Справа № 369/968/18
Провадження №2-др/369/24/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючого - судді Дубас Т.В.,

при секретарі судового засідання Яцевич В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві питання про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, повязаних з професійною правничою допомогою у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ПрАТ «Стархова група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.07.2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ПрАТ «Стархова група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди було задоволено частково позовні вимоги та стягнуто з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) відшкодування матеріальної шкоди заподіяної в результаті ДТП в розмірі 15 285,55 грн (п'ятнадцять тисяч двісті вісімдесят пять грн. пятдесят пять коп), з яких 14 635,55 різниця між фактичною вартістю відновлювального ремонту та сумою страхового відшкодування, 650,00 грн послуги евакуатора. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3 409, 00 грн, з яких 1 409,00 грн витрати зі сплати судового збору, 2000,00 вартість проведення експертного дослідження. У решті позову відмовлено. Надано позивачу строк протягом пяти днів подати докази на підтвердження розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи.

12 липня 2018 року до суду надійшла заява представника позивача про стгнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. На підтвердження понесених витрат до заяви додано договір №20/2017 про надання правової допомоги від 15.02.2017 року, акт №1/20/2017 здачі-приймання виконанних робіт (надання послуг) від 04.07.2018 року, платіжне доручення від 06 червня 2018 року на суму 2000,00 грн та платіжне доручення від 14 лютого 2018 року на суму 5 000,00 грн.

У судове засідання представник позивача не зявився. Направив до суду клопотання про розгляд заяви у його відсутності.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти ухвалення додаткового рішення та стягнення з ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу. Доводи заяви вважає необгрунтованими та не підтвердженими належними доказами, про що подав письмові заперечення. Тому просив суд відмовти у задоволенні заяви.

У судове засідання представник третьої особи ПрАТ «Стархова група «ТАС» не зявився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши дану заяву та матеріали цивільної справи суд приходить до висновку, що в ухваленні додаткового рішення слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача у вказаній справі представляв адвокат ОСОБА_3 на підставі договору № 20/2017 про надання правової допомоги від 15 лютого 2017 року.

В України діяльність адвокатів врегульована Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Частиною 3 статті 4 Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об'єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

За змістом ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При цьому розмір гонорару визначається відповідно до Правил адвокатської етики затверджених Звітно-виборним з'їздом адвокатів України 09.06.2017 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 3 ,4 ,5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Ці розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 246 ЦПК України, визначено ухвалення рішення про судові витрати.

Так, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Так, згідно акту №1/20/2017 здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг) від 04.07.2018 року вбачається, що адвокатським бюро «Максима Кучерука», в особі директора ОСОБА_3, на підставі договору про надання правової допомоги №20/2017 від 15.02.2017 року були надані ОСОБА_4 послуги, які включають підготовку позовної заяви та участь у судових засіданнях03.05.2018 року , 08.06.2018 року, 02.07.2018 року. Вартість таких послуг складає 7 000,00 грн.

Разом з тим, даний акт не може судом розцінюватися як належний, достовірний та додатній доказ в розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України, оскільки не містить детального опису робіт (наданих послуг) з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Окрім того, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу суду надано платіжне доручення від 06 червня 2018 року на суму 2000,00 грн та платіжне доручення від 14 лютого 2018 року на суму 5 000,00 грн. Проте в зазначених платіжних документах платником є ПАТ «Альфа Банк», код 23494714, в той час як податковий номер ОСОБА_1 НОМЕР_2. З наданих платіжних доручень неможливо встановити факт здійснення оплати, оскільки вони не містять відмітки банку про проведення оплати.

Крім того, відповідно (пункт 41 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» N10 від 17 жовтня 2014 року), якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

Проте, за наявності перелічених та досліджених в судовому засіданні документів, наданих представником позивача, неможливо достовірно встановити, що фактично ОСОБА_1 сплатив грошові кошти за надання правової допомоги, оскільки суду не було надано належних та достовірних доказів, в розумінні ст.ст.77,79 ЦПК України,

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що підстави для ухвалення додаткового рішення у справі відсутні, оскільки докази на підтвердження судових витрат на правову допомогу у вище зазначеній справі не були надані суду у встановленому законом порядку, а поважності причин неподання таких доказів до закінчення судових дебатів у справі, позивачем не наведено.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України про відмову в прийнятті додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 270, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У прийнятті додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ПрАТ «Стархова група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Дубас Т.В.