Справа № 185/340/18
Провадження № 2/185/1273/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Павлоград Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В :

У січні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 744,47 грн. та судові витрати по справі.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 21.02.2013 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та сплатою процентів на умовах зазначених в договорі та Тарифах, що діють на дату нарахування. У разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом, відповідно до п.2.1.1.12.6.1 Договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. У порушення зазначених норм законодавства та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з чим, за кредитним договором станом на 25.12.2017 року виникла заборгованість у розмірі 11 744,47 грн., яка складається з наступного: 4 400,11 грн. тіло кредиту; 1 846,27 грн. проценти за користування кредитом; 4 462,64 грн. заборгованість за пенею; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 535,45 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін від позивача та відповідача не надходило.

Відповідач не скористався правом подати до суду відзив на позовну заяву, тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, в тому числі: фотокопію договору б/н від 21.02.2013 року, відповідно до змісту якого відповідач уклав договір з позивачем та погодився на його умови, розрахунок заборгованості, встановив наступне.

21.02.2013 року за договором б/н ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та сплатою процентів на умовах зазначених в договорі та Тарифах, що діють на дату нарахування.

Однак, відповідач в порушення умов договору не виконував взятих на себе обовязків, у звязку з чим станом на 25.12.2017 року виникла заборгованість у розмірі 11 744,47 грн., яка складається з наступного: 4 400,11 грн. тіло кредиту; 1 846,27 грн. відсотки за користування кредитом; 4 462,64 грн. заборгованість за пенею; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 535,45 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 1049 ЦК України зазначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки.

Одночасно, суд звертає увагу на вимоги позивача щодо стягнення пені та штрафів (фіксованої частини та процентної складової). Як зазначено в правовій позиції у справі N 6-2003цс15 (Постанова Верховного Суду України від 21.10.2015 р.), цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених уст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

За вказаних обставин, суд вважає, що стягнення штрафу в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та штрафу 535,45 грн. (процентна складова) призведе до подвійної відповідальності, що унеможливлює задоволення позовних вимог в цій частині.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4 400,11 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 1 846,27 грн., заборгованості за пенею в розмірі 4 462,64 грн. В решті позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» () заборгованість за кредитним договором б/н від 21.02.2013 року станом на 25.12.2017 року в розмірі 10 709 (десять тисяч сімсот девять) грн. 02 коп., яка складається з наступного:

- 4 400 (чотири тисячі чотириста) грн. 11 коп. - заборгованість за кредитом;

- 1 846 (одна тисяча вісімсот сорок шість) грн. 27 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 4 462 (чотири тисячі чотириста шістдесят дві) грн. 64 коп. заборгованість за пенею.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» () понесені судові витрати по справі, а саме: суму сплаченого судового збору в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Бондаренко