АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 597/1237/17Головуючий у 1-й інстанції Дудяк С.В.
Провадження № 22-ц/789/668/18 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого - Дикун С.І.

Суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

за участю секретаря - Коваль О.І.

та учасників справи: представника Приватного аграрно-промислового підприємства "Колос" ОСОБА_1; представника позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 597/1237/17 за апеляційною скаргою Приватного аграрно-промислового підприємства "Колос" на рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2018 року, ухваленого суддею Дудяком С.В.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом, враховуючи наступні зміни, до Приватного аграрно-промислового підприємства Колос (далі ПАПП Колос), третьої особи Кошилівської сільської ради Заліщицького району про стягнення 1883,21 грн. шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю, серії ЯА №492122, виданого 19.09.2005 року, являється власником земельної ділянки загальною площею 1,277 га., кадастровий номер :01:001:0166, яка розташована на території Кошилівської сільської ради, Заліщицького району, Тернопільської області, із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивачем, як стверджує його представник, з'ясовано та підтверджено довідками сільської ради, що, упродовж 2016-2017 років, його земельна ділянка оброблялась відповідачем - ПАПП Колос без укладення договору оренди. З метою відновлення порушених прав позивач звертався письмово до представника відповідача, однак йому було офіційно відмовлено з огляду на те, що факту самовільного зайняття земельної ділянки не було встановлено компетентним органом та відсутній розрахунок розміру завданої шкоди. Після цього позивач звернувся в Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області і ініціював перевірку дотримання вимог земельного законодавства відповідачем, якою встановлено факт самовільного зайняття останнім земельної ділянки позивача, видано припис про усунення виявленого порушення та здійснено розрахунок заподіяної позивачу шкоди на суму 1883,21 гривні. А, тому, позивач, як власник земельної ділянки, яку самовільно зайнято відповідачем, вважає свої права порушеними та з метою їх відновлення вимушений звернутись до суду з даним позовом, який його представник просить задоволити в повному обсязі змінених позовних вимог.

Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2018 року змінений позов задоволено. Стягнуто з ПАПП Колос, що знаходиться в с.Кошилівці, Заліщицького району, Тернопільської області, в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 шкоду, заподіяну самовільним зайняттям земельної ділянки та судові витрати по справі в розмірі 2523 (дві тисячі п'ятсот двадцять три) гривні 21 копійки.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАПП Колос подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необгрунтованість рішення суду, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 Вказує, що судом не взято до уваги те, що відповідно до даних журналу реєстрації перевірок №1 ПАПП «Колос» фактично вказана перевірка останнього не проводилась, жоден із представників відповідача не був присутнім під час складання Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом земельної ділянки від 29.09.2017р. за №419/ДК/528/АП/09/01/-17 та Акту обстеження земельної ділянки від 29.09.2017р. за №419/ДК/243/АО/10/01/-17, та не брав участі в обстеженні земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0166, площею 1,28 га. Крім того, особа, яка подала апеляційну скаргу зазначає, що інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель під час перевірки не вказав та не долучив жодних документів, які би свідчили, що ПАПП «Колос» обробляє земельну ділянку, а лише констатував, що саме ПАПП «Колос» обробляє земельну ділянку; також з вищезазначених актів не вбачається з чого інспектор виходив, що це «землі сільськогосподарського призначення для посіву ріпаку», а також не зазначив, яким саме способом здійснювались точні координати місця знаходження земельної ділянки. Наголошує, що межі земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0166, яка належить гр.ОСОБА_2 на праві приватної власності, не встановлювалися в натурі (на місцевості), що вказує на відсутність обов'язку у будь-яких третіх осіб (в тому числі і ПАПП «Колос») щодо дотримання таких меж. Скаржник вважає, що посилання в оскаржуваному рішенні на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду по справі №819/5/18 від 04.04.2018 року, яке не набрало законної сили, є неналежним та недопустимим доказом. Скаржник посилається на те, що відсутність керівника чи уповноваженої особи ПАПП «Колос» під час перевірки останнього, а також відсутність відповідних записів в журналі реєстрації перевірок №1 ПАПП «Колос» вказують на порушення ч.ч.11,12 ст.4 4 Закону №877-V, що, в свою чергу, є порушенням порядку проведення такої перевірки та, відповідно, ставить під сумнів її результати, що не було враховано в суді першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу ПАПП «Колос» залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Вказує, що трактування відповідачем прав на чужу земельну ділянку суперечить вимогам чинного законодавства. Зазначає, що у ПАПП «Колос» було достатньо можливостей забезпечити супровід перевірки його керівником або іншими уповноваженими особами підприємства. Зазначені ПАПП «Колос» обставини порушення процедури проведення перевірки не свідчать про її протиправність та незаконність її результатів, що повністю узгоджується із висновком Верховного Суду від 23.01.2018 року по справі №К/9901/1852/18.

Під час розгляду справи в апеляційному суді представник ПАПП Колос підтримала апеляційну скаргу.

Представник позивача ОСОБА_2 апеляційної скарги не визнав, вважаючи рішення суду законним та обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю обставин самовільного використання відповідачем земельної ділянки позивача, чим останньому завдано шкоди на суму 1883,21 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Судом установлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, кадастровий номер :01:001:0166, площею 1,277 га, яка розташована на території с.Кошилівці Заліщицького району Тернопільської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯА №492122, виданого 19.09.2005 року.

Земельна ділянка (пай) позивача ОСОБА_2 у 2016-2017 роках оброблялась ПАПП Колос без укладення договору оренди, що вбачається із довідки №631 від 07.08.2017 року Кошилівської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області.

Відповідач відповіддю №85 від 04.04.2017 року відмовив ОСОБА_2 в усуненні порушень його прав на землю, з мотивів невстановлення компетентним органом факту самовільного зайняття даної земельної ділянки та у зв'язку із відсутністю розрахунку розміру завданої шкоди.

Актом обстеження земельної ділянки №419/ДК/243/АО/10/01/-17, актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом земельної ділянки с.Кошилівці Заліщицького району №419/ДК/528/АП/09/01/-17 від 29.09.2017 року та приписом №419/ДК/343/Пр/03/01/-17 державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_4 встановлено, що ПАПП Колос самовільно зайняло земельну ділянку ОСОБА_2 площею 1,28 га. із земель приватної власності на території Кошилівської сільської ради, чим порушило вимоги ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України, ПАПП Колос зобов'язано усунути порушення вимог земельного законодавства.

Розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки позивача ПАПП Колос, виконаного державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_4, встановлено, що позивачу відповідачем заподіяно шкоду у розмірі 1883,21 грн.

Статтями 125, 126 ЗК України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Статтею 206 ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

За приписами статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Земельний кодекс України та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин є спеціальними до правовідносин щодо відшкодування збитків землевласникам та землекористувачам, у тому числі у вигляді неодержаних ними доходів.

Відповідно до ст.211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Згідно із ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки ( пункт «д» ч.1 ст. 156 ЗК України).

За змістом ст.157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до наведених вимог закону, обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність у цієї особи на час прийняття судом рішення таких документів є самовільним зайняттям вказаної земельної ділянки.

Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМУ № 284 від 19 квітня 1993 р. з наступними змінами, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, зокрема, неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Відповідно до п.3 Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. Розміри збитків, у тому числі неодержані доходи згідно з п. 2 Порядку, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

Отже, системний аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє зробити висновок, що у випадку неукладення договору оренди (не продовження його дії на новий строк), суперфіцію або інших правочинів як правових підстав для користування земельною ділянкою з вини користувача настають правові наслідки, передбачені ст. 157 ЗК України та Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам. Саме такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016р. у справі № 6-2588цс15.

Доводи апеляційної скарги про те, що межі спірної земельної ділянки не встановлювалися в натурі (на місцевості), що вказує на відсутність обов'язку ПАПП «Колос» щодо дотримання таких меж, спростовуються Актом обстеження земельної ділянки №419/ДК/243/АО/10/01/-17, актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом земельної ділянки с.Кошилівці Заліщицького району №419/ДК/528/АП/09/01/-17 від 29.09.2017 року та приписом №419/ДК/343/Пр/03/01/-17 державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_4, якими встановлено, що ПАПП Колос самовільно зайняло земельну ділянку ОСОБА_2 площею 1,28 га. із земель приватної власності на території Кошилівської сільської ради, чим порушило вимоги ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України, ПАПП Колос зобов'язано усунути порушення вимог земельного законодавства.

Колегія суддів не приймає доводи ПАПП «Колос» про порушення правил перевірки дотримання вимог земельного законодавства з мотивів відсутності представників відповідача під час складання Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства, оскільки зазначені обставини не спростовують наявності самовільного захоплення відповідачем земельної ділянки позивача. Крім того, 21.09.2017 року ПАПП «Колос» отримано копію наказу на проведення перевірки, що дозволило відповідачу забезпечити явку своїх представників, чого не було зроблено, як і не було подано пояснень, заперечень чи правовстановлюючих документів, які би підтвердили правомірність користування спірною земельною ділянкою відповідачем у термін, наданий для здійснення заходу державного контролю за дотриманням земельного законодавства з 11 вересня по 01 жовтня 2017 року. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду по справі №819/18 від 04.04.2018 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАПП «Колос» до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Бощівському, Заліщицькому, Чортківському районах Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільські області ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування припису, а саме, у визнанні протиправними дій зазначеної посадової особи щодо проведення 29.09.2017 року позапланової перевірки з питань дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок, як об'єктів перевірки на території Кошилівської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області кадастровий номер :01:001:0166, площею 1,28 га, а також щодо складання акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом земельної ділянки від 29 вересня 2017 року №419/ДК/243/АО/10/01/-17; визнанні протиправним та скасуванні припису від 29 вересня 2017 року №419/ДК/343/Пр/03/01/-17, виданого вказаним державним інспектором.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Судові витрати у апеляційному суді, у відповідності до ст.141 ЦПК України, покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного аграрно-промислового підприємства "Колос" залишити без задоволення.

Рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2018 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені в апеляційному суді, покласти на відповідача ОСОБА_5 аграрно-промислове підприємство "Колос".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 27 липня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6