Номер провадження 2/243/2250/2018
Номер справи 235/6051/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 19 » липня 2018 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю - секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі № 19 Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 17 серпня 2007 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Шлюб було зареєстровано виконкомом Билбасівської селищної ради Слов'янського району Донецької області, Актовий запис № 20 (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спільне життя з відповідачем не склалося, в лютому 2018 року відповідач покинув сім'ю і з того часу знаходиться у фактично шлюбних відносинах з іншою жінкою, їх подружі відносини припинені, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть.

Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки він існує лише формально.

Вважає, що збереження сім'ї не можливе та суперечить їх законним інтересам.

Спору про поділ майна та місце мешкання дітей немає.

Просить суд шлюб, зареєстрований 17 серпня 2007 року, який було зареєстровано виконкомом Билбасівської селищної ради Слов'янського району Донецької області, Актовий запис № 20, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, місце та час проведення судового засідання. 19 липня 2018 року надала суду Заяву про розгляд справи за її відсутності. Не заперечувала проти задоволення позовних вимог (а.с.12).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання. 19 липня 2018 року надав суду Заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити (а.с.13).

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Судом встановлено, що сторони 17 серпня 2007 року, уклали шлюб, який було зареєстровано виконкомом Билбасівської селищної радою Слов'янського району Донецької області, Актовий запис № 20, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить Свідоцтво про народження, видане 10 жовтня 2014 року, виконавчим комітетом Стокопанівської сільської ради Генічевського району Херсонської області, Актовий запис № 3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить Свідоцтво про народження, видане 29 березня 2016 року, Відділом записів актів цивільного стані адміністрації Старицького району Тверської області, Актовий запис № 46 (а.с.8).

Спільне життя з відповідачем не склалося, в їх відносинах втрачено взаєморозуміння, подружі відносини на протязі останніх трьох років фактично припинені, спільно не проживають, спільне господарство не ведуть.

Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки він існує лише формально.

Спору про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю - немає.

Таким чином, їх сім'я фактично розпалася, шлюб існує тільки формально і зберегти його неможливо. Надання часу для примирення позивач вважає недоцільним, так як всі можливості зберегти сім'ю вичерпані.

В Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач ОСОБА_1 не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду.

Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1 після розірвання шлюбу бажає залишити собі шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливе.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 3, 24, 56, 112, 160 Сімейного Кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 17 серпня 2007 року виконкомом Билбасівської селищної ради Слов'янського району Донецької області, Актовий запис № 20, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1, залишити прізвище - «ОСОБА_1».

Роз'яснити сторонам, що шлюб припиняється з моменту набрання чинності даним рішенням, а документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Копію даного рішення після набрання ним чинності надіслати до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий:

суддя Слов'янського

міськрайонного суду Т.А.Хаустова