Справа №: 398/4218/17
провадження №: 2/398/819/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"16" липня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В. з участю секретаря судового засідання Шостак А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Олександрія справу за позовом ОСОБА_2 до Михайлівської сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом,

встановив:

14 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив визнати за ним право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Михайлівської сільської ради, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) 6,26 га, серії НОМЕР_2, від 25.06.1997 року, що належала його батькові ОСОБА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, у порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що його батькові належало право на земельну частку (пай), однак відповідний сертифікат серії НОМЕР_2 від 25.06.1997 року не зберігся. ОСОБА_2 вказує, що він, як спадкоємець за законом прийняв спадщину, однак реалізувати свої спадкові права на пай не може, оскільки сертифікат втрачено, а законодавство не передбачає видачі його дубліката.

У судове засідання позивач та його представник не з'явилися. Представник позивача ОСОБА_5 надала суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у їх відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Михайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області у судове засідання не з'явився, натомість сільський голова надіслав до суду лист, у якому просить розглянути справу без участі представника зазначеної ради. Зазначив, що до вимог позовної заяви заперечень не має.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградської області у судове засідання не з'явився. Надав суду відзив, в якому просив в задоволені позову відмовити повністю, оскільки право власності на земельну частку (пай) підтверджується державним актом на право власності. Однак позивачем не підтверджено право за померлим ОСОБА_6 на земельну частку (пай), а ГУ Держгеокадастр у Кіровоградській області не наділений повноваженнями стосовно розпорядження земельними частками (паями) а також внесення в списки громадян на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай).

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків.

ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_1 помер.

Згідно постанови державного нотаріуса Олександрійської районної державної нотаріальної контори Ліб В.В. від 23.05.2017 року, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_1, оскільки у нього відсутній оригінал сертифікату про право власності на земельну частку (пай).

Відповідно до витребуваної судом у ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області інформації та згідно з листами ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, за ОСОБА_1 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) від 25.06.1997 року серії НОМЕР_2, яка перебувала у колективній власності КСП «Надія», на території Михайлівської сільської ради, та був виданий на підставі розпорядження Олександрійської районної державної адміністрації №38-р від 10.02.1997 року. Розмір земельної частки (паю) - 6,26 га в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Таку ж інформацію на виконання ухвали суду про витребування доказів надала Михайлівська рада Олександрісйького району Кіровоградської області у листі від 8 травня 2018 року.

Згідно довідки Михайлівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області від 22 лютого 21018 року ОСОБА_1 фактично проживав за адресою АДРЕСА_1 з сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2 дійсно знаходився на утримання батька ОСОБА_1 до дня його смерті АДРЕСА_2 року. Довідка видана на підставі погосподарської книги і домової книги.

Згідно листа-відповіді Олександрійської районної державної нотаріальної контори №303/01-16 від 12.03.2018 року спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_1 не заводилась, з заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався.

Позивач є спадкоємцем за законом першої черги і прийняв спадщину, оскільки проживав зі спадкодавцем на момент його смерті та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, проте реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку невзмозі, в зв'язку з тим, що на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджується листом нотаріуса.

Зазначені обставини підтверджені дослідженими судом доказами.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст. 525, 529, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 328, 1225 ЦК України.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР від 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивач має право на спадкування майна спадкодавця, однак в позасудовому порядку позбавлений можливості свідоцтво на право на спадщину у зв'язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, які були втрачені спадкодовцем, та враховуючи те, що чинним законодавством не передбачено видачу дубліката сертифікату на право власності на земельну частку (пай) позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-273, ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності у порядку спадкування за законом після свого батька ОСОБА_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на належне спадкодавцеві на підставі земельного сертифікату серії НОМЕР_2, виданого 25.06.1997 року, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Надія», на території Михайлівської сільської ради, площею 6,26 га.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений і підписаний суддею у нарадчій кімнаті 16 липня 2018 року.

Суддя В.В. Орловський