н/п 2/490/1104/2018 Справа № 490/9345/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27.03.2018 р. Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Гуденко О.А.,
при секретарі - Кваші С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виділ в натурі частки із майна, що є в спільній частковій власності,-
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про виділ в натурі 7/100 часток із майна, що є у спільній частковій власності, з припиненням останньої, а саме виділити в натурі у власність ОСОБА_1 житловий будинок літ. В, загальною площею 48,6 кв.м., житловою площею 43.,6 кв.м. по пр. Центральному 65/1 в м. Миколаєві.
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі у відповідності до висновку експертизи №125-018.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заперечення проти позову не надали.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєвавід 2607.2005 року, визнано угоду купівлі-продажу 7/100 часток домоволодіння №65 по пр. Леніна в м. Миколаєві, укладену 7 травня 2005 року в простій письмовій формі між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 -дійсною. Визнано за ОСОБА_6 право власності на 7/100 часток домоволодіння №65 по пр. Леніна в м. Миколаєві.

30 грудня 2005 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8, після чого змінила прізвище на "Кім".

Відповідно lо ОСОБА_9 з Рішення виконавчого комітету Миколаївської місьокї ради №141 від 24.02.2017 "Про зміну та надання адрес і внесення змін до рішень виконкому міської ради", частині житлового будинку по просп. Центральному, 65 (літ. В-1, примі. №№7-1, 7-2, 7-3, 7-4 заг. площ. 50,0 кв.м.), яка належить ОСОБА_1 надано нову адресу: пр. Центральний,65/1.

У відповідності до довідки КП ММБТІ, виданої 10.03.2017, станом на 28.12.2012 р. права власності по пр. Центральний,65/1 (стара назва - просп. Леніна) в м. Миколаєві зареєстрована за ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності, частка - 7/100. Житловий будинок літ. В, загальною площею 48,6 кв.м., і зменшена загальна площа на 1,4 кв.м. за рахунок проведення оздоблювальних робіт - згідно діючого законодавства Житлового кодексу не є самочинними.

Згідно ММБТІ від 19.10.2017 року, відповідно до паперових носіїв реєстраційної справи, станом на 30.12.2012, право власності на нерухоме майно за адресою : м. Миколаїв, пр. Центральний,65 зареєстровано за : ОСОБА_6-7/100 часток, ОСОБА_2 - 9/100 часток. Крім того, за вищезазначеною адресою було зареєстровано право власності на нежитлові приміщення та квартири, які були у власності наступних осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, розташований в м. Миколаєві по пр. Центральний 65/1, позивачу належить буд. літ. "В", загальною площею 48,6 кв.м., житловою (основною) - 43,6 кв.м..

Згідно висновку № 125-018 судової будівельно-земельно-технічної експертизи по запиту адвоката ОСОБА_9 №3/02 від 07.02.2018 р., експертом запропоновано один варіант виділу в натурі частини вказаного вище житлового будинку з надвірними господарськими спорудами співвласників з визначенням реальної частки, згідно порядку, що склався та з урахуванням побажання співвласників.

Відповідно до першого варіанту, по ідеальних частках, згідно порядку користування, що склався та побажання співвласника, у користування співвласника ОСОБА_1 пропонується виділити: частина житлового будинку літ. "В", квартира №7 : 7-1 житлова кімната пл.20,7 кв.м., 7-2 житлова кімната пл. 22,90 кв.м., 7-3 коридор, 7-4 санвузол. Разом по квартирі №7: пл. 48,60 кв.м. - 38555 грн. Надвірні узаконені господарські будови: 7/100 частини №3,7,8 - огорожа -301 грн. Всього інвент. вартістю - 38856 грн. Реальна частка складає 7/100 (38555:522112буд), що відповідає частки, що ідеально належить. Сума грошової компенсації не визначається, т.я. співвласнику ОСОБА_1 виділяється частка, що ідеально належить. Розділ горищного простору за наданим варіантом виділу частки житлового будинку літ. "В", виконується співвісне стінам, які розділяють будинок на окремі частини, що забезпечує доступ кожного із співвласників до приналежної частини перекриття та покрівлі для можливості його обслуговування і ремонту. В даний час в користуванні співвласника знаходяться ізольовані частини житлового будинку, та окремі житлові будинки, при цьому які-не будь роботи по переобладнанню не потрібні.

У відповідності до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 364 ч. 1 цього Кодексу передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

Частиною 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України). Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183).

За такого, суд приходить до висновку, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачкою при подачі позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 18, 259, 263-265, 280, 281, 284 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виділ в натурі частки із майна, що є в спільній частковій власності - задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі частку із майна, що є у спільної частковій власності, а саме: частину житлового будинку літ. "В" - квартира №7, яка складається з: 7-1 житлова кімната пл.20,7 кв.м., 7-2 житлова кімната пл. 22,90 кв.м., 7-3 коридор, 7-4 санвузол, загальною пл. 48,60 кв.м. з надвірними будовами №3,7,8 - огорожа, що складає в натурі 7/100 часток із майна, що є у спільній частковій власності.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Гуденко О.А.