплаченого страхового відшкодування за Полісом АЕ/6302896. Позивач зазначив, що 25.07.2017 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було укладено Договір №25/07/2017 про відступлення права вимоги, в зв'язку з чим до останнього перейшло право вимоги щодо стягнення з Відповідача вищевказаної суми боргу, а тому він є належним Позивачем по справі.

Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 25 жовтня 2017 у справі відкрито провадження за участю сторін.

В судове засідання представник Позивача не з'явився, через канцелярію суду подава клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом поміщення оголошення у газеті, про причини неявки суд не повідомив, заперечення не надав та не просив розглядати справу у його відсутність.

Оскільки, сторона позивача не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ст.ст. 277, 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи у загальному позовному провадженні на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2016 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_1 керуючи в м. Києві по вул. Мельникова, 31, автомобілем НОМЕР_1, виконав розворот через подвійну суцільну, не надавши переваги зустрічному автомобілю НОМЕР_2, що призвело до зіткнення, в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, вказані обставини також підтверджуються Довідкою про дорожньої-транспортну пригоду видану Управлінням патрульної поліції у м. Києві (а.с. 27).

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 30 листопад 2016 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 29-30)

У відповідності з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Судом встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність особи, яка експлуатує автомобіля НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» відповідно до страхового полісу № АЕ/6302896 (а.с.26), в зв'язку з чим власник пошкодженого ТЗ звернуся до страховика із заявою про страхове відшкодування.

Відповідно до Звіту №5296 складного 16 жовтня 2016 року СПД «ОСОБА_4.» вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Тайота» д.н.з. НОМЕР_2 станом на дату складання звіту складає 228 819,95 грн. (а.с. 38-41).

ПрАТ «СК «ВУСО» визнало вказану подію страховим випадком й відповідно до страхового акту №8097-24 від 23.12.2016 року здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 100 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №22764 від 23.12.2016 року.

Як встановлено в ході судового розгляду, 25 липня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (Новий кредитор) було укладено Договір № 25/07/2017 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за укладеними Договорами страхування та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором (а.с. 12-18).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Вимоги ст. 516 ЦК України передають, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

З Додатку №1 до Договору №25/07/2017 про відступлення права вимоги від 25 липня 2017 року вбачається, що Первісний кредитор відступив Новому кредитору право регресної вимоги до Боржника, зокрема, ОСОБА_1 за договором страхування № АЕ/6302896 у сумі 50 000,00 грн., таким чином ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» є належним Позивачем у даній цивільній справі.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 1.7. ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб це - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах.

Згідно пункту 22.1 статті 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно п. 38-1.1. ст. 38-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов»язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що п. 8 «Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» Договору про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів (Поліс №АЕ/6302896) зазначено про заборону використання застрахованого ТЗ «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1, як таксі/маршрутне таксі.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, зокрема письмових пояснень ОСОБА_1 для страхової компаній ПрАТ «СК «ВУСО» останній має ліцензію на роботу в таксі та використовував належний йому автомобіль НОМЕР_1 саме як таксі.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому суд вважає, що позивач має право на відшкодування 50% шкоди в розмірі 50 000,00 грн., в зв'язку з порушенням відповідачем умов при укладанні договору страхування за Полісом №АЕ/6302896.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі до суду даного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 993, 1191 ЦК України, ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. ст. ст. 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 263, 265, 280, 285, 289 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, код НОМЕР_6, адреса: АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (адреса: м. Київ, вул. Сікорського, 8, поверх 6, оф. 32, , р/р 8901 в ПАТ «Альфа Банк МФО 300346) завдані збиткив порядку регресу у розмірі - 50 000,00 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 1 600,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя: Осаулов А.А.

Повний текст складено 28.03.2018 року.