АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/5453/17 Головуючий суддя І інстанції Назаренко О. В.
Провадження № 22-ц/790/3855/18 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин про стягнення аліментів
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року м. Харків.

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання матері,

встановив :

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 та просила постановити рішення, на підставі якого стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 850 гривень щомісячно на утримання непрацездатної матері.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона з 01 квітня 2002 року є пенсіонером за віком, а з 01 червня 2011 року інвалідом другої групи за загальним захворюванням, 60% трудове каліцтво довічно. ЇЇ джерелом доходу є пенсія, якої не вистачає на придбання ліків, продуктів харчування. Вона знаходиться у тяжкому матеріальному становище і змушена вишукувати будь-які можливості для економії, щоб вижити. Позивач зазначила, що відповідач є працездатною особою, однак відмовляється у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу своїй матері, яка постійно хворіє, а тому позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року позов ОСОБА_4 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання непрацездатної матері у розмірі 850 гривень щомісячно, починаючи з 26.09.2017 року і до зміни матеріального чи сімейного становища сторін.

Стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний ідентифікаційний номер: на користь держави судовий збір 640,00 грн. (шістсот сорок гривень).

Рішення у межах суми рахунку за місяць допущено до негайного виконання.

ОСОБА_3, яка не була залучена до участі у справі, було подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати.

В обґрунтування скарги зазначено, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права внаслідок неналежного дослідження доказів.

Вказано, що мати її колишнього чоловіка ОСОБА_4 навмисно звернулась до суду з позовом про стягнення на її користь аліментів, щоб зменшити аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Зазначила, що позивач має ще одного сина ОСОБА_6, який не має аліментних зобовязань, на відміну від ОСОБА_5 Зауважила, що наявність у відповідача такого роду зобовязань не була досліджена судом. Послалась на те, що ОСОБА_4 має пільги як інвалід ІІ групи.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь суддю-доповідача, пояснення учасників справи, які зявились в судове засідання, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЯК №572898.

ОСОБА_4 знаходиться на обліку в Харківському приміському обєднаному УПФУ та отримує пенсію за віком, є інвалідом 2 групи, що підтверджується посвідченням серії ААА №506679.

ОСОБА_4 є непрацездатною, має захворювання та потребує постійного лікування. Отримує пенсію, якої недостатньо для забезпечення її життєвих потреб, оскільки витрачає кошти на придбання ліків, сплату комунальних платежів після чого суми, яка залишається їй не вистачає на харчування, тому вона потребує матеріальної допомоги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що матеріальний стан відповідача є задовільним, що він є працездатною особою, офіційно працевлаштований, то позов є законним та підлягає задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на її утримання в розмірі 850 грн. щомісячно.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно статті 51 Конституції України, повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ч.1, 3 статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування.

Статтею 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Відповідно до розяснень пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Так, з урахуванням наданих судам розяснень, районним судом при розгляді вказаної справи було встановлено, що ОСОБА_4 є непрацездатною та потребує матеріальної допомоги.

За положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порушення вказаної норми ОСОБА_3 вказаний висновок суду не було спростовано належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами у розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України.

Під розгляду апеляційної скарги позивач на підтвердження можливості надавати допомогу матері, що не враховує й обовязок сплачувати аліменти на неповнолітнього сина, надав до суду довідку про доходи, з якої вбачається, що на день ухвалення рішення позивач на період з травня по листопад 2017 року отримав заробітну плату, за винятком утримань, на загальну суму 15 091грн. 14 коп.

Відповідно до статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Посилання апелянта на те, що сплата ОСОБА_5 аліментів на користь матері порушує права неповнолітньої дитини, на користь якої з відповідача вже стягуються аліменти, належними і допустимим доказами не підтверджені і висновки суду не спростовують.

Факт предявлення ОСОБА_5 позову про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину до ухвалення рішення суду не свідчить про порушення прав дитини.

ОСОБА_3 суду апеляційної інстанції не було доведено, що розмір доходів відповідача унеможливлює сплату ним аліментів на утримання матері у розмірі, визначеному судом.

З огляду на те, що оскаржуване рішення ухвалене із дотриманням вимог закону, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів на підставі ст. 375 ЦПК України залишає скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367,368, п. 1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384, 388-392 ЦПК України, та пунктом 8 частини першої Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Олександрівни- залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2017 року

- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 19.07.2018.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді І.О.Бровченко.

ОСОБА_2.