АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 676/1668/16-ц
Провадження № 22-ц/792/893/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Задвірний В.І.,

з участю: представника ОСОБА_4 ОСОБА_5,

прокурора Коломий О.Є.,

представника ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №676/1668/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 квітня 2018 року (суддя Вдовичинський А.В., повне судове рішення складено 13 квітня 2018 року) у справі за позовом Камянець-Подільської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_4, Фермерського господарства «Слолан», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління надання адміністративних послуг Камянець-Подільської районної державної адміністрації, про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди і договорів суборенди земельних ділянок.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У березні 2016 року заступник керівника Камянець-Подільської місцевої прокуратури звернувся до суду із вказаним вище позовом і з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 31 січня 2018 року просив:

-визнати незаконним і скасувати наказ Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області від 25.03.2015 року №22-1958/14-15-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким надано дозвіл ОСОБА_4 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 927,2952 га в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району для ведення фермерського господарства;

-визнати незаконними і скасувати накази Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 29.04.2015 року №22-3645-СГ, №22-3648-СГ, №22-3656-СГ, №22-3663-СГ, №22-3665-СГ, №22-3670-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки», якими затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та надано ОСОБА_4 в оренду земельні ділянки для ведення фермерського господарства, які розташовані за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району, площею: 11,6789 га, (кадастровий номер :05:006:0008), 8,2020 га (кадастровий номер :05:006:0010), 20,0571 га, (кадастровий номер :05:006:0009), 83,8396 га (кадастровий номер :04:004:0010), 0,1408 га (кадастровий номер :03:003:0004), 11,1372 га, (кадастровий номер :00:007:0001);

-визнати недійсними договори оренди землі для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району, від 17.06.2015 року площею: 0,1408 га з кадастровим номером :03:003:0004, 11,6789 га з кадастровим номером :05:006:0008, 20,0571 га з кадастровим номером :05:006:0009, 8,2020 га з кадастровим номером :05:006:0010, 83,8396 га з кадастровим номером :04:004:0010, 11,1372 га з кадастровим номером :00:007:0001;

-визнати недійсними договори суборенди землі для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району, від 11.11.2015 року площею: 0,1408 га з кадастровим номером :03:003:0004, 11,6789 га з кадастровим номером :05:006:0008, 20,0571 га з кадастровим номером :05:006:0009, 8,2020 га з кадастровим номером :05:006:0010, 83,8396 га з кадастровим номером :04:004:0010, 11,1372 га з кадастровим номером: :00:007:0001.

В обґрунтування вимог зазначав, що накази видано, а договори оренди та суборенди укладено з порушенням вимог діючого законодавства. ОСОБА_4 у своїх заявах на отримання земельних ділянок для ведення фермерського господарства не вказав даних щодо кількості членів фермерського господарства, не навів доказів наявності сільськогосподарської техніки для обробітку землі, не зазначив необхідність отримання таких великих площ землі та перспектив самого фермерського господарства. Після отримання земельних ділянок в оренду фермерське господарство відповідач не створив, а передав земельні ділянки в суборенду ФГ «Слолан», засновником якого він є. Фактично юридична особа одержала у користування земельні ділянки без проведення земельних торгів, що суперечить вимогам закону.

Ухвалою Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 липня 2016 року до участі у розгляді справи залучено третю особу Управління надання адміністративних послуг Камянець-Подільської районної державної адміністрації (т.3, а.с.88).

Ухвалою Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2016 року закрито провадження в частині позовних вимог до реєстраційної служби Камянець-Подільського міськрайонного управління юстиції (т.3, а.с.122).

Ухвалою Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 березня 2018 року закрито провадження у справі у звязку із відсутністю предмета спору в частині позовних вимог щодо 18 земельних ділянок (т.5, а.с.75-77).

Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 квітня 2018 року позов задоволено.

Визнано незаконним і скасовано наказ Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області від 25.03.2015 року №22-1958/14-15-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким надано дозвіл ОСОБА_4 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, загальною площею 927,2952 га в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району для ведення фермерського господарства.

Визнано незаконними і скасовано накази Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області від 29.04.2015 року №22-3645-СГ, №22-3648-СГ, №22-3656-СГ, №22-3663-СГ, №22-3665-СГ, №22-3670-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки», якими затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та надано ОСОБА_4 в оренду земельні ділянки для ведення фермерського господарства, які розташовані за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району, площею: 11,6789 га, (кадастровий номер :05:006:0008), 8,2020 га (кадастровий номер :05:006:0010), 20,0571 га, (кадастровий номер: :05:006:0009), 83,8396 га (кадастровий номер :04:004:0010), 0,1408 га (кадастровий номер :03:003:0004), 11,1372 га, (кадастровий номер :00:007:0001).

Визнано недійсними договори оренди землі для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району, від 17.06.2015 року площею: 0,1408 га з кадастровим номером :03:003:0004, 11,6789 га з кадастровим номером :05:006:0008, 20,0571 га з кадастровим номером :05:006:0009, 8,2020 га з кадастровим номером :05:006:0010, 83,8396 га з кадастровим номером :04:004:0010, 11,1372 га з кадастровим номером :00:007:0001.

Визнано недійсними укладені з ФГ Слолан» договори суборенди землі для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району, від 11.11.2015 року площею: 0,1408 га з кадастровим номером :03:003:0004, 11,6789 га з кадастровим номером :05:006:0008, 20,0571 га з кадастровим номером :05:006:0009, 8,2020 га з кадастровим номером :05:006:0010, 83,8396 га з кадастровим номером :04:004:0010, 11,1372 га з кадастровим номером: :00:007:0001.

Вирішено питання про судові витрати.

ОСОБА_4, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Суд не врахував, що зверненню із заявами про отримання в оренду землі передувало вивчення перспектив здійснення фермерської діяльності. Форма клопотання про надання дозволу на розробку проектів землеустрою визначалась безпосередньо компетентним державним органом. На час відповідного звернення від державного органу не надходило жодних зауважень щодо порядку їх оформлення чи відсутності серед додатків документів, надання яких є необхідним. Підстав для відмови у наданні йому дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок і надання їх в оренду не було. Суд першої інстанції не взяв до уваги те, що ним завчасно і добросовісно створено фермерське господарство «Слолан», яке здійснює діяльність, що підтверджується наданими документами. Вважає, що належним чином обґрунтував необхідність одержання відповідних земельних ділянок, розміри яких були визначені з урахуванням перспектив діяльності в майбутньому створеного ним фермерського господарства.

Акцентує увагу на тому, що за результатами укладення відповідних оспорюваних договорів оренди державою здійснювались постійні нарахування орендної плати за відповідними договорами оренди, які належним чином і своєчасно погашалися особисто орендарем.

На думку ОСОБА_4, кожна із сторін відповідних земельних правовідносин діяла у відповідності із вимогами чинного законодавства України, оскаржувані рішення компетентного органу були прийняті в межах наданих повноважень.

На підтвердження безпідставності доводів позовної заяви про неможливість здійснення ним фермерської діяльності до суду першої інстанції були надані копії господарських договорів, актів виконаних робіт, інші документи, що фактично підтверджують наявність у фермера відповідних можливостей.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області посилається на безпідставність вимог прокурора. Вважає, що управління діяло відповідно до вимог за кону і в межах повноважень. Підстав для відмови у наданні позивачеві дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельних ділянок не було.

Заступник керівника Камянець-Подільської місцевої прокуратури у відзиві посилається на необґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 з підстав, наведених у позовній заяві.

Згідно з п.п. 8 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_4 та ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області підтримали апеляційну скаргу. Прокурор визнала її необґрунтованою у повному обсязі.

Інші учасники справи не зявилися, про розгляд справи належним чином повідомлені.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що наказом Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області від 25.03.2015 року №22-1958/14-15-СГ ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 927,2952 га в оренду за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району, для ведення фермерського господарств.

Відповідно до наказів Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області №22-3645-СГ, №22-3648-СГ, №22-3656-СГ, №22-3663-СГ, №22-3665-СГ, №22-3670-СГ від 29 квітня 2015 року затверджено документацію із землеустрою та передано відповідачеві в оренду земельні ділянки для ведення фермерського господарства, які розташовані за межами населених пунктів Староушицької селищної ради Кам'янець-Подільського району, площею: 11,6789 га, (кадастровий номер :05:006:0008), 8,2020 га (кадастровий номер :05:006:0010), 20,0571 га, (кадастровий номер: :05:006:0009), 83,8396 га (кадастровий номер :04:004:0010), 0,1408 га (кадастровий номер :03:003:0004), 11,1372 га, (кадастровий номер :00:007:0001).

На підставі зазначених наказів 17 червня 2015 року між Головним управлінням Держземагентства у Хмельницькій області і ОСОБА_4 були укладені договори оренди зазначених земельних ділянок.

11 листопада 2015 року між відповідачем і Фермерським господарством «Слолан» були укладені договори суборенди зазначених вище земельних ділянок.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_4 є засновником ФГ «Слолан», яке зареєстровано 02 грудня 2014 року.

Відомості про створення відповідачем будь-якого іншого фермерського господарства відсутні.

Наведене підтверджується матеріалами справи і не заперечується сторонами.

При задоволенні позову суд обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_4 одержав в оренду для створення фермерського господарства шість земельних ділянок. Проте, фермерське господарство не створив, а передав земельні ділянки у суборенду юридичній особі, засновником якої є, що свідчить про пільговий порядок одержання іншим субєктом господарювання у користування земель державної власності поза передбаченою законом обовязковою процедурою без проведення земельних торгів.

Такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи і відповідає вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 у заявах від 03 березня 2015 року про надання в оренду земельних ділянок не обґрунтував необхідності одержання землі такої значної площі з урахуванням можливості її обробітку, не вказав перспектив діяльності фермерського господарства, наявності у нього техніки для обробітку землі, кількість членів фермерського господарства.

Головне управлінням Держземагентства у Хмельницькій області не пересвідчилось у дійсності намірів заявника, не провело належну перевірку на обґрунтування розміру земельних ділянок з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів.

Після отримання земельних ділянок в оренду фермерське господарство ОСОБА_4 не створено, а земельні ділянки передані в суборенду юридичній особі.

Відповідно до ст. ст. 22, 31, 93, 124 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, землі сільськогосподарського призначення можуть надаватися громадянам для ведення фермерського господарства та використовуватися цим господарством, зокрема, на умовах оренди. За правилом статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок державної або комунальної власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів.

Частинами другою та третьою статті 134 ЗК України визначені випадки, коли земельні торги не проводяться, а передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Зокрема, земельні торги не проводяться при передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, в якому зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Органам, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 3 ст. 123 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, стаття 123 ЗК України врегульовує загальний порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування в тих випадках, коли згідно із законом земельні торги не проводяться; визначає вимоги до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; забороняє компетентним органам вимагати інші, ніж установлені цією статтею матеріали та документи; установлює загальні підстави для відмови в наданні такого дозволу.

Разом з тим, відносини, повязані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються також Законом України «Про фермерське господарство» (далі Закон). У таких правовідносинах Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, а ЗК України загальним.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 1 Закону у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону.

Можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо повязана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обовязковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства (ст. 8 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону у заяві для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Частинами другою та четвертою ст. 7 Закону передбачено, що заява громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду розглядається у місячний строк і в разі її задоволення надається згода на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону.

Отже, спеціальний Закон визначає обовязкові вимоги до змісту заяви про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, які відрізняються від загальних вимог, передбачених статтею 123 ЗК України до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зокрема, в заяві про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинно бути зазначено не лише про бажаний розмір і місце розташування ділянки, але й обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства.

Зазначені вимоги відповідають загальним принципам земельного законодавства (ст. 5 ЗК України) та меті правового регулювання земельних відносин у сфері діяльності фермерських господарств, яка полягає в створенні умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, а також для забезпечення раціонального використання і охорони земель фермерських господарств, правового та соціального захисту фермерів України (преамбула Закону).

Тому, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про отримання ОСОБА_4 земельних ділянок в оренду з порушенням вимог закону. Формальний підхід до вирішення його заяв створив передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання ФГ «Слолан» в користування земель державної власності поза передбаченою законом обовязковою процедурою без проведення земельних торгів.

Висновки суду першої інстанції узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі № 6-2903цс15 у постанові від 11 травня 2016 року.

На підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

З огляду на викладене, суд підставно задовольнив позов прокуратури про визнання незаконними і скасування наказів та визнання недійсними договорів оренди і суборенди земельних ділянок.

Вище наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги щодо дотримання вимог діючого законодавства при отриманні ОСОБА_4 земельних ділянок в оренду.

Не заслуговують на увагу посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що він обґрунтовував необхідність одержання земельних ділянок у зазначених розмірах з урахуванням перспектив діяльності у майбутньому його фермерського господарства «Слолан» і надав докази можливості здійснення фермерської діяльності, оскільки із змісту обґрунтувань ОСОБА_4 при поданні заяв 03 березня 2015 року вбачається, що він планував шляхом створення фермерського господарства зайнятися виробництвом товарної сільськогосподарської продукції, її переробкою та реалізацією.

Для одержання ФГ «Слолан» у користування земель державної власності діючим законодавством був передбачений інший порядок.

Не ґрунтується на законі посилання ОСОБА_4 на те, що не було підстав для відмови у наданні земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Закон України «Про фермерське господарство» передбачає, що заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна бути розглянута по суті. При цьому норми Закону не містять імперативної вказівки про задоволення заяви за наявності певних формальних умов, допускаючи можливість прийняття органом державної влади чи органом місцевого самоврядування рішення про відмову в задоволенні заяви без визначення виключного переліку підстав для відмови.

Не може бути прийнято до уваги твердження відповідача в апеляційній скарзі щодо невідповідності рішення суду практиці Верховного Суду України і Європейського суду з прав людини в контексті сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого протоколу.

Предметом безпосереднього регулювання ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. У контексті цієї норми під майном розуміється ціла низка інтересів економічного характеру, до яких може бути віднесено й право оренди земельної ділянки для створення фермерського господарства.

ЄСПЛ, оцінюючи можливість захисту права особи за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулося у звязку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або щодо якого припускається, що воно було придбане незаконно.

Отже, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Порушень процесуального закону, які б призвели до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення, судом не допущено.

Відповідно до п. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 липня 2018 року.

Суддя-доповідач /підпис/ ОСОБА_1

Суддя /підпис/ ОСОБА_2

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай