АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 648/703/17
Номер провадження: №22-ц/791/790/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар судового засідання Прушинська О.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_3,

представник відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_5на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 19 березня 2018 року у складі судді Сокирко Л.М. у справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: Четверта Запорізька державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до Дарївської сільської ради, третя особа: Четверта Запорізька Державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 05 травня 2017 року замінено відповідача Дарївську сільську раду на належного - ОСОБА_6.

В обґрунтування вимог зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина після померлого ОСОБА_8, спадкоємцями якого за заповітом є позивачі. Про факт смерті та наявність заповіту вони не знали, оскільки останні роки життя спадкодавця не спілкувались з ним, про складення заповіту останній їм не повідомляв. Про смерть спадкодавця та заповіт вони дізнались з повідомлення Четвертої Запорізької Державної нотаріальної контори у лютому 2017 року.

За викладених обстави, позивачі просили суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_8 протягом двох місяців після набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області у складі судді Сокирко Л.М. від 19 березня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: Четверта Запорізька державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовлено.

В апеляційних скаргах ОСОБА_3 та ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просили рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

У відзиві ОСОБА_6 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно п.8 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, тому Апеляційний суд Херсонської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Херсонського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачам було відомо про смерть спадкодавця та вони були обізнані про складення померлим заповіту на їхні імена, при цьому не довели поважності причин пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають обставинам справи та суперечать нормам матеріального права, які регулюють виниклі між сторонами правовідносини.

У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Разом з тим, відповідно до частини третьої ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8, що вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.48), після смерті якого відкрилась спадщини на спадкове майно : квартиру АДРЕСА_1, яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу від 25 липня 2008 року (зворот а.а.37).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (зворот а.с.41) спадкова справа розпочата 21 березня 2016 року після звернення ОСОБА_6 (а.с.35) з заявою про прийняття спадщини після померлого сина ОСОБА_8

З матеріалів спадкової справи № 93/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8, останній 09 вересня 2008 року склав заповіт, відповідно якого заповідав ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в рівних частинах належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 (зворот а.с.56).

07 грудня 2016 року Четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою встановлено факт наявності заповіту (зворот а.с.45), складеного ОСОБА_8 09 вересня 2008 року та в подальшому проведені дії по встановленню змісту заповіту та осіб, які зазначені у заповіті.

Після встановлення осіб спадкоємців за зазначеним заповітом четвертою Запорізькою державною нотаріальною конторою 20 лютого 2017 року та 28 лютого 2017 року були направлені на адресу ОСОБА_5 та ОСОБА_3 листи з повідомленням про відкриття спадщини після померлого ОСОБА_8 та наявність заповіту зі встановленим строком для звернення з заявою про прийняття спадщини та роз'яснено їх право на звернення до суду із позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Після отримання повідомлення нотаріуса щодо наявності складеного на їх ім»я ОСОБА_8 заповіту позивачі одразу звернулись до суду з позовом про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, приймаючи до уваги наявність у справі об'єктивних та переконливих доказів, з яких вбачається, що про складення на їх ім'я заповіту позивачі довідалися з листів нотаріуса після спливу визначеного законом строку для подання заяви про прийняття спадщини і одразу реалізували своє право шляхом звернення до суду з позовом, що підтверджує посилання позивачів на наявність поважних причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для них, як спадкоємців, на вчинення цих дій у межах визначених законом строків, колегія суддів вважає помилковим висновок суду про відсутність поважних причин пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Зважаючи на те, що положення Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2004 року, у редакції, що діяла на час посвідчення заповіту, не містять вимог про надання при посвідченні заповіту документів особи, на користь якої складено заповіт, зокрема паспортів та ідентифікаційних кодів, і сам заповіт таких відомостей не містить (а.с.56, зворот), посилання свідків у наведеній частині щодо надання цих документів позивачами спадкодавцю, як доказ їх обізнаності щодо волі ОСОБА_8 скласти у майбутньому на їх ім'я заповіт, правового значення для вирішення справи по суті не має, у зв'язку із чим безпідставно були покладені в основу судового рішення, до того ж заперечуються позивачами з посиланням на зацікавленість свідків, які є близькими родичами відповідача.

З огляду на зазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку, про обґрунтованість апеляційної скарги та не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ухвалення рішення з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Керуючи ст.ст.374,376 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 19 березня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: Четверта Запорізька державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 та ОСОБА_5 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 два місяці з дня ухвалення судового рішення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Дата складення повного тексту постанови 16 липня 2018 року.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В.Орловська