Справа № 310/8517/17
РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димово ї Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бердянської міської ради Запорізької області, третя особа Бердянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Бердянської міської ради Запорізької області, третя особа Бердянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно на підставі заповіту. При подальшому розгляді справи позивач уточнив свої позовні вимоги, посилаючись на наступні обставини.

Позивач вказав, що 23 жовтня 2013 року на її користь було складено заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_2В, зареєстрований в реєстрі за №1670.

Спадкодавицею за вказаним заповітом була - ОСОБА_3, якій належить 3/5 частини приватного будинку, розташованого на земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності. Родини та інших спадкоємців в ОСОБА_3 не було, тому позивач вказал, що вона - єдина її спадкоємиця за заповітом.

24 січня 2017 року ОСОБА_3 померла, після відкриття спадщини позивач звернулась до державної нотаріальної контори в місті Бердянську з заявою про прийняття спадщини, до заяви було додано документи та відомості про ймовірне спадкове майно: свідоцтво про смерть спадкодавиці, заповіт, договір купівлі -продажу частини будинку від 1974 року, технічний паспорт будинку, будинкову книгу та інше. На нотаріальний запит була отримана довідка з Бердянського МБТІ про право власності на спадковий будинок №26 по вул. Привокзальній (Енгельса) в м. Бердянську, Запорізької області, на підставі якої державним нотаріусом було відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії. Відмова у видачі ОСОБА_1 свідоцтва на право на спадщину за заповітом після померлої 24 січня 2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на частку житлового будинку 26 (двадцять шість), який знаходиться в м. Бердянську, Запорізької області по вулиці Привокзальній (до перейменування вулиця Енгельса) грунтувалась на неспівпадінні прізвища спадкодавиці за заповітом -"Жаркой", прізвищу власниці будинку - "Жаркова", придбаного нею на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою від 24.09.1974 р. реєстровий №4599.

Позивач вказав, що прізвища "Жаркова" і "Жаркой" належали одній особі, а їх зміна відбулась безпідставно при заміні паспорта СРСР на паспорт України 15 травня 1998 року через невдалий переклад прізвища. Про зміну прізвища є відмітки в будинковій книзі, а ім'я, по-батькові, дата, рік, місце народження залишились без змін.

Разом з тим позивач зазначив, що в довідці від 03.08.2017 року за №328 Бердянського МБТІ, спадковий будинок №26 по вулиці Привокзальній перебуває у спільній частковій власності та знаходився в процесі розподілу між співвласниками ОСОБА_4Г та ОСОБА_5 Позивач вказав, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22.12.2014р. по справі №310/3850/14-ц, що набрало законної сили 10.01.2015 року, було припинено спільну часткову власність на будинок №26 по вул. Привокзальній (Енгельса) та виділено в натурі 2/5 частини домоволодіння ОСОБА_5, а відповідачем по вищевказаній справі була саме- Жаркой (а не ОСОБА_4) ОСОБА_6. В тексті судового рішення зазначено, що "Судом встановлено та підтверджено наданими письмовими доказами, що домоволодіння №26 по вул. Енгельса в м. Бердянську Запорізької області належить позивачу та відповідачу в таких частках: ОСОБА_7 - 2/5 на підставі договору дарування; ОСОБА_3 - 3/5 частки домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою від 24.09.1974р., реєстровий №4599".

Позивач вказав, що це саме той договір купівлі-продажу, за яким спадкодавиця ОСОБА_3 набула права власності, як ОСОБА_3Г на частину будинку. Позивач також зазначив, що вказаним рішенням суду встановлено право власності відповідача по тій справі - ОСОБА_3 на 3/5 частки будинку №26 по вул. Енгельса (Привокзальній) в м. Бердянську Запорізької області, тому позивач має право на це спадкове майно. Також у вказаному судовому рішенні йдеться про встановлення факту розташування будинку №26 вул. Енгельса (Привокзальна) м. Бердянськ на земельній ділянці площею 600 кв.м., що перебуває в комунальній власності та була виділена під забудову рішенням виконкому Бердянської міської ради від 18.12.1957 року №234, при слуханні справи було встановлено, що за технічним паспортом в домоволодінні організовано дві квартири з окремими входами. Квартира №1, загальною площею 38,4 кв.м. перебуває в користуванні ОСОБА_3

Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.06.2015 року по справі №310/2118/15-ц, що набрало законної сили 18.08.2015 р., визначено, що в користуванні ОСОБА_3 залишились наступні будівлі та споруди: квартира №1 з житлового будинку "А" загальною площею 38,4 кв.м., житловою - 16,2 кв.м; прибудова "аЗ", площею 12,0 кв.м.; сарай "Г" площею 6,6 кв.м.; сарай "Д" площею 3,2 кв.м.;сарай "Е" площею 6,2 кв.м.; літня кухня "Р" площею 5,5 кв.м.; вхід до літньої кухні "Ф" площею 2,4 кв.м.; вбиральня "В" сарай "X", площею 4,6 кв.м.; паркан №4 площею 34,2 кв.м.; паркан №5 площею 8,8 кв.м." , тому позивач зазначає, що даний факт встановлений судом також не підлягає доказуванню.

Позивач в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності, прохав прийняти рішення у відповідності до закону.

Представник третьої особи - Бердянської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до заповіту від 23.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_2 за реєстровим № 1670 ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_1

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належала 3/5 частини житлового будинку, розташованого на земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності, родини та інших спадкоємців, окрім позивача в неї не було.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 380391 від 24.01.2017 року, ОСОБА_3 24.01.2017 року померла.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_3 позивач звернулась до державної нотаріальної контори в місті Бердянську з заявою про прийняття спадщини.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.08.2017 року, винесеної державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після помрелої 24 січня 2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на частку житлового будинку 26 по вулиці Привокзальній в м. Бердянську Запорізької області, оскільки право власності на вказану частку житлового будинку зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою від 24.09.1974 року за реєстровим № 4599, прізвище якої не співпадає з прізвищем спадкодавці ОСОБА_3

В ході судового розгляду встановлено, що прізвища "Жаркова" і "Жаркой" належали одній особі, а їх зміна відбулась при заміні паспорта СРСР на паспорт України 15 травня 1998 року через невдалий переклад прізвища, разом з тим дані про зміну прізвища наявні і в будинковій книзі, а ім'я, по-батькові, дата, рік, місце народження залишились без змін.

Статтею 315 ЦПК України встановлено вичерпний перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені у судовому порядку й зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту в тому числі й належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, судом об»єктивно встановлено факт того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, власниця 3/5 частини будинку № 26 по вулиці Привокзальній в м. Бердянську Запорізької області та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкодавець по заповіту від 23 жовтня 2013 року, що був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 1670, є одна й та ж сама особа.

Відповідно до довідки від 03.08.2017 року за №328 КП з технічної інвентаризації БМР, 3/5 частини будинку №26 по вулиці Привокзальній в м. Бердянську зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Бердянською державною нотаріальною конторою від 24.09.1974 року за № 4599; 2/5 частини житлового будинку було виділено в окремий житловий будинок, доля правовстановлюючих документів на житловий будинок не складає одиницю.

Згідно рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22.12.2014 р. по справі №310/3850/14-ц, що набрало законної сили 10.01.2015 року, було припинено спільну часткову власність на будинок №26 по вул. Привокзальній (Енгельса) та виділено в натурі 2/5 частини домоволодіння ОСОБА_5, а відповідачем по вищевказаній справі була - ОСОБА_3 (не ОСОБА_3) В.Г.

Зазначеним рішенням суду було встановлено право власності ОСОБА_3 на 3/5 частки будинку №26 по вул. Енгельса (Привокзальній) в м. Бердянську Запорізької області, та про встановлення факту розташування будинку №26 вул. Енгельса (Привокзальна) м. Бердянськ на земельній ділянці площею 600 кв.м., що перебуває в комунальній власності та була виділена під забудову рішенням виконкому Бердянської міської ради від 18.12.1957 року №234, при слуханні справи було встановлено, що за технічним паспортом в домоволодінні організовано дві квартири з окремими входами. - квартира №1 загальною площею 38,4 кв.м. перебуває в користуванні ОСОБА_3

Відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04.06.2015 року по справі №310/2118/15-ц, що набрало законної сили 18.08.2015 року, в користуванні ОСОБА_3 залишились наступні будівлі та споруди: квартира №1 з житлового будинку "А" загальною площею 38,4 кв.м., житловою - 16,2 кв.м; прибудова "аЗ" площею 12,0 кв.м.; сарай "Г" площею 6,6 кв.м.; сарай "Д" площею 3,2 кв.м.;сарай "Е" площею 6,2 кв.м.;літня кухня "Р" площею 5,5 кв.м.; вхід до літньої кухні "Ф" площею 2,4 кв.м.; вбиральня "В" сарай "X" площею 4,6 кв.м.; паркан №4 площею 34,2 кв.м.; паркан №5 площею 8,8 кв.м.".

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7

« Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними та обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1222, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бердянської міської ради Запорізької області, третя особа Бердянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити повністю.

Визнати факт того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, власниця 3/5 частини будинку № 26 по вулиці Привокзальній в м. Бердянську Запорізької області та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкодавець по заповіту від 23 жовтня 2013 року, що був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 1670, є одна й та ж сама особа.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на спадкове майно, яке знаходиться за адресою: вулиця Привокзальна, 26 в м. Бердянську Запорізької області та складається з наступних будівель та споруд: квартира № 1 з житлового будинку «А», загальною площею 38,4 кв.м., житловою -16,2 кв.м.; прибудова «а3» площею 12,0 кв.м.; сарай «Г», площею 6,6 кв.м.; сарай «Д», площею 3,2 кв.м.; сарай «Е», площею 6,2 кв.м.; літня кухня «Р», площею 5,5 кв.м.; вхід до літньої кухні «Ф», площею 2,4 кв.м.; вбиральна «В», сарай «Х» площею 4,6 кв.м., паркан № 4 площею 34, 2 кв.м.; паркан № 5 площею 8,8 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 24 січня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обовязковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 05 квітня 2018 року.

Суддя: