Справа № 141/753/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Лисака О.І.

за участю секретаря судового засідання Невмержицької Я.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Оратів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кошланівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, у відсутність сторін, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до Кошланівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, згідно із яким ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла баба позивача ОСОБА_3, яка залишила заповіт від 09.11.2016 року реєстровий номер 30, посвідчений Кошланівською сільською радою Оратівського району Вінницької області згідно якого земельну ділянку розміром 3,1706 га, розташовану на території Кошланівської сільської ради Оратівського району Вінницької області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 заповідає позивачу ОСОБА_1. Заповіт не змінено та не скасовано. Осіб, передбачених ст. 1241 ЦК України, у спадкодавця не має.

Спадкова справа до майна померлої заведена за заявою позивача у Оратівській державній нотаріальній конторі, однак нотаріально оформити спадщину позивач позбавлений у зв'язку з розбіжностями в написанні прізвища спадкодавця в правовстановлюючих документах.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, що складається з земельної ділянки, розташованої на території Кошланівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту площею 3,1706 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 22.12.2004 року.

У зв'язку з розбіжністю у написанні прізвища спадкодавця Стаднік-Стадник, виникла необхідність встановити факт родинних стосунків, тому позивач змушена звертатись до суду. Просить встановити факт, що має юридичне значення, про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 це одна і та ж сама особа, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яка являється бабою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1706 га, кадастровий номер: НОМЕР_3, розташовану на території Кошланівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 22.12.2004 року в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Справу просить розглядати без її участі.

Представник відповідача Кошланівської сільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_5, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із слідуючого.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 23.01.2018 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Дібровинці Оратівського району Вінницької області.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 14.03.1987 року ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року, батьками якої є: ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 8 від 13.03.2018 року ОСОБА_9 та ОСОБА_6 уклали шлюб 05.02.2008 року, після чого позивачу присвоєно прізвище ОСОБА_9.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 9 від 13.06.2018 року ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року, батьками якої є: ОСОБА_11 та ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 25.11.1979 року ОСОБА_7 та ОСОБА_10 уклали шлюб 25.11.1979 року, після чого присвоєні прізвища: чоловікові - ОСОБА_12, дружині - ОСОБА_12.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 від 18.08.2009 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розірвано 01.11.1992 року, після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвища: йому - ОСОБА_12, їй - ОСОБА_12.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 від 03.01.2008 року, ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року в с. Дібровинці Оратівського району Вінницької області.

Згідно заповіту від 09.11.2016 року реєстровий номер 30 посвідчений Кошланівською сільською радою Оратівського району Вінницької області ОСОБА_3 заповідає земельну ділянку розміром 3,1706 га, розташовану на території Кошланівської сільської ради Оратівського району Вінницької області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 ОСОБА_1. Заповіт не змінено та не скасовано. Осіб, передбачених ст. 1241 ЦК України, у спадкодавця не має.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 22.12.2004 року земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1706 га, що розташована на території Кошланівської сільської ради Оратівського району Вінницької області належить ОСОБА_3.

Згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 від 04.07.2018 року земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1706 га, що розташована на території Кошланівської сільської ради Оратівського району Вінницької області належить ОСОБА_3.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 07.03.2018 року, справжність підпису на якій посвідчено секретарем Кошланівської сільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_12 та зареєстрованої в реєстрі за №11 ОСОБА_1 приймає спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_3.

Відповідно до довідки № 177 від 07.03.2018 року виданої виконавчим комітетом Кошланівської сільської ради Оратівського району Вінницької області відповідно до запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Кошланівської сільської ради за №4 ОПГО №134-1 померла ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 року в с. Дібровинці Оратівського району Вінницької області на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року була зареєстрована і постійно проживала в АДРЕСА_2 На день смерті за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований і проживав. Малолітніх та неповнолітніх осіб, які б проживали та були зареєстровані спільно з спадкодавцем не значиться.

Згідно відповіді №341/01-16 від 23.06.2018 року Оратівської державної нотаріальної контори у оформити спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 неможливо у зв'язку з розбіжностями в правовстановлюючих документах, зокрема написанні прізвища спадкодавця ОСОБА_3 - ОСОБА_3.

Згідно звіту від 05.07.2018 року про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що належить ОСОБА_3 ринкова вартість земельної ділянки становить 67217,00 грн.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, суд розглядає справи на засадах змагальності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках.

Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Не встановивши обставин які б свідчили про відсутність можливості у позивача набути право власності суд визнає за ним таке право.

Юридично оформити прийняття спадкового майна позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості у зв'язку з розбіжностями в правовстановлюючих документах щодо написання прізвища спадкодавця ОСОБА_3 - ОСОБА_3, тому позивач звернулася з позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення для оформлення спадкових прав.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 23.01.2018 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Дібровинці Оратівського району Вінницької області.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 9 від 13.06.2018 року ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року, батьками якої є: ОСОБА_11 та ОСОБА_4.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Встановлення зазначеного факту позивачу ОСОБА_1 необхідно для оформлення спадкових прав, тому враховуючи вище викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує думку позивача, який просив судові витрати покласти на нього та вважає, що судові витрати слід залишити без відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1225, 1235 ЦК України, керуючись ст.ст. 1, 4, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265 , 315 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Кошланівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 це одна і та ж сама особа, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яка являється бабою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1706 га, кадастровий номер: НОМЕР_3, розташовану на території Кошланівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 22.12.2004 року в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Судові витрати залишити без відшкодування.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Оратівський районний суд Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

СУДДЯ О.І. Лисак