Справа № 484/3855/17
Провадження № 2/484/174/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2018р.Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Медведєва Н.А.

секретар судового засідання -Бикова О.П.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області в інтересах малолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Мотивуючи вимоги, позивач вказав, що відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, а проживає без реєстрації по АДРЕСА_2 та є матір'ю малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 Відомості про батька дитини вказані у актовому записі про народження відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. ОСОБА_3 систематично ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання дитини, зловживає спиртними напоями, не працює, веде аморальний спосіб життя. З відповідачем неодноразово проводились бесіди, однак вона своєї поведінки та ставлення до дитини не змінила.

15.12.2017р. до суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позвиач просив стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала повністю, просила його задовольнити в повному обсязі вказуючи, що у ОСОБА_3 крім сина також є донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 У зв'язку з тим, що вона не працювала, зловживала алкогольними напоями, не виконувала батьківські обв'язки відносно доньки, родина відповідача попала в поле зору служби у справах дітей в 2012році. В подальшому ОСОБА_4 була позбавлена батьківських прав відносно доньки. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 народила сина ОСОБА_5, але батьківських обов'язків відносно сина вона також не виконувала, зловживала спиртними напоями, умови для проживання дитини не забезпечила. У 2017р. дитина була вилучена із сім'ї та влаштована до КЗ «Первомайський центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Мати дитину жодного разу не відвідала та не поцікавилась нею. Проти заочного розгляду справи представник позивача не заперечувала.

Відповідач на судове засідання не з'явилась, хоча про місце, день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі. Відзив на позов та клопотання про відкладення розгляду справи не надходили.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, дослідивши матеріали справи, суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного розгляду, та дійшов такого висновку.

ОСОБА_3 є матір'ю малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6. Відомості про батька дитини у актовому запису про народження №621 від 22.10.2013р. внесені на підставі ч.1 ст. 135 СК України за вказівкою матері.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31.10.2013р. ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, проживала без реєстрації по АДРЕСА_2, однак змінила останню адресу проживання. За місцем останнього проживання ОСОБА_3 характеризувалась негативно, схильна до вживання алкогольних напоїв.

07.09.2017р. комісією управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області обстежені житлово-побутові умови проживання сім'ї відповідача за адресою: АДРЕСА_1 та з'ясовано, що належні умови для проживання, виховання, розвитку та навчання дитини не створені, оскільки ремонтні роботи в будинку не завершені, вікна в приміщенні не встановлені, а деякі розбиті. ОСОБА_3 комісію до будинку не пустила, спілкувалась через зачинені двері з використанням нецензурної лексики.

За клопотанням управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області від 19.09.2017р. малолітній ОСОБА_2 був направлений до КЗ «Первомайський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради як дмитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах.

Неодноразово фахівцем із соціальної роботи Первомайського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді здійснювався виїзд за місцем реєстрації відповідача та зі слів сусідів було з'ясовано, що ОСОБА_3 змінила місце проживання, проживає із своїм співмешканцем, зловживає спиртними напоями.

Фахівець із соціальної роботи Первомайського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Манжос Л.М., яка була допитана як свідок, підтвердила вказане в судовому засіданні.

Директор КЗ «Первомайський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради Гербіченко І.В., яка була також допитана як свідок, пояснила, що з 19.09.2017р. малолітній ОСОБА_2 по теперішній час перебуває в центрі. За вказаний період мати дитини жодного разу й1ого не відвідала, ним не цікавилась, навіть по телефону.

29.09.2017р. відбулось засідання комісії з питань захисту прав дитини при Первомайській міській раді для розгляду питання щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина, однак на засідання відповідач не з'явилась.

На підставі викладеного вище орган опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області підготував висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991року №789-ХІІ, встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Пунктом 2 частини 1статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як зазначено в п. п. 15-17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Запровадження інституту позбавлення батьківських прав спрямоване не тільки на покарання особи-батька який неналежним чином виконує свої обов'язки, але й на запобігання можливої загрози немайновим та майновим інтересам дитини, отже головним критерієм оцінки наявності підстав позбавлення батьківських прав є саме порушення або загроза порушення прав дитини, створення небезпеки для її життя, здоров'я.

Встановлені обставини справи в сукупності зі зібраними по справі доказами свідчать про нехтування відповідачем виконання обов'язків матері по вихованню дитини, отже враховуючи той факт, що мати зловживає спиртними напоями, не працює, характеризується негативно, не створила належних умов для подальшого фізичного і духовного розвитку, навчання, підготовки до самостійного життя дитини, суд вважає, що позов в частині позбавлення батьківських прав належить задоволенню.

При цьому суд роз'яснює відповідачу, що згідно з ст. 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров'ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Крім того, незважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім судовим заходом, Сімейний кодекс України передбачає можливість поновлення батьківських прав (ст. 169 СК України) також в судовому порядку, при цьому суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. У разі відмови в позові про поновлення батьківських прав повторне звернення із позовом про поновлення батьківських прав можливе лише після спливу одного року з часу набрання чинності рішенням суду про таку відмову.

Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Частина 3 статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини також підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідач в силу вимог ч.1 ст. 192 СК України має право подати до суду позов про зменшення розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідач на користь держави судовий збір в сумі 1409 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки с. Дубове Миколаївського району Одеської області, на користь державної установи, в яку буде направлений малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на його утримання щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, починаючи з 09.11..2017 р. та до досягнення ним повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3, судовий збір в сумі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60коп. в доход держави.

Передати малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області для вирішення питання його влаштування.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не поданні заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Апеляційного суду Миколаївської області безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Повне рішення складене 10.04.2018р.

Суддя Н.А.Медведєва