РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/177/18

Провадження № 2/700/181/18

03 грудня 2018 року смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Сіденко Н.П.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Лисянка цивільну справу №700/177/18 провадження №2/700/181/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач зазначив, що з відповідачем уклали шлюб 17 вересня 2005 року, який зареєстрований 17 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисянського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 51. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя із відповідачем не склалося, оскільки вони виявилися людьми з різними характерами та різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, втратили почуття любові та поваги один до одного. На даний час шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. За таких обставин, позивач вважає, що подальше спільне життя та примирення між ними неможливе, оскільки це буде суперечити їх інтересам. Тому, позивач просить суд розірвати шлюб із відповідачем, який носить формальний характер.

У підготовче судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на примирення не згідний.

Відповідач у підготовче судове засідання не зявилася, звернулася до суду із заявою, у якій просить справу розглянути без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує, на примирення не згідна.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладене, суд вважає, що рішення у справі можливо винести під час проведення підготовчого судового засідання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17 вересня 2005 року, який зареєстрований 17 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисянського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 51 (видане повторно свідоцтво про шлюб серії 1-СР № 077174 від 17.01.2012 р.). Від шлюбу мають малолітню дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження І-СР №018815 від 10.05.2006 р., видане відділом реєстрації актів цивільного стану Лисянського районного управління юстиції Черкаської області). Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, шлюб існує формально, тому на думку суду примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Крім того, у позовній заяві, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, а саме: 704 грн 80 коп судового збору та 1500 грн витрат за надану правничу допомогу.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач з ОСОБА_4 (свідоцтво про право на зайтяття адвокатською діяльністю від 21.05.2013 р. №53) уклали договір про представництво у цивільному процесі від 28.03.2018 року. Згідно додадаткової угоди від 28.03.2018 р. до вказаного договору сторони передбачили виплату гонорару представнику позивача у розмірі 1500 грн із розрахунку 500 грн за годину роботи адвоката. Також, матеріали справи містять ордер від 28.03.2018 року ЧК №66883 та квитанцію від 27.03.2018 року №11 про сплату ОСОБА_1 1500 грн за підготовку та ведення цивільної справи про розірвання шлюбу.

Згідно положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З 15 грудня 2017 року ЦПК України запроваджено нові правила компенсації витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно правил пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Виходячи з положень ст.141ЦПК України, статті 30 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Також, відповідно до абз. 5 п. 3.1 та п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року (справа № 1-23/2009), конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість. Серед функцій такого права у суспільстві слід окремо виділити превентивну, яка не тільки сприяє правомірному здійсненню особою своїх прав і свобод, а й, насамперед, спрямована на попередження можливих порушень чи незаконних обмежень прав і свобод людини і громадянина з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

З огляду на викладені обставини та зазначені норми закону, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп та судові витрати, які були понесені позивачем у розмірі 1500 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст.3, 6, 7, 10, 12, 141, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителем ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер обліку картки платників податків: НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації: АДРЕСА_1, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер обліку картки платників податків: НОМЕР_2, що був зареєстрований 17 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисянського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 51- розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації: АДРЕСА_1, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер обліку картки платників податків: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер обліку картки платників податків: НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні 80 коп) та судові витрати у розмірі 1500 грн 00 коп (одну тисячу пятсот гривень 00 коп).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М. Яценко