Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/74/18

Провадження № 2/440/636/2018

30 березня 2018 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Буську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася в суд з заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Мотивує тим, що шлюб між нею та відповідачем було зареєстровано 31.08.1991 року у Відділі ЗАГС м. Броди Львівської області. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей, які вже повнолітні. Життя з відповідачем не склалося, оскільки у них різні погляди на спільне сімейне життя та на шлюб. Не зійшлись з характерами, на грунті цього часто виникали конфлікти, сварки та непорозуміння. Протягом тривалого часу не підтримують подружніх відносин, тому вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб, оскільки, такий носить формальний характер.

Позивач ОСОБА_2 до початку підготовчого судового засідання подала письмову заяву з проханням справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «ОСОБА_2».

Відповідач ОСОБА_3, до початку судового розгляду, подав заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає, на розлучення згідний, однак заперечує щоб дружина залишила його (шлюбне) прізвище. Відзив на позовну заяву, чи заперечень щодо даного позову, згідно вимог ст. 178 ЦПК України, не подав.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Сторони зареєстрували шлюб 31 серпня 1991 року у Відділі ЗАГС м. Броди Львівської області, актовий запис № 135, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 31.08.1991 року.

Від подружнього життя мають двох, вже повнолітніх, дітей.

Згідно ч. 1ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка та припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Беручи до уваги п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, що сторони подружніх відносин не підтримують, позивач повністю втратила почуття любові до відповідача, а тому спільне подружнє життя з відповідачем є не можливе.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому його слід розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач просить залишити їй шлюбне прізвище «ОСОБА_2». Отже, після розірвання шлюбу, прізвище позивачу слід таке залишити.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими й суперечили б інтересам подружжя, враховуючи що відповідач позов визнає, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, формально існуючий шлюб слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 200, 247, 258-259, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 110-113 СК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка зареєстрована в с. Ожидів Буського району Львівської області, проживає за адресою АДРЕСА_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителем с. Ожидів Буського району Львівської області, зареєстрований 31 серпня 1991 року у Відділі ЗАГС м. Броди Львівської області, актовий запис № 135.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Буський районний суд Львівської області.

Суддя: Б. М. Журибіда