Провадження № 2/752/2800/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27.06.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Якушко Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «страхове товариство «Іллічівське» про стягнення страхового відшкодування,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.04.2017 р. о 08 год. 00 хв в м.Хмельницькому по вул..Пасічній сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1
Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.05.2017 р. ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди.
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ЗАЗ» д.н. НОМЕР_3 була застрахована ПрАТ «СТ «Іллічівське» на підставі Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АЕ /7938477.
Позивач посилається на те, що 31.05.2017 р. він звернувся до Страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування.
Однак, відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування, розмір якого був визначений на підставі Звіту, складеного за результатами огляду пошкодженого транспортного засобу та не відмовив у виплаті страхового відшкодування.
Вартість складання Звіту становить 600 гривень.
В судове засідання позивач не з»явився, надіславши заяву про розгляд справи у його відсутність та надав згоду на ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
На підставі положень ст.280 ЦПК України в зв»язку з належним повідомленням відповідача і відсутністю даних про поважні причини неявки до суду, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19.04.2017 р. о 08 год. 00 хв в м.Хмельницькому по вул..Пасічній сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_1.
Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.05.2017 р. ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.
З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ЗАЗ» д.н. НОМЕР_3 була застрахована ПрАТ «СТ «Іллічівське» на підставі Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АЕ /7938477. .
Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.
Судом встановлено, що 31.05.2017 р. позивач звернувся до ПрАТ «СТ «Іллічівське» з заявою про виплату страхового відшкодування.
Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Станом на день звернення до суду сума страхового відшкодування виплачена не була оскільки відповідачем на надано доказів на підтвердження виконання обов»язку, передбаченого Законом, щодо виплати страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу.
Відповідно до положень ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за наявності документів, передбачених ст.35 зазначеного Закону, повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.
За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Оскільки Страхова компанія не виконала у належний строк та в належному розмірі своїх зобов»язань щодо виплати страхового відшкодування, відповідач повинен сплатити позивачу пеню за прострочення виплати страхового відшкодування.
Звертаючись до суду позивач просить стягнути пеню за період з 31.08.2017 р. по 05.12.2017 р. в розмірі 1249,80 гривень.
Проведений позивачем розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства, і не спростований відповідачем.
Статтею 625 ЦК України встановлюється відповідальність за порушення грошового зобов»язання.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»яаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 625 ЦК регулюються зобов'язальні правовідносини, які існували між сторонами до ухвалення рішення суду.
Як зазначалось судом вище, правовідносини між сторонами у даному спорі виникли з приводу відшкодування шкоди на підставі Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі договору, укладеного між ПрАТ «СТ «Іллічівське» та власником автомобіля НОМЕР_6 на користь третіх осіб.
В даному випадку, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором на його або третьої особи користь страховик зобов»язаний здійснити страхове відшкодування.
Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов»язань, на них поширюється дія частини другої ст.625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов»язання.
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 р. у справі № 6-927цс16.
Відповідно до розрахунку наданого позивачем, і не спростованого відповідачем, сума 3 % річних за період з 31.08.2017 р. по 05.12.2017 р. становить 145 гривень, та інфляційних збитків - 202,28 гривень.
Зазначений розрахунок проведений відповідно до вимог Закону і не спростований відповідачем.
Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є доведеними, в зв»язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у справі, сплачений позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 18, 43, 49, 81, 141, 280-282 ЦПК України,
позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «страхове товариство «Іллічівське» про стягнення страхового відшкодування задовольнити.
Заява проперегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з моменту його проголошення до Голосіївського районного суду м.Києва.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя