Справа № 359/1517/16-ц Головуючий у І інстанції Муранова-Лесів І. В.
Провадження № 22-ц/780/2250/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 17.07.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_1,

суддів: Березовенко Р.В., Сержанюка А.С.,

при секретарі Немудрій Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 3 квітня 2018 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в частині, заінтересована особа - ОСОБА_2, -

в с т а н о в и л а :

Статтею 351 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 8, 9, 11 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується; справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а також заяви і скарги подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

30 листопада 2017 року представник боржника ПАТ «Київобленерго» звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про визнання виконавчого листа, виданого Бориспільським міськрайонний судом Київської області від 11.10.2017 року №359/1517/16-ц таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з ПАТ «Київенерго» на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 10080 грн. та про зупинення стягнення за виконавчим листом Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.10.2017 року №359/1517/16-ц, виданого на виконання Постанови Верховного Суду України від 11.10.2017 року про стягнення з ПАТ «Київенерго» на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 40600 грн.(виконавче провадження ВП №55161787) ( а.с.1, 2).

Свої вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2016 року у справі №359/1517/16-ц позов ОСОБА_2 про стягнення 140600 грн. задоволено частково та стягнуто з ПАТ «Київенерго» 40600 грн. витрат на санаторно-курортне лікування за 2014-2015 роки та 40000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 06.12.2016 року на виконання ухвали ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.10.2016 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, яким на користь ОСОБА_2 стягнуто 10080 грн. витрат на санаторно-курортне лікування за 2014-2015 роки та 30 000 моральної шкоди.

На виконання рішення Апеляційного суду Київської області 19.01.2017 року було видано виконавчий лист №359/1517/16-ц про стягнення на користь ОСОБА_2 40 080 грн.

29 травня 2017 року постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження №54029471 про примусове виконання судового рішення.

17 серпня 2017 року на депозитний рахунок Печерського РВДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві було перераховано кошти у розмірі 44388 грн., з яких: 10080 грн. витрат на санаторно-курортне лікування за 2014-2015 роки, 30 000 грн. моральної шкоди, 4008 грн. виконавчого збору та 300 грн. витрат виконавчого провадження. внаслідок чого постановою від 03.10.2017 року виконавче провадження було закінчено.

В наступному Постановою Верховного Суду України від 11.10.2017 року було скасовано ухвалу ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.10.2016 року та від 25.01.2017 року і рішення Апеляційного суду Київської області від 06.12.2016 року в частині стягнення витрат на санаторно-курортне лікування в розмірі 10080 грн. скасовано, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області в частині стягнення з ПАТ Київенерго 406000 грн. залишено в силі.

13 листопада 2017 року на виконання постанови Верховного Суду України видано виконавчий лист, на підставі якого державним виконавцем 17.11.2017 року відкрито виконавче провадження за №55161787. Було звернено увагу на те, що вказаний виконавчий лист від 13.11.2017 року ПАТ «Київенерго» виконано частково, оскільки 17.08.2017 року було сплачено кошти сумою 10080 грн. в межах виконавчого провадження №5402947. Заявник стверджував, що залишок несплачених коштів за виконавчим листом становить 30520 грн. і вважав, що на день звернення до суду із вказаною заявою обовязок ПАТ «Київенерго» щодо сплати коштів відсутній у частині 10080 грн., а тому виконавчий лист від 13.11.2017 року не підлягає виконанню частково на суму 10080 грн.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 3 квітня 2018 року заяву задоволено. Визнано виконавчий лист, виданий Бориспільським міськрайонним судом Київської області від 13.11.2017 року №359/1517/16-ц про стягнення з ПАТ «Київенерго» на користь ОСОБА_2 суми в розмірі 40600 грн., таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення коштів сумою 10080 грн.

У апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали про відмову в задоволенні заяви.

Скарга обґрунтована тим, що питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є перешкодою для завершення судового провадження.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.05.2016 року, залишене в силі постановою Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року в частині стягнення витрат на санаторно-курортне лікування в сумі 40600 грн. виконано ПАТ «Київенерго» частково, а саме, шляхом сплати ОСОБА_2 витрат на санаторно-курортне лікування в розмірі 10080 грн. при примусовому виконанні виконавчого листа №359/1517/16-ц, виданого 19.01.2017 Бориспільським міськрайонним судом Київської області на підставі ухвали Апеляційного суду Київської області від 06 грудня 2016 року.

А тому суд дійшов висновку, що зазначений виконавчий лист про стягнення з ПАТ «Київенерго» на користь ОСОБА_2 суми в розмірі 40600 гривень належить визнати таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення коштів сумою 10080 грн.

Такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Так, судом встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2016 року позов ОСОБА_2 до ПАТ «Київенерго» задоволений частково, а саме, стягнуто з ПАТ «Київенерго» на користь ОСОБА_2 витрати на санаторно-курортне лікування в розмірі 40600 грн. та моральної шкоди в розмірі 40000 грн., а всього - 80600 грн. (а.с.4,5).

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 06 грудня 2016 року рішення Бориспільського міськрайонного суду від 23.05.2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до АЕК «Київенерго» задоволено частково і стягнуто з ПАТ «Київенерго» на користь ОСОБА_2 витрати на санаторно-курортне лікування в розмірі 10080 грн. та моральну шкоду в розмірі 30000 грн. а.с.6-11). 19.01.2017 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист №359/1517/16-ц про стягнення з ПАТ «Київенерго» на користь ОСОБА_2 суми в розмірі 40080 грн. 29.05.2017 року заступником начальника Печерського районного відділу ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві відкрито виконавче провадження №54029471 з виконання вказаного виконавчого листа (а.с.12.13). 17.08.2017 року на депозитний рахунок Печерського районного відділу ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві ПАТ «Київенерго» на виконання вищевказаного виконавчого листа було перераховано кошти у розмірі 44 388 грн., що підтверджується платіжним дорученням № (а.с.14). Постановою заступника начальника Печерського районного відділу ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві від 03.10.2017 року виконавче провадження №54029471 з примусового виконання виконавчого листа №359/1517/16-ц, виданого 19.01.2017 року, закінчено (а.с.15, 16).

Постановою Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.01.2017 року та рішення Апеляційного суду Київської області скасовано в частині стягнення з ПАТ «Київенерго» на користь ОСОБА_2 10080 грн. витрат на санаторно-курортне лікування. Рішення Бориспільського міськрайонного суду від 23.05.2016 року в частині стягнення з ПАТ «Київенерго» на користь ОСОБА_2 40 600 грн. залишено в силі а.с.17-23). 17.11.2017 року заступником начальника Печерського районного відділу ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві відкрито виконавче провадження №55161787 з виконання виконавчого листа №359/1517/16-ц, виданого 13.11.2017 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області на виконання вищевказаної постанови Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року про стягнення з ПАТ «Київенерго» на користь ОСОБА_2 суми в розмірі 40 600 грн. (а.с.24-27).

Постановою Печерського районного відділу ДВС м. Києва ГТУ юстиції у місті Києві від 31 січня 2018 року виконавче провадження ВП№55161787 за виконавчим листом, виданим 13 жовтня 2017 року по справі №359/1517/16-ц було закінчено у звязку з фактичним виконанням рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської об.і від 23 травня 2016 року. Стягнуто з ПАТ «Київенерго» на користь ОСОБА_2 суму у розмірі 40 600 грн.

Бориспільський міськрайонний суд постановляючи Ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та задовольняючи заяву ПАТ «Київенерго» помилкововрахував стягнені кошти за рішенням Апеляційного суду від 06 грудня 2016 року у розмірі 10 080 грн. як часткове виконання Рішення Бориспільського міськрайонного суду від 23 травня 2016 року, про стягнення з ПАТ «Київенерго» коштів на відшкодування майнової шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення Апеляційного суду від 06 грудня 2016 року рішення Бориспільського міськрайонного суду від 23 травня 2016 року про стягнення з ПАТ «Київенерго» коштів на відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 40 600 грн. було скасовано, а тому врахування стягнутих коштів за рішенням Апеляційного суду від 06 грудня 2016 року у розмірі 10 080 грн. в якості часткового виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду від 23 травня 2016 року є помилковим та неправомірним.

Стягнуті кошти за рішенням Апеляційного суду від 06 грудня 2016 року в розмірі 10 080 грн. у відшкодування витрат на санаторно-курортне лікування не були предметом розгляду у суді першої інстанції, а тому ці кошти не можуть бути враховані в якості суми часткового виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду від 23 травня 2016 року при стягненні з ПАТ «Київенерго» коштів на відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 40 600 грн.

Крім того, Рішення Апеляційного суду Київської області від 06 грудня 2016 було скасовано Постановою Верховного Суду від 11 жовтня 2017 року, а тому посилання в ухвалі суду першої інстанції на зазначене рішення суперечить правовим нормам.

Судом першої інстанції не було враховано, що боржник має право згідно ст.16 ЦК України вирішувати питання про повернення надмірно сплачених коштів на користь стягувача шляхом звернення до суду із цивільним позовом відповідно до правових норм глави 83 ЦК України

За ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові до виконання. Згідно зі ст.1 Закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перешкодою для завершення судового провадження. Такий висновок зробив ВСУ в постанові №755/6665/15-ц від 22 березня 2017 року.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невідємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобовязання адміністративних органів виконувати рішення (п.40 рішення від 19.03.1997 рокуу справі «Горнсбі проти Греції»).

Таким чином, питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перешкодою для завершення судового провадження.

Дол-

Неправильне встановлення обставин справи та неправильна оцінка доказів полягає також в тому, що Бориспільським міськрайонним судом Київської області не було враховано, що визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перешкодою для завершення судового провадження по справі №359/1517/16-ц, оскільки така ухвала унеможливлює виконання судового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, порушує право позивача на справедливий судовий захист.

Відповідно до вимог ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Так, відповідно до вимог ч.4 ст.432 ЦПК України, про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню і також слід відмовити ПАТ «Київенерго» в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в частині.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.374, 379, 381, 382 ЦПК України, колегія судів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 3 квітня 2018 року скасувати і відмовити Публічному акціонерному товариству «Київенерго» у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в частині.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: