Справа №751/4245/16-ц
Провадження №2/751/699/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Цибенко І. В.

за участю секретаря Чвірової О.О.

представника прокуратури ОСОБА_1

представника Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4 , представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації до Чернігівської міської ради, ОСОБА_4, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання недійсними рішення та державного акту на право власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ

26.04.2016 року заступник прокурора Чернігівської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації і просив визнати незаконним та скасувати п. 1.15 рішення пятнадцятої сесії шостого скликання Чернігівської міської ради від 30.11.2011 року про передачу ОСОБА_4 у власність земельної ділянки площею 0,0609 га по вулиці Словянській, 8 у м. Чернігові (кадастровий номер :01:047:5187); визнати недійсним державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку серії ЯК № 422264 від 22.02.2012 року, виданий на імя ОСОБА_4.

Мотивуючи вимоги наступним: рішенням 15 сесії 6 скликання Чернігівської міської ради від 30.11.2011 року ОСОБА_4 передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,0609 га по вул. Словянській, 8 у м. Чернігові для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). На підставі вказаного рішення виготовлено та 27.01.2012 року зареєстровано державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії ЯК № 422264 у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00736. Вказують, що так як зазначена земельна ділянка входить до території археологічної пам'ятки, тобто є землями історико-культурного призначення, тому передача у власність відбулася з грубими порушеннями законодавства, оскільки здійснювалася без погодження відповідних органів охорони культурної спадщини. Вказують, що наказом Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації від 16.01.2014 вказана вище земельна ділянка включена до Переліку памяток археології Чернігівської області, що підлягають занесенню до Державного реєстру нерухомих памяток України. З метою захисту об'єктів археології, надання земельних ділянок в межах пам'яток археології здійснюється за погодженням з відповідними органами охорони культурної спадщини. Вказує, що технічна документація із землеустрою з органом охорони культурної спадщини не погоджувалась, висновок на імя ОСОБА_4 не видавався. Вказують, що надання у власність громадянам земельних ділянок має відбуватися на підставі розробленого та затвердженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не на підставі технічної документації, що є різними видами документації із землеустрою.

21.03.2018 дана справа надійшла на новий розгляд до Новозаводського районного суду м. Чернігова як до суду першої інстанції з Верховного Суду України.

Ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.03.2018 справа прийнята до свого провадження, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.04.2018 було замінено третю особу Управління Держгеокадастру у Чернігівському районі Чернігівської області на Головне Управління Держгеокадастру у Чернігівській області.

13.04.2018 та 11.06.2018 представником Чернігівської міської ради подано відзив на позов та заперечення на відповідь на відзив, в яких просить відмовити в задоволенні позову повністю, зазначає, що при прийнятті рішення 30.11.2011 року про передачу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки, площею 0609 га, по вул. Словянській, 8 у м. Чернігові (кадастровий номер :01:047:5187) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), Чернігівська міська рада діяла лише на підставі, в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України. Доказів щодо розташування земельної ділянки по вул. Словянській, 8 у м. Чернігові на території памятки археології місцевого значення поселення «Гора» позивачем до позову не надано (т. 2 а.с.61-64, 141-143).

27.04.2018 від представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечують проти задоволення позову. Вважають позов необґрунтованим, обставини, на які посилається позивач не підтвердженими належними та допустимими доказами (т. 2 а.с.72-75).

27.04.2018 представником Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації ОСОБА_2 подані пояснення до позовної заяви, в яких позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Додатково зазначає, що Чернігівській міській раді було відомо про належність земельної ділянки, площею 0609 га, по вул. Словянській, 8 у м. Чернігові до памятки археології поселення «Гора» і охоронної археологічної зони № 2. А тому передачею вищезазначеної земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_4 Чернігівська міська рада порушила ЗУ «Про охорону культурної спадщини», Земельний кодекс України, а також, проігнорувала власне рішення 17 сесії 5 скликання від 31.05.2007 року (т. 2 а.с.89-91).

24.05.2018 прокурором подано відповідь на відзив, в якій зазначає, що передача у власність спірної земельної ділянки відбулась з порушенням вимог Земельного кодексу України, ЗУ «Про охорону культурної спадщини», ЗУ «Про державну експертизу землевпорядної документації» та фактично не взято до уваги рішення 17 сесії 5 скликання від 31.05.2007 «Про Правила забудови та використання території м. Чернігова (коригування)». Такі дії призвели до безпідставної та протиправної передачі ОСОБА_4 у приватну власність державного майна частини памятки археології під будівництво і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що призводить до знищення стародавнього поселення. (т.2 а.с.110-116).

01.06.2018 від представника ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області надійшли пояснення, в яких зазначає, що позбавлення права власності ОСОБА_4 не відповідає вимогам законодавства, а надані позивачем докази не підтверджують порушень законодавства при наданні у власність спірної земельної ділянки. Межі памятки археології місцевого значення «Гора» не визначені в державному земельному кадастрі чи в землевпорядній документації, а тому не можна встановити порушення меж земельної ділянки (т. 2 а.с.131-135).

В судовому засіданні прокурор позов підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити.

Представник Чернігівської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві та запереченнях на відповідь.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник в судовому засідання позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні повністю, посилаючись на обставини, викладені у відзиві та поясненнях.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлено завчасно і належним чином. Суд визнав можливим розглянути справу у відсутності представника третьої особи, на підставі наявних матеріалів.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з рішення Чернігівської міської ради народних депутатів від 17.07.1989 року № 149, ОСОБА_4 було виділено для індивідуального будівництва житлового будинку земельну ділянку загальною площею 600 кв.м. по вул. Словянській, 8 у м. Чернігові та укладено договір від 04.05.1990 року про надання у безстрокове користування спірної земельної ділянки для будівництва житлового будинку (т. 1 а.с.114-115).

Згідно свідоцтва про право власності від 30.08.2011 року ОСОБА_4 на праві приватної власності належить житловий будинок по вул. Словянській, 8 у м. Чернігові (т. 1 а.с.121-122).

Пунктом 1.15 рішення 15 сесії 6 скликання Чернігівської міської ради від 30.11.2011 року ОСОБА_4 передано безоплатно у власність земельну ділянку (кадастровий номер № :01:047:5187) площею 0,0609 га по вул. Словянській, буд. 8 у м. Чернігові для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що підтверджується матеріалами справи (т. 1 а.с. 9).

На замовлення ОСОБА_4 ДП «Чернігівський науково дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вул. Словянська, буд. 8 в м. Чернігові. (т. 1 а.с. 31-38).

На підставі зазначеного було виготовлено та зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 422264 від 22.02.2012 року, площею 0, 0609 га, за цільовим призначенням земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вул. Словянська, 8 в м. Чернігові. (т. 1 а.с.10).

Відповідно до ст. 53 Земельного кодексу України до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам'ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби.

Пунктом «г» ч. 1 ст. 150 Земельного Кодексу України (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) визначено, що до особливо цінних земель відносяться землі природно-заповідного фонду; землі історико-культурного призначення. Вилучення особливо цінних земель для несільськогосподарських потреб не допускається, за винятком випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Статтею 173 ЗК України (у редакції на час прийняття рішення міською радою) визначено, що межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій.

Межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою, які розробляються відповідно до техніко-економічного обґрунтування їх розвитку, генеральних планів населених пунктів. Включення земельних ділянок у межі району, села, селища, міста, району у місті не тягне за собою припинення права власності і права користування цими ділянками, якщо не буде проведено їх вилучення (викупу) відповідно до цього Кодексу.

За положеннями ч. 2 ст. 174 ЗК України (у редакції яка діяла на час прийняття рішення міською радою) рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ приймаються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською чи Севастопольською міською радами за поданням районних та відповідних сільських, селищних рад.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 08 липня 1999 року у межі міста Чернігова включено села Олександрівка, Півці, частину території села Новоселівка Новоселівської сільської ради з прилеглими землями загальною площею 513,4 га, 50,7 га земель Радянсько-Слобідської міської ради, 160,2 га земель Шестовицької сільської ради Чернігівського району та затверджено межі міста загальною площею 7856,3 га (т. 1 а. с 219, 229). Зі змісту зазначеної постанови не вбачається, що селище «Гора» (с. Павлівка) включено у межі м. Чернігова.

З наданих прокурором та досліджених судом доказів встановлено, що на Генеральному плані розташування поселення «Гора» та схем плані розташування памятки археології поселення «Гора» зображено лише приблизне розташування Старого Білоуса, Подусівки, Павлівки, Нової Подусівки без зазначення чітких меж. В паспорті памятки археології урочище «Гора» міститься короткий опис зазначеного поселення, з якого не вбачається чітких меж його розташування. Зокрема, вказано, що розташування поселення «Гора» знаходиться за 100-150 метрів від північної околиці села Павлівка та має площу 400 х 200 м. Пізніше, згідно облікової картки, межі поселення було розширено у східному напрямку до 16 га (а.с.18).

Зазначені відомості не дають суду можливості зробити висновок щодо площі відповідної археологічної памятки на день розгляду справи судом та конкретного місця її розташування, а також відносно питання, віднесеного до предмету спору, а саме, чи розташована спірна земельна ділянка в межах археологічної памятки на день розгляду справи судом.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суду не надано належних доказів на підтвердження розташування спірної земельної ділянки, належної на праві власності ОСОБА_4, саме в межах зазначеної археологічної памятки поселення «Гора», незважаючи на те, що судом неодноразово сторонам було розяснено право подавати докази, заявляти клопотання, в тому числі і про призначення судової земельно-технічної експертизи, в порядку сприяння всебічному і повному зясуванню обставин справи та всупереч положенням ч.1 ст. 15 ЦК України, позивачем не подано інших доказів на підтвердження того, що його цивільне право є порушеним.

В рішенні ЄСПЛ у справі "Новоселецький проти України" від 22 лютого 2005 року вказав, що стаття 1 Протоколу N 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( 994_535 ), яка спрямована в основному на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов'язує державу приймати деякі необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (див. рішення "Броньовський проти Польщі" У кожній справі, в якій іде мова про порушення вищезгаданого права, Суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (див. рішення "Спорронг та Лонрот проти Швеції" ( 980_098 ), від 23 вересня 1982 року, серія А, N 52, стор. 26, п.69)….. Дійсно, коли питання суспільної користі виникає у справі, державні органи влади повинні реагувати належним чином, правильно та з великою відповідальністю (див. рішення "Васілеску проти Румунії»)

Враховуючи вищевикладене, те, що земельна ділянка була виділена на підставі рішення Чернігівської міської ради народних депутатів від 17.07.1989 року № 149, яким ОСОБА_4 надано спірну земельну ділянку у користування і якою він користується вже з 1989 року, на ній розміщено житловий будинок, який належить відповідачу на праві приватної власності, земельна ділянка була передана у власність з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, особливо враховуючи те, що відповідач не повинен нести непропорційний та непомірний тягар порівняно з потребами загальної суспільної потреби, а державні органи влади повинні реагувати належним чином, правильно та з великою відповідальністю, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст.ст. 13, 76-89, 258, 259, 263-265, 268, 271-273, 354-355 ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації до Чернігівської міської ради, ОСОБА_4 про визнання недійсними рішення та державного акту на право власності на земельну ділянку - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 23.07.2018.

Головуючий - суддя І. В. Цибенко