Провадження № 8/127/3/18
У Х В А Л А

Іменем України

10 липня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Гриневича В.С.,

секретар судового засідання: Марценюк А.М.

за участю:

представників заявника (відповідача): ОСОБА_1, ОСОБА_2

позивача: ОСОБА_3, її представника: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_5 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2014 року у справі №127/18390/13-ц за позовом ОСОБА_6, яка діє в інтересах інваліда першої групи ОСОБА_7, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

29 квітня 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2014 року у справі №127/18390/13-ц за позовом ОСОБА_6, яка діє в інтересах інваліда першої групи ОСОБА_7, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ земельної ділянки.

Заява мотивована тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2014 року по справі №127/18390/13-ц позов ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_7, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ земельної ділянки задоволено. Визначено розмір частки співвласників земельної ділянки по вулиці 40-річчя Перемоги, 70 у м. Вінниці ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5 рівним, який становить 1/3 частку для кожного із співвласників земельної ділянки по вулиці 40-річчя Перемоги, 70 у м. Вінниці. Поділено земельну ділянку за адресою м. Вінниця вулиця 40-річчя Перемоги, 70 між ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5 відповідно до варіанту № 4 додаток № 4 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 41/11-014 від 18 лютого 2014 року, виділено співвласникам ОСОБА_7 та ОСОБА_3 земельну ділянку розміром 0,0571 га позначену на плані схемі зеленим кольором, виділено ОСОБА_5 земельну ділянку розміром 0,0340 га позначену на плані-схемі червоним кольором.

Після набрання рішенням законної сили ОСОБА_5 звернулася до Вінницької міської ради із заявою щодо видачі викопіювання з чергового плану міста з нанесеними обмеженнями на використання території по вулиці 40-років Перемоги, 70, для можливості подальшого оформлення земельної ділянки. Топографо-геодезична зйомка виконана у 10-му місяці 2014 року. Викопіювання з чергового плану міста з нанесеними обмеженнями на використання території по вулиці 40-років Перемоги, 70 виконане МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» та підписане керівником геодезичної служби 31 жовтня 2014 року. Із зазначеного плану вбачається наявність червоних ліній по вулиці 40-річчя Перемоги, 70 в м. Вінниці.

Однак, як зазначає заявник, при проведенні експертизи, експертом дані обставини не досліджувалися, і земельна ділянки, яка виділена ОСОБА_5 на підставі висновку експертизи, площею майже 60 кв.м. знаходиться в межах червоних ліній по вул. 40-річчя Перемоги в м. Вінниці.

Крім того, заявник зазначає, що у неї у власності знаходиться 11/20 садибного житлового будинку №70 по вулиці 40-річчя Перемоги у м. Вінниці, що підтверджується договором купівлі-продажу частини житлового будинку від 01.03.2002р. та технічним паспортом реєстраційний номер 3945 від 05.12.2011р.

При дослідженні даного договору купівлі-продажу та згідно з довідкою КП ВМБТІ від 21.04.2015 №1587 на земельній ділянці розташовані житловий будинок, господарські будівлі та споруди проінвентаризовані, як житловий будинок літ «А» - загальна площа 99,2 кв.м., в тому числі житловою 71,7 кв.м., сарай літ. «В», сарай літ. «в», сарай літ. «в1», сарай літ. «Г», сарай літ. «Ж», сарай літ. «Ж1», сарай літ. «Е», погріб «п/В», убиральня літ. «З», огорожа №1-5.

Сарай літ. «Ж» та сарай літ. «Ж1» в 2004 році було знесено для реконструкції в тих же розмірах та із таких же матеріалів і на їх місці залишалася незабудована земельна ділянки площею13,2 кв.м., яка як виявилося на даний час, у відповідності до вищевказаного рішення переходить до ОСОБА_7 та ОСОБА_3, оскільки у варіанті 4 додатку 4 судово-будівельної експертизи, наведений розподіл земельної ділянки площею 911,00 кв.м. між співвласниками в рівних частках, який було взято за основу в рішенні суду, не відповідає існуючим будівельно-технічним нормам та порушує право ОСОБА_5 на користування власністю.

19 травня 2018 року ОСОБА_5 та ОСОБА_8 звернулися до суду з уточненою заявою про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2014 року у справі №127/18390/13-ц.

Вказана заява не містить посилань стосовно наявності червоних ліній на земельній ділянці та мотивована тим, що ОСОБА_5 являється співвласником 11/20 будинковолодіння №70, розташованого у м. Вінниці по вул. 40-річчя Перемоги на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 01.03.2002р. та технічного паспорту від 05.12.2011р.

В договорі купівлі-продажу вказано, що постійне користування покупця переходять приміщення: кухні 1-1, 2-1, житлові кімнати 1-2, 1-3, 2-2, 2-3, 2-4, площею 49,4 кв.м., тамбури І, ІІ, сараї «Ж», «Ж1».

При проведенні судової експертизи експертом було використано технічний паспорт на будинковолодіння, виконаний 02.11.2011р. на якому вказані господарські будівлі не нанесені, вказаний технічний паспорт знаходиться в матеріалах справи та являється невідємною частиною висновку експерта.

Вказані господарські будівлі були знесені ще в 2004 році, тому що колишній власник будинковолодіння зазначав, що місце розташування вказаних господарських будівель раніше було інше і знаходилося біля вулиці 40-річчя Перемоги зі сторони будинку під літерою «А» та прибудови.

На думку заявника, оскільки заяв до державного реєстратора про припинення права власності на знесені нею сараї «Ж», «Ж1» вона не писала, а відтак право власності на них не припинилося.

В 2015 році запланувавши будівництво з огляду на правовстановлюючі документи на житловий будинок, ОСОБА_5 при наданні консультацій зазначили щодо необхідності зазначення їх місця розташування, а тому було замовлено в КП ВМБТІ інформаційну довідку, яка була надана 21.04.2015р. та технічний паспорт, який було виготовлено 24.04.2015р.

З висновку експерта було виявлено, що місце розташування вказаних господарських будівель знаходиться на земельній ділянці, яка виділена судовим рішенням згідно варіанту №4 додатку 4 висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи №41/№11-014 від 18.02.2014р., виконаного ТОВ «Подільський центр судових експертиз» ОСОБА_7, ОСОБА_3, в звязку з чим порушуються права ОСОБА_5М як власника майна.

З огляду на вищевикладені обставини заявник просила:

- скасувати за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2014 року у справі №127/18390/13-ц за позовом ОСОБА_6, яка діє в інтересах інваліда першої групи ОСОБА_7, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ земельної ділянки;

- позов ОСОБА_6, яка діє в інтересах інваліда першої групи ОСОБА_7, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ земельної ділянки задовольнити частково;

- визначити розмір частки співвласників у земельній ділянці по вул. 40-річчя Перемоги у м. Вінниці у розмірі 11/20 частки ОСОБА_5 та 9/20 частки ОСОБА_3;

- поділити земельну ділянку по вул. 40-річчя Перемоги, 70 згідно додатку 2 варіанту 2 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №41/11-014, складеного 18.02.2014 Подільським центром судових експертиз, виділивши співвласниками ОСОБА_7 та ОСОБА_3 земельну ділянку розміром 410 кв.м., а ОСОБА_5 земельну ділянку площею 501 кв.м.;

- припинити право спільної сумісної власності між ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на земельну ділянку по вул. 40-річчя Перемоги, 70 у м. Вінниці. (т. 2, а.с. 68-70)

В судовому засіданні представники заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уточнену заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами підтримали та просили її задовольнити з підстав викладених в уточненій заяві. Крім того, адвокатом ОСОБА_2 неодноразово зазначалося, що рішення суду від 16.05.2014 не може залишатися в силі, оскільки в його основу покладений висновок земельно-технічної експертизи, тоді як земельно-технічна експертиза судом не призначалася, а була призначена будівельно-технічна експертиза, яка до цього часу не проведена.

Такі посилання адвоката ОСОБА_2 судом до уваги не приймаються, оскільки незважаючи на наявність розбіжностей у назвах експертиз в ухвалі суду та самому висновку експертизи, відповіді на питання поставлені судом в ухвалі від 01.11.2013 надані експертом та знайшли своє відображення у висновку №41/№11-14 від 18.02.2014.

ОСОБА_8, який визначений у заяві в якості заявника, в судовому зазначив, що погоджується з доводами зазначеними представниками заявника ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4, яка одночасно являється представником ОСОБА_6, в судовому засіданні заперечували, щодо вимог заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та просили в її задоволенні відмовити, посилаючись на те, що обставина щодо знесення сараїв «Ж», «Ж1» була відома ОСОБА_9 та її представникам на час прийняття судом рішення, а відтак така обставина не може вважатися нововиявленою в розумінні ЦПК України.

В судовому засіданні, за клопотанням представника заявника, в якості свідків були допитані ОСОБА_10 та ОСОБА_11.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він являвся та являється сусідом ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Щодо розташування сараїв свідок повідомив, що ці споруди були розміщенні біля забору, вони були у вкрай занедбаному стані. Щодо знесення сараїв свідок не памятає.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 є її племінницею. Перед придбанням частини будинку по вул. 40-річчя Перемоги у м. Вінниці ОСОБА_5 свідок оглядала вказаний будинок з метою його придбання. Щодо розташування та знесення сараїв «Ж», «Ж1» свідок чіткої інформації зазначити не змогла.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.05.2014р., а також матеріали справи №127/18390/13-ц, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2014 року у справі №127/18390/13-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 04 серпня 2014 року, позов ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_7, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ земельної ділянки задоволено:

- визначено розмір частки співвласників земельної ділянки по вулиці 40-річчя Перемоги, 70 у м. Вінниці ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5 рівним, який становить 1/3 частку для кожного із співвласників земельної ділянки по вулиці 40-річчя Перемоги, 70 у м. Вінниці.

- поділено земельну ділянку за адресою м. Вінниця, вулиця 40-річчя Перемоги, 70 між ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5 відповідно до варіанту № 4 додаток № 4 висновку судової будівельно-технічної експертизи №41/№11-014 від 18 лютого 2014 року, виділено співвласникам ОСОБА_7 та ОСОБА_3 земельну ділянку розміром 0,0571 га позначену на плані схемі зеленим кольором, виділено ОСОБА_5 земельну ділянку розміром 0,0340 га позначену на плані-схемі червоним кольором;

- стягнуто з ОСОБА_5 проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_7 грошову компенсацію за відхилення від ідеальної долі в розмірі 7994, 16 гривень.

- стягнуто з ОСОБА_5 проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за відхилення від ідеальної долі в розмірі 7994,16 гривень.

- припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_7, ОСОБА_3 на земельну ділянку розміром 0,0036 га за адресою м. Вінниця вулиця 40-річчя Перемоги, 70 відповідно до порядку розподілу земельної ділянки № 70 по вул.40-річчя Перемоги визначеного варіантом № 4 додаток № 4 судової будівельно-технічної експертизи № 41/№11-014 від 18 лютого 2014 року;

- припинено право спільної сумісної власності між ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на земельну ділянку за адресою м. Вінниця вулиця 40-річчя Перемоги, 70.

- стягнуто з ОСОБА_5 проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 1000 гривень витрат на правову допомогу;

- стягнуто з ОСОБА_5 проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 3200,00 гривень витрат на проведення експертизи;

- стягнуто з ОСОБА_5 проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 1497, 36 гривень судових витрат у виді судового збору.

- стягнуто з ОСОБА_5 проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_6 300 гривень витрат на правову допомогу.

- стягнуто з ОСОБА_5 проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в сумі 1382, 66 гривень. (т. 1, а.с. 200-204, 246-248)

Однак, в подальшому рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2015 року у справі №127/18390/13-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 23 листопада 2015 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.05.2014р. за позовом ОСОБА_6, яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_7, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ земельної ділянки скасовано в звязку з нововиявленими обставинами та прийнято нове судове рішення, яким:

- позов ОСОБА_6, яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_7, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ земельної ділянки задоволено частково;

- визначено, що розмір часток співвласників земельної ділянки по вул. 40-річчя Перемоги 70 у м. Вінниці становить: 11/20 частки - ОСОБА_5 та 9/20 частки ОСОБА_7 та ОСОБА_3;

- поділено земельну ділянку за адресою м. Вінниця вул. 40-річчя Перемоги 70 між ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5 відповідно до додатку 2 варіанту 2 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №41/11-014 від 18.02.2014р., виділивши співвласникам ОСОБА_7 та ОСОБА_3 земельну ділянку розміром 410 кв.м., позначену на плані схемі зеленим кольором, виділивши ОСОБА_5 земельну ділянку площею 501 кв.м., позначену на плані схемі червоним кольором;

- припинено право спільної сумісної власності між ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на земельну ділянку по вул. 40-річчя Перемоги 70 у м. Вінниці;

- стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 5101,80 грн. у відшкодування судових витрат, з яких: 121,80 грн. судовий збір, 2480 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу, 2500 грн. витрати за проведення експертизи.

- стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 1000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу. (т. 2, а.с. 170-173, 206-208)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02 березня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_6, яка діє в інтересах інваліда першої групи ОСОБА_7, задоволено частково. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 23 листопада 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. (т. 3, а.с. 109-111)

Скасовуючи рішення першої та апеляційної інстанції касаційний суд виходив з того, що:

«Неподання стороною або особою, яке бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Як вбачається з матеріалів справи, з 2002 року ОСОБА_5 належить на праві власності 11/20 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться по вул. 40 річчя Перемоги у м. Вінниці. У договорі купівлі-продажу вказано, що «... в постійне користування «Покупця» переходять приміщення: кухні 1-1, 2-1, житлові кімнати 1-2, 1-3, 2-2, 2-3, 2-4, площею 49,4 кв. м, тамбури 1,11, сараї «Ж», «Ж1»...».

У заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами ОСОБА_5 вказувала, що сараї літ. «Ж» та літ. «Ж1» у 2004 році були знесені для реконструкції в тих же розмірах та із тих же матеріалів.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, не звернув уваги на те, що сараї літ. «Ж» та літ. «Ж1» були знесені після набуття ОСОБА_5 права власності на 11/20 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться по вул. 40-річчя Перемоги у м. Вінниці; не врахував, що ОСОБА_5 вказувала на те, що вказані споруди було знесено для реконструкції в тих же розмірах та із тих же матеріалів, крім того, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_5 О.М. мала намір проводити реконструкцію.

За таких обставин суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про те, що про знаходження на земельній ділянці сараїв літ. «Ж» та літ. «Ж1» ОСОБА_5 стало відомо лише 21 квітня 2015 року, після отримання довідки КП «Вінницьке бюро технічної інвентаризації», та вказані обставини є ново виявленими.»

За наслідками нового розгляду справи, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 серпня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 10 жовтня 2016 року, заяву ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.05.2014 року залишено без розгляду, у звязку з пропуском звернення до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. (т. 4, а.с. 24-26, 73-75)

Проте, постановою Верховного Суду від 18 січня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 10 жовтня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зокрема, Верховним Судом зазначено, що на порушення наведених вище норм судом не встановлено початку перебігу строку подання ОСОБА_5 заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами та не спростовано належними та допустимими доказами доводи ОСОБА_5, що початком перебігу строку є 21 квітня 2015 року, коли вона отримала довідку КП «Вінницьке бюро технічної інвентаризації». (т. 4, а.с. 175-177)

Визначаючись щодо обґрунтованості вимог заяви ОСОБА_5 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами суд виходить з того, що відповідно до частини першої статті 361 ЦПК України (в редакції на час звернення заявника з заявою) рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Частиною другою статті 361 ЦПК України (в редакції на час звернення заявника з заявою) було визначено підстави для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, до яких відноситься:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

15 грудня 2017 року набув чинності Цивільний процесуальний кодекс України, викладений в новій редакції.

Згідно з пунктом 9 Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В той же час, відповідно до пункту 11 Перехідних положень ЦПК України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України (чинного на даний час) рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Таким чином, враховуючи обставини, на які заявник посилається як на нововиявлені, слід зазначити, що положення ЦПК, якими регулюються підстави перегляду рішення за нововиявленими обставинами, в цій частині, суттєвих змін не зазнали.

Однак, наявності жодної з перелічених обставин зазначених у статті 361 ЦПК України (в редакції на час звернення заявника з заявою) та статті 423 ЦПК України (чинного на даний час) при розгляді заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставина судом не встановлено.

Так, проаналізувавши зміст заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, а також пояснення представників заявника в судовому засіданні, вбачається, що фактично заявником ставляться під сумнів висновки суду першої інстанції викладенні у рішенні від 16.05.2014, яке набуло законної сили, щодо того, що частки співвласників (позивачів та відповідача) на земельну ділянку по вулиці 40-річчя Перемоги у м. Вінниці є рівними виходячи з кількості співвласників в розмірі 1/3 (одна третя), оскільки інше не встановлено судом, домовленістю між співвласниками та не передбачено законом.

Обґрунтовуючи вказане рішення суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання відповідача ОСОБА_5 на те, що частки у праві власності на земельну ділянку мають визначатись пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, як це передбачено законом, оскільки 4 ст. 120 ЗК України до правовідносин, що виникли між сторонами не застосовується..

Обґрунтовуючи заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами ОСОБА_5 зазначала, що: «вона являється співвласником 11/20 будинковолодіння №70, розташованого у м. Вінниці по вул. 40-річчя Перемоги на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 01.03.2002р. та технічного паспорту від 05.12.2011р.

В договорі купівлі-продажу вказано, що постійне користування покупця переходять приміщення: кухні 1-1, 2-1, житлові кімнати 1-2, 1-3, 2-2, 2-3, 2-4, площею 49,4 кв.м., тамбури І, ІІ, сараї «Ж», «Ж1».

При проведенні судової експертизи експертом було використано технічний паспорт на будинковолодіння, виконаний 02.11.2011р. на якому вказані господарські будівлі не нанесені, вказаний технічний паспорт знаходиться в матеріалах справи та являється невідємною частиною висновку експерта.

Вказані господарські будівлі були знесені ще в 2004 році, тому що колишній власник будинковолодіння зазначав, що місце розташування вказаних господарських будівель раніше було інше і знаходилося біля вулиці 40-річчя Перемоги зі сторони будинку під літерою «А» та прибудови.

На думку заявника, оскільки заяв до державного реєстратора про припинення права власності на знесені нею сараї «Ж», «Ж1» вона не писала, а відтак право власності на них не припинилося.

В 2015 році запланувавши будівництво з огляду на правовстановлюючі документи на житловий будинок, ОСОБА_5 при наданні консультацій зазначили щодо необхідності зазначення їх місця розташування, а тому було замовлено в КП ВМБТІ інформаційну довідку, яка була надана 21.04.2015р. та технічний паспорт, який було виготовлено 24.04.2015р.

З висновку експерта було виявлено, що місце розташування вказаних господарських будівель знаходиться на земельній ділянці, яка виділена судовим рішенням згідно варіанту №4 додатку 4 висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи №41/№11-014 від 18.02.2014р., виконаного ТОВ «Подільський центр судових експертиз» ОСОБА_7, ОСОБА_12, в звязку з чим порушуються права ОСОБА_5М як власника майна».

Однак, зазначені вище обставини не можуть вважатися нововиявленими обставинами виходячи з наступного.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Таким чином законодавцем встановлено критерії, за наявності яких обставини можуть вважатися нововиявленими, а саме: 1) обставини існували на час розгляду справи; 2) обставини не були відомі заявнику (позивачу); 3) обставини не могли бути відомі заявнику (позивачу); 4) обставини входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 3 Постанови «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, саме наявність всіх елементів у сукупності дають можливість віднести ту чи іншу обставину до нововиявлених, натомість відсутність будь-якого з наведених елементів виключає таку можливість.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 01 березня 2002 року серії АЕР №269287, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_13, ОСОБА_5 належить на праві власності 11/20 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться по вул. 40 річчя Перемоги у м. Вінниці.

В абзаці третьому пункту першого договору купівлі-продажу вказано, що «... в постійне користування «Покупця» переходять приміщення: кухні 1-1, 2-1, житлові кімнати 1-2, 1-3, 2-2, 2-3, 2-4, площею 49,4 кв. м, тамбури 1,11, сараї «Ж», «Ж1»...».

У заяві про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами ОСОБА_5 вказувала, що сараї літ. «Ж» та літ. «Ж1» у 2004 році були знесені для реконструкції в тих же розмірах та із тих же матеріалів.

Отже, сараї літ. «Ж» та літ. «Ж1» були знесені ОСОБА_5 після набуття нею права власності на 11/20 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться по вул. 40-річчя Перемоги у м. Вінниці.

Таким чином, на час розгляду справи в суді ОСОБА_5 було відомо про те, що на земельній ділянці були сараї літ. «Ж» та літ. «Ж1», які в подальшому були нею ж знесені.

Як уже зазначалося вище, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Отже, оскільки обставина на яку посилається заявник була або ж могла бути відома заявнику на час розгляду справи в суді, така обставина не може вважатися нововиявленою в розумінні ЦПК України.

Крім того, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 5 Постанови «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» розяснив судам, що процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Враховуючи наведене суд вважає, що не повідомлення стороною та не зясування судом при розгляді справи обставини щодо розташування на земельній ділянці сараїв літ. «Ж» та літ. «Ж1» та їх знесення, може розцінюватись, як неповне встановлення фактичних обставин справи, та може бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному порядку. Однак, така обставина не може вважатися нововиявленою.

Крім того, посилання ОСОБА_5 зазначені у заяві, що сараї літ. «Ж» та літ. «Ж1» було знесено для реконструкції в тих же розмірах та із тих же матеріалів судом до уваги не приймаються, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_5 О.М. мала намір проводити реконструкцію.

Показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 судом до уваги не приймаються, оскільки свідки в судовому засіданні не змогли пояснити де саме були розташовані сараї літ. «Ж» та літ. «Ж1», коли вони були знесенні та в якому місці домоволодіння були розташовані інші прибудови.

Крім того, показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 жодним чином не підтверджують наявності нововиявлених обставин у даній справі.

З огляду на наведене, обставини щодо розташування на земельній ділянці сараїв літ. «Ж» та літ. «Ж1» та їх знесення були відомі сторонам та могли бути відомі суду, а відтак вказані обставини не є нововиявленими в розумінні статті 361 ЦПК (в редакції на час подання заяви) та статті 423 ЦПК України (в редакції на даний час).

Крім того, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

Як уже зазначалося вище, уточнена заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, яка прийнята судом не містить посилань заявника стосовно наявності червоних ліній на земельній ділянці. В судовому засіданні представники заявника також не підтримували наявності таких обставин, а тому суд не розглядає дану обставину в межах розгляду даної заяви.

Що стосується дотримання строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 362 ЦПК України (в редакції на час подання заяви) заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 424 ЦПК України (в редакції на даний час) заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Як зазначає заявник у заяві, в 2015 році запланувавши будівництво з огляду на правовстановлюючі документи на житловий будинок, ОСОБА_5 при наданні консультацій зазначили щодо необхідності зазначення їх місця розташування, а тому було замовлено в КП ВМБТІ інформаційну довідку, яка була надана 21.04.2015р. та технічний паспорт, який було виготовлено 24.04.2015р. (а.с. 53)

Саме, інформацію зазначену у довідці КП ВМБТІ №1578 від 21.04.2015, заявник вважає нововиявленою, а тому звернувшись до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставина 29 квітня 2015 року (вхідний штамп на заяві) місячний або ж тридцятиденний строк встановлений статтею 361 ЦПК України (в редакції на час звернення до суду з заявою) та статтею 424 ЦПК України (в редакції на даний час) заявником не пропущено.

Крім того, на думку суду, застосування строку звернення до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленою обставинами можливе лише у разі, якщо суд дійде висновку про наявність таких обставин, тоді як у даній справі наявності нововиявлених обставин судом не встановлено.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що заявником не доведено наявності існування нововиявлених обставин, які могли б вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом в судовому рішенні.

Відповідно до частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

З огляду на встановлені судом обставини, у задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2014 року у справі №127/18390/13-ц слід відмовити та залишити зазначене судове рішення в силі.

Згідно з частиною першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки в заяви відмовлено судові витрати заявника зі сплати судового збору не підлягають відшкодуванню.

Разом з тим, витрати позивача на правничу допомогу адвоката в сумі 2000,00 грн. підлягають стягненню з заявника-відповідача на користь позивача враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, а згідно з частиною третьою вказаної статті до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 1 частини другої статті 137 ЦПК України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Інтереси позивача ОСОБА_3 у даній справі, після направлення справи на новий розгляд Верховним Судом, представляла адвокат ОСОБА_4 на підставі угоди №3 від 23.02.2018р. та ордеру серії ВН №056521 від 23.02.2018р. (т., 4, а.с. 193, 194).

Як доказ понесення витрат на правничу допомогу позивачем ОСОБА_3 надано квитанцію №6 від 08.05.2018р. про сплату адвокату 2000,00 грн. за ведення справи №127/18390/13-ц (а.с. 67)

Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з акту виконаних робіт з надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_4 надано юридичні послуги, на які витрачено 3 години 30 хвилин, а саме: ознайомлення з ухвалою ВССУ від 02.03.2016, ознайомлення з ухвалою від 28.02.2018 про прийняття справи до провадження судді Гриневича В.С., виготовлення відзиву на заяву, виготовлення заяви про повернення судових витрат, участь в судових засіданнях. (а.с. 59)

Крім того, з протоколів судових засідань вбачається, що адвокат ОСОБА_4 провела в судових засіданнях у даній справ більше трьох годин.

Згідно з частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що витрати позивача на правничу допомогу в сумі 2000,00 грн. (після направлення справи на новий розгляд Верховним Судо) співмірні із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому вказані витрати підлягаю відшкодуванню позивачу відповідачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 260, 423-429 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2014 року у справі №127/18390/13-ц за позовом ОСОБА_6, яка діє в інтересах інваліда першої групи ОСОБА_7, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ земельної ділянки відмовити та залишити зазначене судове рішення в силі.

Стягнути з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_2, і/нрмер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_3, і/номер НОМЕР_4) судові витрати повязані з наданням правничої допомоги адвокатом в сумі 2000,00 грн. (дві тисячі).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: