Справа № 452/1970/17 Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С.
Провадження № 22-ц/783/15/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляк Р.В.

при секретарі Куцик І.Б.

з участю представника позивача ОСОБА_3-ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2017 року позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 звернулися до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_5 покликаючись на те, що 25.10.2016 року о 17.05 год. на автомобільному мості між м.Самбір та с.Ралівка Самбірського району Львівської області ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння та керуючи автомобілем марки "Mercedes-Benz 709D" із реєстраційним номером НОМЕР_7 порушив Правила дорожнього руху та здійснив зіткнення із автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3; внаслідок цього автомобілі отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження. Вказують, що постановою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 16.12.2016 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 і призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік. Водночас позивачі зазначають, що згідно звіту №2557/16 про оцінку автомобіля НОМЕР_1, складеного 18 листопада 2016 року "Експерт-сервіс", вартість відновлювального ремонту даного автомобіля, внаслідок його пошкодження під час ДТП становить 84427,2грн. Крім того ОСОБА_3 стверджує, що внаслідок вищевказаної ДТП йому також заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку із пошкодженням власності (автомобіля) та неможливістю користуватися автомобілем за його призначенням. Розмір відшкодування моральної шкоди визначає у сумі 10000 гривень. Позивачу ОСОБА_6 спричинено моральну шкоду у вигляду душевних і фізичних страждань, які вона зазнала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та внаслідок отримання тілесних ушкоджень, яку вона оцінює в розмірі 5000 грн., а тому позивач ОСОБА_3 просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_5 в його користь 84427,20 грн. у відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, 10000 гривень моральної шкоди; ОСОБА_6 просить у судовому порядку стягнути із відповідача в її користь 5000 гривень моральної (немайнової) шкоди.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2017 року позов ОСОБА_3 і ОСОБА_6 задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_8, виданий Старосамбірським РВ УМВСУ у Львівській області 28.12.1995 року, жителя АДРЕСА_1, у користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, як відшкодування матеріальної шкоди 84427,20 (вісімдесят чотири тисячі чотириста двадцять сім гривень 20 коп.) грн., 10000 (десять тисяч) гривень моральної (немайнової) шкоди, - всього 94427,20 (дев'яносто чотири тисячі чотириста двадцять сім гривень 20коп.)грн.

Стягнуто із ОСОБА_5 у користь ОСОБА_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди 5000 (п'ять тисяч) грн.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач - ОСОБА_5. Вважає рішення суду незаконним, необгрунтоване та таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права при неповно встановлених обставинах справи. Звертає увагу, що винним у зіткненні автомобілів є водій, який керував автомобілем марки "Renault Kango", реєстраційний номер НОМЕР_4, тобто позивач. Складений протокол поліцейськими був з грубим порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України 07.11.2015 року №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року №1408/278953, оскільки такий не відображає дійсні обставини дорожньої транспортної пригоди. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід залишити без задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом установлено, що 25.10.2016 року в с. Ралівка Самбірського району Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля НОМЕР_6, яким керував ОСОБА_3

Також встановлено, що в результаті даної ДТП, потерпілою є ОСОБА_7, оскільки така отримала травми.

Постановою слідчого СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області Маркевича І.В. від 17.11.2016 року кримінальне провадження №0001366 внесене до ЄРДР 25.10.2016 року по даному факту закрито у зв'язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до постанови судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 16.12.2016 року, яка набрала законної сили встановлено, що 25.10.2016 року приблизно о 17:05 год. на автомобільному мості між м.Самбір та с.Ралівка Самбірського району ОСОБА_5 керуючи автомобілем НОМЕР_5 в стані алкогольного сп'яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення із автомобілем НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим вчив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Цією постановою відповідача ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень і призначено йому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно звіту №2557/16 про оцінку автомобіля НОМЕР_6, складеного 18 листопада 2016 року оцінювачем "Експерт-сервіс", вартість матеріального збитку, завданого власнику даного автомобіля внаслідок пошкодження його транспортного засобу у ДТП 25.10.2016 року в цінах станом на час завершення виконання цього дослідження становить 84427,20 грн., - вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля.

Як вбачається із матеріалів справи, на момент вищевказаної ДТП транспортний засіб відповідача був застрахований згідно полісу №АЄ/5455050, відповідно до якого ліміт відшкодування майнової шкоди становить 100000 грн, франшиза 1000 грн. Як установлено у судовому засіданні із пояснень сторін, страхова компанія не визнала спірні правовідносини страховим випадком, оскільки відповідач перебував у стані алкогольного сп'яніння, у тому числі страхувальником був ОСОБА_9

Із довіреності на продаж, обмін, надання в оренду або позику та експлуатацію відомо, що ОСОБА_3 уповноважений зокрема на експлуатацію автомобіля пасажирського - В, марки "Renault Kangoo" реєстраційний номер НОМЕР_4.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд виходив з тих обставин, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди дійсно було завдано шкоду автомобілю позивача ОСОБА_3 і така шкода спричинена з вини відповідача ОСОБА_5 на загальну суму 84427,20 грн., а також завдано ОСОБА_3 10000 грн. і ОСОБА_6 5000 грн. моральної (немайнової) шкоди.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз'яснено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до п. 13 вище вказаної Постанови Пленуму та, враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ч. 1 ст. 1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до приписів ст. ст. 1187, 1188 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, а особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду. Шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки в результаті дорожньо-транспортної пригоди дійсно завдано шкоду автомобілю позивача ОСОБА_3 і така шкода спричинена з вини відповідача ОСОБА_5, беручи до уваги те, що сума майнової шкоди підтверджена наявними в матеріалах справи належними доказами, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позовні вимоги про стягнення майнової шкоди слід задовольнити та присудити стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_3 загальну суму матеріальної шкоди у розмірі 84427.20 грн.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як слідує із роз'яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31.03.1995 року №4 (із наступними змінами) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У відповідності до вимог п. 5 та п. 9 цієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Колегія суддів вважає, що діями відповідача позивачу ОСОБА_3 заподіяна моральна шкода, оскільки внаслідок пошкодження автомобіля і неможливості його відновлення з вини відповідача позивач зазнав душевних страждань, тривалий час не мав змоги користуватись своїм автомобілем, у зв'язку з цим змушений був змінювати свій звичний спосіб життя. Також позивач витрачав свій час та моральні зусилля, спрямовані на захист порушеного права. Разом з тим позивач ОСОБА_6 зазнала душевних та фізичних страждань, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження; витрачала кошти і зусилля для відновлення здоров"я.

Враховуючи ступінь вини відповідача і його майновий стан, та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, колегія суддів вважає розмір моральної шкоди визначений судом першої інстанції розумним та справедливим.

Слід зазначити, що враховуючи встановлені обставини справи, суд першої інстанції як і колегія суддів апеляційного суду Львівської області прийшли до висновку, що під час провадження в справі ОСОБА_5 як відповідачем у цивільному спорі не подано суду клопотань про доказування чи про звільнення від доказування неналежності, недопустимості наявних у цивільній справі документів; не зазначено доказів, які б спростовували кожну обставину, наведену в зверненні до суду ОСОБА_3 і ОСОБА_6 із доказами, на які вони покликались; не доведено, що шкоду завдано не з його вини; не спростовано причинно-наслідкового зв'язку між його діянням та результатом, що настав.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2017 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 23 липня 2018 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк