Справа № 489/2576/16-ц
Номер провадження 2/489/34/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання Сироватка Т.О.,

за участю:

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2016 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивували тим, що 03.04.2015 р. між Банком та відповідачем була укладена Генеральна угода, відповідно до якої останній отримав кредит в розмірі 48 812 грн. 33 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості. При цьому, відповідно до умов договору відповідач зобовязувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в порядку, встановленому кредитним договором.

Проте, відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав, в звязку з чим, станом на 05.05.2016 р., утворилась заборгованість за кредитом.

Посилаючись на вищевикладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 72 164 грн. 06 коп. за кредитним договором, а також судовий збір.

Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі, підтримав заявлені вимоги.

Представник відповідача позов не визнав. Зазначав, що незважаючи на неодноразові вимоги суду, позивач не надав належні докази правомірності укладання генеральної угоди між сторонами, а саме - кредитні договори від 19.06.2012 року та від 22.06.2012 року, заборгованість за якими, відповідно до тверджень позивача є підставою позову. Відтак вважає, що позовні вимоги не доведено та позов не підлягає задоволенню.

Вислухавши пояснення , дослідивши надані докази, суд встановив таке.

03.04.2015 р. між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої відповідач отримав кредит в розмірі 48 812 грн. 33 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за його використання в розмірі 18 % на рік на залишок заборгованості, а також зобовязувався сплачувати інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Кінцевий термін погашення кредиту 30.04.2018 р.

Відповідно до умов Угоди Клієнт був ознайомлений та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами.

Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Банк встановлює Клієнту кредитний ліміт та може змінити (збільшити або зменшити) його в будь-який момент.

Згідно п. 1.1.2.5 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт зобовязувався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перерахунком платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Пунктом 2.1. Генеральної угоди передбачено, що Позичальник зобовязується погашати заборгованість в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця він надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 1 770 грн. 91 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, а також інших витрат згідно Умов та правил.

Відповідно до п. 2.5 Генеральної угоди позичальник зобовязувався повернути суму кредиту, відсотків, винагороди згідно Генеральної угоди та Умов і Правил.

Згідно п. 2.8 Генеральної угоди у разі порушення позичальником зобовязань з повернення кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої визначений в Умовах і правилах за кожен день прострочки.

Відповідно до п. 1.1.5.20 Умов та Правил надання банківських послуг, у випадку порушення клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених чинним договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. 00 коп. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій.

Відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди у випадку порушення Позичальником строків погашення кредиту він зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 4 890 грн. 02 коп.

Проте в порушення умов, передбачених кредитним договором, відповідач грошові зобовязання перед кредитодавцем не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість.

Згідно із положеннями статей 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобовязанням.

Відповідно до наданого позивачем ОСОБА_3, станом на 05.05.2016 р., заборгованість відповідача складає 72 164 грн. 06 коп., а саме: 45 595 грн. 61 коп. заборгованість за тілом кредиту, 7 087 грн. 87 коп. заборгованість за відсотками, 14 590 грн. 56 коп. заборгованість з комісії, - 4 890 грн. 02 коп. штраф.

Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що відносини за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно ч. 2 ст. 1050 вказаного Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд не може погодитись із запереченнями відповідача стосовно відсутності доказів правомірності генеральної угоди, оскільки сама по собі генеральна угода не є предметом позову та доказування, за відсутності позовних вимог щодо цього, розмір же заборгованості за нею, підпис та умови її укладання відповідачем не спростовувались.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 1 378 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265, 280-284ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 03.04.2015 р., яка, станом на 05.05.2016 року, складає 72 164 грн. 06 коп., а саме: 45 595 грн. 61 коп. заборгованість за тілом кредиту, 7 087 грн. 87 коп. заборгованість за відсотками, 14 590 грн. 56 коп. заборгованість з пені та комісії, 4 890 грн. 02 коп. штраф.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 12.04.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова