Справа № 452/2617/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"05" квітня 2018 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Пташинського І.А,

при секретарі Терлецькій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Трускавецької міської ради Львівської області про надання дозволу дитині на тимчасовий виїзд за межі України без згоди та супроводу батька,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, який уточнила та просить надати дозвіл на оформлення всіх пов'язаних із перетинанням державного кордону України документів для виїзду за кордон та в'їзду до іноземної країни неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2, а також дозволити тимчасовий виїзд за межі України до Італійської Республіки та інших країн Шенгенської Угоди неповнолітній дитині ОСОБА_3 у супроводі позивача ОСОБА_1 без згоди та супроводу відповідача ОСОБА_2 з часу ухвалення рішення суду до ІНФОРМАЦІЯ_2 року. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 24.02.2015 року вона розірвала шлюб із відповідачем на підставі рішення Трускавецького міського суду Львівської області. Від вказаного шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На протязі тривалого часу сторони не проживають однією сім'єю та припинили подружні відносини. З цього часу відповідач виїхав на роботу у Російську Федерацію де проживає з іншою жінкою, здоров'ям та вихованням доньки не цікавиться та не надає матеріальної допомоги. У зв'язку із важким матеріальним становищем, вона виїхала на роботу до Італійської республіки, та забрала до себе доньку, згоду на виїзд за межі України якої надав відповідач. Донька навчається у шостому класі в Італійській Республіці, а тому їй необхідно виїхати до Італійської Республіки для продовження навчання, однак батько з ними не спілкується, а тому не можуть отримати його згоду на виїзд доньки за межі України, а тому позивач змушена звернутися з даним позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Трускавецької міської ради Львівської області, в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву в якій позов підтримує повністю, просить суд слухати справу у його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно рішення Трускавецького міського суду Львівської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвали шлюб 24.02.2015 року.

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 31.03.2005 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області.

Згідно повідомлення Освітнього навчального закладу державної установи загальної середньої освіти «Центр 1», відомо, що ОСОБА_3 навчається у державній початковій школі ім. Унгаретті в м. Брешія Республіка Італія.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Такий порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетину державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року №231 (із змінами).

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно підпунктом 2 п.7 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014р. № 152 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2016 р. № 1001) визначено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюються особі, яка не досягла 16-річного віку, особі, яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною, - на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (далі - законні представники); у разі оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон у закордонній дипломатичній установі - на підставі заяви-анкети одного з батьків/законних представників та письмової згоди другого з батьків/законних представників, яка надається під час подання документів (заява від другого з батьків/законних представників не вимагається, якщо він є іноземцем або особою без громадянства). У разі відсутності другого з батьків під час подання документів така заява подається нотаріально засвідченою. Якщо батьки не перебувають у шлюбі, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюється на підставі заяви-анкети того з них, з ким проживає особа.

Згідно ст.ст. 3, 6 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей незалежно від того чи здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі життя і здоровий розвиток дитини.

У відповідності до вимог ст.ст.7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Судом встановлено, що відповідач діючи всупереч інтересам дочки, безпідставно чинить перешкоди позивачу у здійсненні заходів, спрямованих на покращення всебічного та гармонійного розвитку дочки, що полягає у його небажанні добровільно надати дозвіл на виїзд дочки за кордон.

Таким чином, проаналізувавши та дослідивши усі матеріали справи, беручи до уваги той факт, що відповідач відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дочки ОСОБА_3 за кордон та судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дочки за межі України для тимчасового перебування, тому суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та вважає необхідним надати їй дозвіл на оформлення всіх пов'язаних із перетинанням державного кодону України документів для виїзду за кордон та в'їзду до іноземної країни неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька відповідача ОСОБА_2 та надати дозвіл неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасовий виїзд за межі України в Італійську Республіку та інші країни Шенгенської Угоди у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 терміном на один рік.

Керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, дозвіл на оформлення всіх пов'язаних із перетинанням державного кодону України документів для виїзду за кордон та в'їзду до іноземної країни неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2, а також надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України в Італійську Республіку та інші країни Шенгенської Угоди неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 терміном на один рік до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Стягнути з ОСОБА_2, 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судових витрат в користь ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя