Номер провадження: 22-ц/785/1991/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.

за участі секретаря Урум Т.В.

з участю: відповідачки ОСОБА_2 і її представника

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2017 року (в складі судді Чернявської Л.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 районна адміністрація Одеської міської ради про зобовязання знести самочинно збудований обєкт з приведенням будинку до попереднього стану і відшкодування моральної шкоди,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

27.10.2015 року ОСОБА_3 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про зобовязання знести самочинно збудований обєкт з приведенням будинку до попереднього стану і відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 гривень.

Позов обґрунтовано наступним.

Позивачка є власником квартири АДРЕСА_1, а відповідачка є власником квартири №25 у цьому ж будинку. 22.07.2015 року відповідачка, під приводом реконструкції балкону, на власний розсуд розпочала монтажні роботи зі збільшення площі балкону вперед та в сторони по фасаду будинку на 3 поверсі будинку. В несучі стіну були вбиті металеві конструкції, що у свою чергу потягло поступове руйнування несучої фасадної стіни будинку. Незважаючи на заперечення сусідів та елементарні вимоги архітектури, відповідачка на власний розсуд почала будівництво балкону чим створила небезпеку життю та здоровю оточуючих, а також умови для подальшого пошкодження приватного та комунального майна. Внаслідок забиття в фасадну стіну будинку металевих конструкцій (швелерів) стіну пошкоджено, зявилися тріщини, обсипається штукатурка по всій фасадній стіні, що підтверджується фотофіксацією.

В липні 2015 року з приводу неправомірних дій відповідачки подані заяви до ділянки №12 ЖКС «Фонтанський», ДАБІ в Одеській області і ОСОБА_4 райдержадміністрації Одеської міської ради (далі-Приморська РА). У серпні 2015 року ОСОБА_4 повідомила, що у відповідачки відсутні дозвільні документи на реконструкцію балкону, а у вересні 2015 року ДАБІ в Одеській області надав відповідь на звернення з інформацією, що у відповідачки наявна декларація про дозвіл відповідачці на початок виконання будівельних робіт від 03.08.2015 року. В подальшому, у встановленому законом порядку, декларацію від 03.08.2015 року скасовано.

Посилаючись на те, що будівельно-монтажні роботи відповідачка фактично здійснювала без відповідних дозволів і на власний розсуд, проведені відповідачкою роботи призвели до пошкодження фасадної стіни будинку, неправомірній дії відповідачки призвели й могли призвести до порушення нормального функціонування обєкту житлово-комунального господарства, спричиняли небезпеку для життя і здоровя людей, їхньому майну, через неправомірні дії відповідачка позивачка зазнала моральних страждань, позивачка просила позов задовольнити.

Відповідачка позов не визнала і подала письмові заперечення на позов.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.04.2017 року ОСОБА_3 відмовлено у позові про зобовязання ОСОБА_2 знести самочинно збудований обєкт з приведенням будинку до попереднього стану.

Додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 31.05.2017 року ОСОБА_3 відмовлено у позові про відшкодування моральної шкоди.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

В апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_3 просить рішення суду 05.04.2017 року скасувати і постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на незаконність й необґрунтованість рішення.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга представника позивачки ОСОБА_3 зазначає наступне: в липні 2015 року відповідачка на власний розсуд розпочала будівельно-монтажні роботи зі збільшення площі балкону; відповідачка проігнорувала норми чинного законодавства стосовно того, що будинок, в якому відповідачка розпочала будівельні роботи, розташований на території центрального історичного ареолу м. Одеси, а також норми ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт»; внаслідок неправомірних дій відповідачки в стіні будинку зявились тріщини і обсипається штукатурка; на підставі звернень мешканців будинку відповідачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 150 КУпАП за самовільне проведення будівельно-монтажних робіт; декларація від 03.08.2015 року про надання дозволу відповідачці з проведення будівельних робіт, у встановленому законом порядку, скасована, крім того, декларація фактично була видана на проведення робіт іншою особою ОСОБА_5, а не відповідачкою; 01.10.2015 року представники ДАБІ обстежили і склали акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил, внаслідок якого встановлені, що на фасадній частині квартири №23 виявлена тріщина із розкриттям до 2 мм; суд, відмовляючи у позові виходив з того, що відповідачка демонтувала швелери на фасадній стороні будинку і не врахував, що у звязку із самочинним будівництвом спричинено шкоду; відповідачка є належним відповідачем, оскільки саме її неправомірні дії спричинили шкоду; з вини відповідачки позивачка зазнала моральних страждань.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідачки ОСОБА_2 зазначила: для реконструкції балкону відповідачка подала до компетентних органів документи з метою отримати дозвіл на проведення будівельних робіт зі збільшення розміру балкону; в липні 2015 року найомні робітники почали демонтаж старої частини балкону і для розширення балкону будівельники лише вмонтували 2 швелери з лівого боку балкону, а в подальшому, після отримання декларації, вмонтували ще 3 швелери з правого боку існуючого балкону; для проведення реконструкції балкону відповідачка отримала згоду власників всіх сусідніх квартир, зокрема усну згоду позивачки; позивачка також проводила ремонтні роботи у своїй кватири і вмонтувала близько 5 швелерів між кухнею та ванною кімнатою своєї квартири; твердження позивачки, що на будівництво балкону необхідно було отримати згоду управління охорони обєктів культурної спадщини Одеської облдержадміністрації і Одеської міської ради безпідставні, оскільки будинок не відноситься до переліку обєктів культурної спадщини; ствердження позивачки, що в стіні виявили тріщину до 2 мм є наслідком монтування 3 швелерів необґрунтований через те, що ниткоподібні тріщини можуть бути відслоюванням штукатурки на фасадній частині будинку, як до початку будівельних робіт, так і після, при цьому, ниткоподібні тріщини йдуть по всьому фасаду будинку, в якому вони мешкають, а також по фасаду всіх прилеглих будинків, які утворюють двір; восени 2015 року позивачка встановили у віконні пройми своєї кватири металеві решітки, а також 2 кондиціонери, які також могли бути причиною появи тріщини на фасаді будинку; влітку 2014 року мало місце руйнування (обвал) підлоги на 1 поверсі будинку, в якому вони мешкають, внаслідок чого утворилась яма розміром 2х3 м2, що також могло бути причиною утворення тріщини на фасаді будинку; суду не надано належних доказів того, що тріщини на фасаді будинку зявились внаслідок будівельних робіт з будівництва балкону які здійснювала відповідачка; суд дійшов правильного висновку, що ще до прийняття судом рішення по справі по суті відповідачка добровільно, за власний рахунок, вчинила дії з приведення фасадної частини будинку до попереднього стану й відновила балкон до розмірів, які існували до початку реконструкції; після приведення балкону до попереднього стану позивачка неправомірно вимагає у відповідачки грошові кошти; суд дійшов правильного висновку про відмову у позові і обґрунтовано взяв до уваги лист ОСОБА_4 від 01.09.2016 року про те, що тріщини утворились внаслідок тривалої відсутності ремонту фасаду будинку; саме дії позивачки, яка постійно викликала комісії, призвели до погіршення стану здоровя відповідачки; висновки суду в рішенні є правильними, а тому просить в задоволенні скарги відмовити.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

Позивачка є власником квартири АДРЕСА_1, а відповідачка є власником квартири №25 у цьому ж будинку (а.с.105-107 т.1).

В липні 2015 року, відповідачка, за допомогою найманих працівників розпочала монтажні роботи зі збільшення площі балкону на 3 поверсі будинку, внаслідок чого в стіну будинку було вмонтовано 5 швелерів.

03.08.2015 року на імя відповідачки видано декларацію № ОД 96 про початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири з улаштуванням балкону.

07.10.2015 року, компетентний орган ДАБІ в Одеській області прийняв рішення №15 про скасування реєстрації декларації № ОД 96 про початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири з улаштуванням балкону на імя ОСОБА_2 (а.с.65 т.1).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05.06.2016 року ОСОБА_2 відмовлено у позові до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про скасування рішення стосовно скасування реєстрації декларації та скасування актів перевірок (а.с.134,135, 138-142 т.1).

При цьому, адміністративний суд встановив, що в декларації № ОД 96 від 03.08.2015 року міститься інформація про наявність містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №01-07/153 від 14.06.2014 року, виданих управлінням архітектури, виданих управлінням архітектури і містобудування Одеської міської ради, однак вказаний документ на імя позивачки ОСОБА_6 не видавався, оскільки видавався на імя іншої особи ОСОБА_5, що свідчить про надання ОСОБА_2 недостовірних даних при реєстрації декларації і є підставою для її скасування (а.с.141 т.1).

В серпні 2016 року відповідачка ОСОБА_2 у добровільному порядку зрізала швелери та привела балкон належної їй квартири АДРЕСА_2 до попереднього стану, що підтверджується фотофіксацією і фото, приєднаними до матеріалів справи (а.с.131-133,156-159 т.1).

Зазначені обставини позивачка ОСОБА_3 не заперечувала.

Між сторонами виникли правовідносини із захисту права власності на житло, які регулюються нормами ЦК України і ЖК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, відмовляючи ОСОБА_3 у позовіпро зобовязання відповідачку знести самочинно збудований обєкт з приведенням будинку до попереднього стану зокрема виходив з того, що станом на час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачка у добровільному порядку привела фасад будинку до попереднього стану і при проведенні обстеження фасаду будинку виявлені незначні тріщини штукатурного шару, які виникли у процесі відсутності тривалого ремонту фасаду будинку (а.с.201,202 т.1).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції у цій частині зважаючи на наступне.

Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ст. 386 ч.ч.1,2 ЦК України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ч.1 ЦК України).

Особи, винні у псуванні жилих будинків, жилих приміщень, їх обладнання та обєктів благоустрою, несуть відповідальність відповідно до вимог чинного законодавства (ст. 189 ч.1 п.6 ЖК України).

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується належними та допустимими доказами у справі, що на час прийняття судом першої інстанції рішення про відмову позивачу у позові щодо зобовязання відповідачазнести самочинно збудований обєкт з приведенням будинку до попереднього стану (квітень 2017 року), відповідачка, у добровільному порядку за власний рахунок в серпні 2016 року вчинила дії з приведення фасаду будинку по вул. Великій Арнаутській,93 в м. Одесі до попереднього стану шляхом демонтажу швелерів, вмонтованих у стіну будинку.

Зазначені обставини не заперечувались позивачкою і третьою особою ОСОБА_4

При цьому, 01.09.2016 року ОСОБА_4 повідомила відповідачку, що при обстеженні фасаду будинку виявлені незначні тріщини штукатурного шару, які утворились в процесі тривалої відсутності ремонтних робіт фасаду і не повязані з ремонтними роботами із розширення відповідачкою балкону (а.с.191 т.1).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відсутні підстави для прийняття рішення про зобовязання відповідачку вчинити дії з приведення фасаду будинку до попереднього стану.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи представника позивачки у скарзі про те, що: суд, відмовляючи у позові виходив з того, що відповідачка демонтувала швелери на фасадній стороні будинку і не врахував, що у звязку із самочинним будівництвом спричинено шкоду, зокрема таку шкоду спричинено позивачці, - не заслуговують на увагу.

В матеріалах справи наявний акт від 27.04.2016 року про обстеження квартири №23, власником якої є позивачка ОСОБА_3 і виявлення при цьому обстеженні в квартирі тріщин на стелі, стінах та над вікном, які повязані із ремонтними роботами, що проводила відповідачка (а.с.183,184 т.1).

В суді першої інстанції не заявлялись і судом першої інстанції не вирішувались вимоги ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди з підстав проведення відповідачкою ремонтних робіт щодо розширення балкону.

Разом з тим, позивачка, у встановленому законом порядку, не позбавлена права заявити в суді вимоги про відшкодування майнової шкоди.

Доводи про те, що позивачці також спричинена моральна шкода і суд безпідставно відмовив у її відшкодуванні не заслуговують на увагу, оскільки вимоги в частині відшкодування моральної шкоди вирішені судом першої інстанції шляхом ухвалення

31.05.2017 року додаткового рішення (а.с.228 т.1), яке підлягає оскарженню у встановленому законом порядку.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Зважаючи на те, що на час вирішення спору у суді відповідачка у добровільному порядку вчинила дії з приведення обєкту до попереднього стану, суд дійшов правильного висновку про відмову у позові у цій частині.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у позовіпро зобовязання знести самочинно збудований обєкт з приведенням будинку до попереднього стану, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду у цій частині залишає без змін.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1 УПК України).

Оскільки колегія суддів погоджується з рішенням суду в частині відмови у позові про зобовязання знести самочинно збудований обєкт з приведенням будинку до попереднього стану, відсутні правові підстави для відшкодування позивачці судових витрат у вигляді судового збору.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2017 року у частині відмови у позові ОСОБА_3 про зобовязання знести самочинно збудований обєкт з приведенням будинку до попереднього стану залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 20.07.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_7

ОСОБА_8