Справа № 289/1133/18
Номер провадження 2/289/685/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білокриницької селищної ради Радомишльського району Житомирської області про визнання права на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2018 позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2. Після його смерті залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_2, спадщину фактично прийняв шляхом проживання з спадкодавцем на момент його смерті, проте, оформити спадкові права на зазначений вище житловий будинок позивач не може, в зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу за спадкодавцем і вирішення зазначеного питання підлягає в судовому порядку.

Сторони в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а відповідач покладається на розсуд суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт. Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області, у Свідоцтві про народження (видане повторно) від 22.02.2018 серії НОМЕР_2 його батьками записані: батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_3 (а.с.7).

02.07.1996 батько позивача ОСОБА_2 склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповідає сину ОСОБА_1 (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області помер у віці 78 років ОСОБА_2, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 23.09.1996 серії НОМЕР_3 (а.с.6).

Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач порушив у суді спір про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 права власності на майно, оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, то до спірних правовідносин підлягає застосуванню чинне на той час законодавство, а саме, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок НОМЕР_4 з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, який належав згідно довідки за від 19.04.2018 Вих. № 242, виданої виконавчим комітетом Білокриницької селищної ради Радомишльського району Житомирської області (а.с.8).

Відповідно до довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 06.03.2018 № 118 про наявність (відсутність) зареєстрованого майна вбачається, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.16).

Проте, відповідно до п. 4 ч. 2 п.п. 6 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР», затвердженої Мінкомунгоспом УРСР від 31.01.1966 за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15.01.1996 (яка була чинною до 13.12.1995) державній реєстрації підлягали тільки будинки і домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали.

Згідно довідки виконавчого комітету Білокриницької селищної ради Радомишльського району Житомирської області від 19.04.2018 № 241, померлий гр. ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.. Крім померлого в цьому житловому будинку на день смерті та протягом шести місяців після смерті спадкодавця був зареєстрований і проживавав син ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно відповіді Радомишльської державної нотаріальної контори від 12.06.2018 № 444/01-16, спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заведена. Перевірка проведена за даними Спадкового реєстру та по Алфавітним книгам обліку спадкових справ за 1996-2018 роки (а.с.28).

Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У відповідності до положень ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 534, 548, 549 ЦК УРСР, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1., 12213, РНОКПП НОМЕР_1) до Білокриницької селищної ради Радомишльського району Житомирської області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Центральна, 63, смт. Біла Криниця, Радомишльський р-н, Житомирська обл., 12213, ) про визнання права на спадщину - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем смт. Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на житловий будинок НОМЕР_4 з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул. Ковпака у смт. Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 78 років у смт. Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

Суддя /підпис/ Н. С. Сіренко

Згідно з оригіналом

Суддя Н. С. Сіренко

"___" __________ 20 __

(дата засвідчення копії)