Номер провадження: 22-ц/785/1006/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відвід колегії суддів по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, ОСОБА_5, Пята одеська державна нотаріальна контора про поновлення пропущеного строку звернення до суду, визнання майна спільним майном подружжя та визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 06.11.2017 року,

встановила:

18.09.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, уточнивши який просив суд поновити йому пропущений строк звернення до суду, визнати обєкти нерухомого майна спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_6; визнати за ним право власності на 5/8 часток обєктів нерухомого майна (1/2 частка спільна сумісна власність та 1/4 частка спадкове майно), обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 02.06.1990 року між ним та ОСОБА_6 був зареєстрований шлюб, під час перебування у якому народились дві спільні доньки відповідачі по справі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Під час шлюбу подружжям ОСОБА_3 було придбано наступне нерухоме майно: за договором купівлі-продажу від 03.07.2006 року земельна ділянка, площею 0,0321 га, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 69; за договором купівлі-продажу від 25.12.2006 року земельна ділянка, площею 0,0047 га, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 69; за договором купівлі-продажу від 25.12.2006 року гараж, який знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 69/7 «А», загальною площею 36,4 кв.м.; за договором купівлі-продажу від 2006 року було придбано 7/200 частин в ДБК «Літній відпочинок», які складались з житлових та господарських споруд за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 69/7»А», за договором купівлі-продажу від 13.08.1998 року за яким ОСОБА_6 придбала 1/1500 частини ДБК «Літній відпочинок». В подальшому ветхі будівлі та споруди протягом 2000-2010 року були знищені, та подружжям ОСОБА_6 було побудоване наступне майно: домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами під № 69/2, що розташоване за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 69/2, яке належало ОСОБА_6 на праві приватної власності, яке складається з двох житлових будинків; житловий будинок з вбудованим обєктом торгівлі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_3 не визнали, та звернулись до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 права власності на 3/8 частки спадкового майна кожному, посилаючись на те, що доводи ОСОБА_3 викладені в первісному позові недостовірні так як ОСОБА_3 при отриманні свідоцтва на право власності в порядку спадкування за законом визнав, що спадкове майно набуте померлою ОСОБА_6 за час шлюбу, але за кошти, які належали ОСОБА_6 особисто.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 06.11.2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Поновлено ОСОБА_3 пропущений строк звернення до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. Визнано обєктами спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_6 наступне майно, яке належало ОСОБА_6А: житловий будинок з вбудованим обєктом торгівлі, який в цілому складається з одного житлового будинку літ. «А», загальною площею 1115,9 кв.м., житловою площею 386,5 кв.м., основною площею 144,5 кв.м., розташованого на земельній ділянці площею 368 кв.м.; домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами під № 69/2, розташованого за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, яке в цілому складається з двох житлових будинків під літ. «А» та «А2», житловою площею 65,3 кв.м. та надвірних споруд під літ. № 1-2 огорожа, І-мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 277 кв.м.; земельну ділянку площею 0,0278 га, яка розташована за адресою м.Одеса, вул. Фонтанська дорога, 69/2. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 5/8 частки (1/2 частка спільне сумісне майно та 1/8 частка в порядку спадкування за законом) житлового будинку з вбудованим обєктом торгівлі, розташованому за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 69/2, та на земельні ділянки площею 0,0321 га та 0,0047 га за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 69. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 5/8 частки (1/2 частка спільне сумісне майно, 1/8 частка в порядку спадкування за законом) наступного майна: домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами під № 69/2, розташованого за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, яке належало ОСОБА_6 на підставі права власності на домоволодіння, яке в цілому складається з двох житлових будинків під літ. «А» та «А2», житловою площею 65,3 кв.м. та надвірних споруд під літ. № 1-2 огорожа, І-мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 277 кв.м. (кадастровий номер :52:001:0058), які знаходяться у фактичному користуванні та земельної ділянки площею 0,0278 га, яка розташована за адресою м.Одеса, вул. Фонтанська дорога, 69/2. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу у якій з посиланням на те на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального та неправильне застосування матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким провадження у справі за первісним позовом ОСОБА_3 в частині вимог про визнання майна спільним сумісним майном подружжя - закрити з підстав передбачених п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 про визнання майна спільним сумісним майном подружжя, визнання права власності та визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними відмовити та позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за зустрічним позовом задовольнити у повному обсязі.

В ході розгляду справи у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали клопотання про відвід колегії суддів, як на підстави для відводу колегії суддів посилались на:

-порушення порядку визначення судді для розгляду справи;

-порушення розгляду відводу, що заявлено 21.02.2018 року;

-вчинення суддею-доповідачем процесуальних порушень при постановленні ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заву про відвід колегії суддів необхідно залишити без розгляду виходячи з такого.

21.02.2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали заяву про відвід колегії суддів з підстав порушення порядку визначення судді для розгляду справи. 13.03.2018 року ухвалою апеляційного суду Одеської області в особі судді судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_7 у задоволені вказаної заяви було відмовлено у звязку з безпідставністю.

04.04.2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повторно подали заяву про відвід колегії суддів, при цьому однією з підстав для відводу повторно зазначили - порушення порядку визначення судді для розгляду справи, що вже була розглянута раніше.

Відповідно до ч.5 ст. 39 ЦПК України, якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Отже, оскільки доводи заяви про відвід щодо порушення порядку визначення судді для розгляду справи вже були розглянуті, в цій частині заяву про відвід необхідно залишити без розгляду у відповідності до ч. 5 ст. 39 ЦПК України.

Щодо доводів зави про вчинення суддею-доповідачем процесуальних порушень при постановленні ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме: в увалі не визначено суму для сплати судового збору, та порушення розгляду відводу, що заявлено 21.02.2018 року, а саме: що вказана заява не розглянута протягом двох днів із дня надходження заяви про відвід, колегія суддів зауважує наступне.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху було постановлено 29.11.2017 року, отже, з врахуванням зазначених вимог процесуального закону, заяву про відвід з підстав порушень при її постановленні апелянт міг подати не пізніше 21.02.2018 року, чого зроблено не було.

Щодо доводів про порушення розгляду відводу, що заявлено 21.02.2018 року, необхідно зазначити наступне.

Та обставина, що попередня заява про відвід не розглянуто протягом 2 двох днів з дня її надходження, заявникам та їх представникам було відома 28.02.2018 року, таким чином заяву про відвід з цих підстав, мав право подати не пізніше 03.03.2018 року, проте заву подано лише 04.04.2018 року.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Подаючи апеляційну скаргу, апелянти, які мають двох представників, серед яких є адвокат, не сплатили судовий збір у повному обсязі, у звязку з чим апеляційна скарга ухвалою суду від 29.11.2017 року була залишена без руху, що спричинило затягування розгляду справи.

Оскільки апелянтом не було визначено вартість спірного майна, суд був позбавлений можливості визначити суму судового збору, про що вказано в ухвалі, у звязку із чим апелянтів було зобовязано визначити вартість спірного майна та сплати судовий збір за вимогу майнового характеру.

Отже, твердження що вчинення суддею-доповідачем процесуальних порушень при постановленні ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, є надуманими.

Таким чином, процесуальна поведінка ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представників, а саме: подання апеляційної скарги з порушенням ст.119 ЦПК України (у редакції, яка діяла на час подання апеляційної скарги); подача безпідставного відводу; подача зави про відвід поза строками встановлених ч.3 ст.39 ЦПК України, вказують на зловживання апелянтами своїми процесуальними правами.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право:

1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;

2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти;

5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках;

6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

2. Учасники справи зобовязані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи;

3) зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою;

4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом.

3. У випадку невиконання учасником справи його обовязків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно частини 1 та 3 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Підсумовую викладене, колегія визнала, що заява про відвід колегії суддів в частині посилань на вчинення суддею-доповідачем процесуальних порушень при постановленні ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та порушення розгляду відводу, що заявлено 21.02.2018 року, є зловживанням процесуальними правами, а тому з урахуванням інших обставин справи: подання апеляційної скарги з порушенням ст.119 ЦПК України; подача безпідставного відводу, заява в цій частині підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ч. 3, 5 ст.39, ч. 3 ст. 44 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відвід колегії суддів - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 06.04.2018 року.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

ОСОБА_8