ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 681/203/17
Провадження № 22-ц/4820/453/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання - Дубова М.В.

за участю: апелянта - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №681/203/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2017 року (суддя Горщар А.Г.) у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Понінківської селищної ради Полонського району Хмельницької області, ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

У лютому 2017 року позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом та просили визнати поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини та визначити додатковий строк для подання ними заяви до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом після смерті їх матері ОСОБА_8.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня мати - ОСОБА_8, яка заповіла все своє майно їм у рівних частках відповідно до складеного 27 листопада 2014 року заповіту. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, однак вони не звернулися в шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважали, що наявність заповіту матері дає їм право на прийняття спадщини в будь-який час. На даний час необхідно оформити спадщину, але термін подачі заяви про прийняття спадщини сплив 04 лютого 2017 року.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 12 березня 2018 року рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2017 року залишено без змін.

_____________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції - Горщар А.Г.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія: 39

Постановою Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 12 березня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

На думку апелянтів, заповіт є особистим розпорядженням фізичної особи на випадок своєї смерті і ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Судом першої інстанції не було враховано, що відповідачі не заперечують щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Апелянт ОСОБА_4 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав.

Апелянт ОСОБА_4, відповідачі - представник Понінківської селищної ради Полонського району та ОСОБА_7, повідомлені належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явилися, подали заяви про слухання справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.

Відзив на апеляційну скаргу не учасники справи до суду не подали.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачі не проживали зі спадкодавцем на час смерті, тому у встановлений законодавством строк повинні були подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері - ОСОБА_8, чого ними зроблено не було. Причини пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, на які посилаються позивачі, зокрема, що вони вважали за можливе прийняти спадщину за заповітом після смерті матері у будь-який час, є неповажними.

Проте, зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає.

Встановлено, що 27 листопада 2014 року ОСОБА_8 склала заповіт, відповідно до якого заповіла все своє майно в рівних частках своїм синам: ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй на праві власності майно.

Листом приватного нотаріуса Полонського районного нотаріального округу Бондар Н. М. від 14 лютого 2017 року ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропущенням шестимісячного терміну для прийняття спадщини.

У Спадковому реєстрі відсутня інформація щодо наявності заведених спадкових справ відносно спадкового майна ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Отже, спадкодавець, ОСОБА_8, за життя зробила розпорядження щодо майна, належного їй на праві приватної власності, у вигляді заповіту.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз?яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Шестимісячний строк подання позивачами заяви про прийняття спадщини після смерті матері сплив 04 лютого 2017 року, а позов до суду вони пред'явили 15 лютого 2017 року, тобто пропущений ними строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд мас враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов'язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід'ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв'язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Суд першої інстанції не врахував принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідачі Понінківська селищна рада Полонського району Хмельницької області та ОСОБА_7 не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Оцінивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що позивачі з поважних причин пропустили строк для прийняття спадщини після смерті їх матері ОСОБА_8

Судом першої інстанції вказані обставини враховані не були, а тому висновок суду про відмову в задоволенні позовних вимог є помилковим, у зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_4, ОСОБА_5 додатковий строк терміном два місяці з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смертіОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 грудня 2018 року.

Судді Т.В. Спірідонова

А.В. Купельський

Т.О. Янчук