Постанова

Іменем України

28 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 520/3809/16-ц

провадження № 61-23136св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

заявник - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

представник заявника - ОСОБА_2,

заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси

від 09 червня 2016 року у складі судді Чаплицького В. В. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 22 листопада 2016 року у складі колегії суддів:

Плавич Н. Д., Вадовської Л. М., Колеснікова Г. Я.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2009 року акціонерний комерційний інноваційний «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,

ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 19 грудня 2007 року.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 червня 2009 року, з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 16 вересня

2009 року, позовні вимоги АКІБ «УкрСиббанк» задоволені. Стягнуто солідарно з

ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 19 грудня 2007 року у розмірі 101 860,76 доларів США, що еквівалентно 775 160 грн 38 коп., та судові витрати на загальну суму

1 730 грн.

У квітні 2016 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі -

ПАТ «УкрСиббанк»), яке є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», звернулось до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів, визнання поважною причину пропуску строку та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання.

В обґрунтування заяви ПАТ «УкрСиббанк» посилався на те, що 25 лютого

2016 року ним була отримана відповідь про те, що на виконання відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_3 на користь банку заборгованості за кредитним договором та судових витрат не надходили.

Ураховуючи викладене, ПАТ «УкрСиббанк» просило суд видати дублікати виконавчих листів від 06 серпня 2009 року № 2-3443/09 про стягнення з ОСОБА_3 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором від 19 грудня 2007 року в сумі 775 160 грн 38 коп. та судових витрат в сумі 1 730 грн; визнати поважною причину пропуску строку для пред'явлення до виконання виконавчих листів від 06 серпня 2009 року № 2-3443/09; поновити ПАТ «УкрСиббанк» пропущений строк для пред'явлення вказаних виконавчих листів до виконання.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09 червня 2016 року заяву

ПАТ «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання задоволено. Видано ПАТ «УкрСиббанк» дублікати виконавчих листів Київського районного суду м. Одеси у справі № 2-3443/09. Поновлено пропущений строк для пред'явлення виконавчих листів Київського районного суду м. Одеси у справі

№ 2-3443/09 до виконання.

Ухвала районного суду мотивована тим, що причина пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання є поважною, так як виконавчий лист було загублено не з вини стягувача, а про вказане банк дізнався після отримання листа відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області від 25 лютого 2016 року, відповідно до якого на виконанні відділу не знаходилось виконавче провадження, де боржником є ОСОБА_3 при виконанні виконавчого листа

№ 2-3443/09, виданого Київським районним судом м. Одеси, стягувач -

ПАТ «УкрСиббанк». Таким чином, є підстави для видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, ухвалу Київського районного суду

м. Одеса від 09 червня 2016 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції, встановивши, що виконавчі листи було загублено не з вини стягувача -

ПАТ «УкрСиббанк», дійшов правильного висновку про наявність підстав для видачі дублікатів виконавчих листів та наявність поважних причин для поновлення пропущеного строку для пред'явлення їх до виконання.

У касаційнійскарзі, поданій у лютому 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_3,посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просив скасувати вказані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення є незаконними та необґрунтованими. ОСОБА_3 посилався на те, що стягувач не проконтролював хід виконання постанови державного виконавця Другого київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 23 вересня 2001 року про направлення виконавчого документа за належністю до відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області. Таким чином, у судів попередніх інстанції не було належних підстав вважати, що причина пропуску строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання є поважною та поновлювати такий строк. Крім того, висновки судів першої та апеляційної інстанцій ґрунтуються на припущеннях стягувача відносно того, що банк не отримував ніякої інформації від державного виконавця.

Відзив на касаційну скаргу сторонами не подано.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судами встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 червня 2009 року позов АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3,

ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь

АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 19 грудня

2007 року у розмірі 101 860,76 доларів США, що еквівалентно 775 160 грн 38 коп., та судові витрати на загальну суму 1 730 грн.

06 серпня 2009 року на підставі зазначеного рішення суду першої інстанції стягувачу були видані виконавчі листи.

Постановою державного виконавця Другого київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 04 вересня

2009 року ВП № 14770504 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Київського районного суду м. Одеси № 2-3443/09 про стягнення з ОСОБА_3 на користь АКІБ «УкрСиббанк» грошової суми боргу у розмірі 775 160 грн 38 коп.

Постановою державного виконавця Другого київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 04 вересня

2009 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Київського районного суду м. Одеси № 2-3443/09 про стягнення з ОСОБА_3 на користь АКІБ «УкрСиббанк» суми судового збору у розмірі 1 730 грн.

Постановою державного виконавця Другого київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 14 вересня

2009 року вказані вище виконавчі провадження об'єднані в зведене виконавче провадження.

29 квітня 2015 року на адресу стягувача надійшла відповідь Другого київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про те, що 23 вересня 2011 року державним виконавцем Другого київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову про направлення виконавчого документа за належністю до відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області та повідомлено, що виконавче провадження знищено за закінченням строку зберігання.

25 лютого 2016 року за № 03-941 відділ виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області повідомив стягувача, що на виконанні відділу не знаходилось виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_3 при виконанні виконавчого листа № 2-3443/09, виданого Київським районним судом м. Одеси, стягувач - «Укрсиббанк».

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У частині першій статті 370 ЦПК України 2004 року визначено, що замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Згідно з частиною першою статті 371 ЦПК України 2004 року стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Установивши доведеність заявником втрати виконавчих листів від 06 серпня 2009 року у справі № 2-3443/09 про стягнення з ОСОБА_3 на користь

АКІБ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором від 19 грудня

2007 року в сумі 775 160 грн 38 коп. та судових витрат в сумі 1 730 грн, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про наявність передбачених законом підстав для видачі їх дублікатів за заявою стягувача.

На спростування наданих заявником доказів втрати виконавчих листів ОСОБА_3 не надано належних та допустимих доказів. Доводи касаційної скарги у цій частині ґрунтуються на припущеннях, що в силу вимог частини шостої статті 81 ЦПК України є неприпустимим.

За таких обставин касаційна скарга ОСОБА_3 в частині оскарження судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій про видачу дублікатів виконавчих листів підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення в цій частині - без змін.

Разом з тим, у касаційній скарзі ОСОБА_3 оскаржує ухвали суду першої та апеляційної інстанцій в частині поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України 2004 року передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, після її перегляду в апеляційному суді не може бути об'єктом касаційного оскарження.

Враховуючи викладене, касаційне провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 09 червня

2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 22 листопада

2016 року в частині вирішення вимог про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання відкрито помилково, а тому підлягає закриттю.

Такий правовий висновок узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду

від 04 липня 2018 року у справі № 337/5253/13-ц (провадження

№ 61-10084сво18).

Керуючись статтями 400, 406, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 09 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 22 листопада 2016 року в частині задоволення заяви публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дубліката виконавчого листа залишити без задоволення, оскаржувані судові рішення у цій частині залишити без змін.

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 09 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 22 листопада 2016 року в частині вирішення вимог про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання закрити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк