Провадження № 2/643/5557/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2018 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Погасій О.Ф.,

за участю секретаря Петрової О.С.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, суд, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 21 вересня 2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 1500,00 доларів США у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день стягнення заборгованості, за договором- зобовязанням укласти договір купівлі-продажу від 16.06.2018 року.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 16.06.2018 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір-зобовязання укласти договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого він зобовязався купити квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені інших співвласників вищезазначеної квартири, зобовязалась продати вказану квартиру в строк до 23 липня 2018 року за вказану в Договорі ціну, а саме, за еквівалент 28700,00 доларів США. У забезпечення свого зобовязання купити квартиру він передав відповідачу грошову суму еквіваленту 2000,00 доларам США, про що зафіксовано у п.2.6.1. Договору, а відповідач прийняла цю суму в підтвердження його зобовязання, а також з метою забезпечення свого зобовязання по відчуження вказаного майна саме йому, позивачу, на умовах і в строки, зазначені у договорі. Він та відповідач вказаним договором погодили строк укладання договору купівлі-продажу квартири до 17 год. 00 хв. 23.07.2018 р. та засвідчення його у приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_3 за адресою: м. Харків, вул. Чернишевська, 13, офіс 207. Приблизно 20 липня 2018 року відповідач повідомила йому, що продати квартиру вони не зможуть, оскільки помер один із співвласників квартири, а саме, її чоловік ОСОБА_4. Як йому стало відомо, чоловік відповідача ОСОБА_4 помер 17 червня 2018 року, тобто наступного дня після укладання договору-зобовязання укласти договір купівлі-продажу. На той час він та його родина продали свою квартиру, де вони проживали, але придбати квартиру АДРЕСА_1 він не міг, в звязку з чим був змушений придбати іншу більш дорожчу квартиру у гіршому стані. 25.07.2018 року відповідач повернула йому частину грошової суми, яку він передав у забезпечення свого зобовязання купити квартиру, а саме еквівалент 500,00 доларів США, на пропозицію сплатити залишок гарантійної суми у розмірі еквівалентній 1500,00 доларів США відповідач відмовилась, зазначивши, що цю суму вона витратила.

Позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, провести судове засідання без його участі, та ухвалити заочне рішення, про що зазначив у письмовій заяві (а.с.30).

Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. В звязку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних в ній даних і доказів.

Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, згідно положень ст. 280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 16 червня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали Договір-зобовязання укласти договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого зобовязались в строк до 23 липня 2018 року укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину та свідоцтва про право власності. Сторони узгодили дату посвідчення договору купівлі-продажу вказаної квартири до 17 год. 00 хв. 23.07.2018 року у приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_3 за адресою: м. Харків, вул. Чернишевська, 13. Сторони узгодили, що вартість обєкта нерухомості квартири визначається у сумі, еквівалентній 28700,00 доларів США (п.2.5.). В забезпечення свого наміру та зобовязання придбати вказаний обєкт нерухомості в строк до 23.07.2018 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошову суму, еквіваленту в момент підписання цього договору, 2000,00 доларам США, яка входить у вартість обєкта нерухомості, а ОСОБА_2 в забезпечення свого зобовязання продати вказаний обєкт нерухомості в строк до 23.07.2018 року отримала від ОСОБА_1 грошову суму, еквіваленту 2000,00 доларам США, яка входить у вартість обєкта нерухомості (п.2.6.) (а.с.5-6).

Відповідно до положень ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідач ОСОБА_2 в порушення умов Договору-зобовязання від 16.06.2018 року укласти договір купівлі-продажу свої зобовязання укласти з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 не виконала.

Відповідно до вимог ч.1, ч.3 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання.

У разі припинення зобовязання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Враховуючи приписи норм закону, суд прийшов до висновку, що грошові кошти, еквівалентні 1500,00 доларам США, які позивач передав відповідачу в забезпечення виконання зобовязання, підлягають поверненню позивачу.

Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову.

Станом на 07.12.2018 року на день винесення рішення, згідно офіційного курсу НБУ 1 долар США еквівалентний 27,8796 грн.

Таким чином, сума, яка підлягає стягненню з відповідача, еквівалентна 1500,00 доларам США станом на 07.12.2018 року, становить 41819 грн. 40 коп. (1500х27,8796).

При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с.13).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 570, 610 ЦК України, ст. ст.4, 5, 7, 10-13, 18, 76-81, 89, 128-131, 133, 141, 211, 223, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, грошові кошти за Договором-зобовязанням укласти договір купівлі-продажу від 16.06.2018 року, у розмірі, еквівалентному станом на 07.12.2018 року згідно офіційного курсу НБУ 1500,00 доларам США, - 41819 грн. 40 коп., та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп., а всього стягнути 42524 грн. 20 коп. (сорок дві тисячі пятсот двадцять чотири гривні 20 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Згідно п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Ф. Погасій