Справа № 309/389/18
Провадження № 2/309/798/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Волощук О. Я.

при секретарі Бринзей Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хуст в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та відсотків за користування грошима, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу та відсотків за користування грошовими коштами.

Позовні вимоги позивачем вмотивовано тим, що 17 листопада 2016 року відповідач написав розписку, згідно якої він отримав у борг від позивача суму в розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) грн. та зобов'язався повернути вказану суму до 30 листопада 2016 року.

04.05.2018 року позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, оскільки станом на 04.05.2018 боржником не сплачено заборгованості.

Відповідачу надсилались листи з проханням погасити борг. 25.01.2018 року відповідач надіслав на адресу позивача листа, в яком повідомив, що позивач немає достатніх підстав вимагати від нього сплати будь-якої заборгованості, а розписку його змусили написати.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник зобов'язаний сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми.

Три відсотки річних за період із 01.01.2017 року по 31.12.2017 року становлять суму 480 00 грн. (16000,00 грн. х 3% річних х 1 рік).

Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний сплатити індекс інфляції за весь час користування позиченими коштами.

Згідно повідомлення Управління статистики у Хустському районі Головного управління статистики у Закарпатській області індекс інфляції із 01.01.2017 року по 31.12.2017 року становив 113,7.

У грошовому еквіваленті індекс інфляції за період із 01.01.2017 року по 31.12.2017 року становить суму 2192 грн. (16000,00 грн. х 13,7 % ).

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом.

Згідно п.1 ст. 1048 ЦК України у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти за користування грошима виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України.

Відповідач повинен сплатити позивачу відсотки за користування позикою в розмірі 16000 грн. за період із 01.12.2016 року по 04.05.2018 року.

Згідно рішень НБУ від 27.10.2016 року № 372-рш, від 08.12.2016 року за № 475-рш, від 26.01.2017 року за №49-рш, від 02.03.2017 року №110-рш «Про розмір облікової ставки» з 01.12.2016 року по 13.04.2017 року розмір облікової ставки встановлено на рівні 14 % річних. Отже, відповідач повинен сплатити позивачу відсотки за користування грошима в розмірі 16000,00 грн. за період із 01.12.2016 р. по 13.04.2017 року (168 днів ) на суму 883,72 грн. (14 % : 365 днів х 144 днів х 16000,00 грн. : 100% ).

Згідно рішень НБУ від 13.04.2017 року № 232-рш «Про розмір облікової ставки» з 14.04.2017 року розмір облікової ставки встановлено на рівні 13 % річних. Отже, відповідач повинен сплатити позивачу відсотки за користування грошима в розмірі 16000,00 грн. за період із 14.04.2017 р. по 25.05.2017 року (42 дні) на суму 239,34 грн. (13 % : 365 днів х 42 дні х 16000,00 грн. : 100% ).

Згідно рішень НБУ від 25.05.2017 року № 318-рш, від 06.07.2017 року за № 418-рш, від 03.08.2017 року за №493-рш, від 14.09.2017 року №593-рш «Про розмір облікової ставки» з 26.05.2017 року розмір облікової ставки встановлено на рівні 12,5 % річних. Отже, відповідач повинен сплатити позивачу відсотки за користування грошима в розмірі 16000,00 грн. за період із 26.05.2017 р. по 26.10.2017 року (154 дні) на суму 843,83 грн. (12,5 % : 365 днів х 154 дні х 16000,00 грн. : 100% ).

Згідно рішень НБУ від 26.10.2017 року № 688-рш «Про розмір облікової ставки» з 27.10.2017 року розмір облікової ставки встановлено на рівні 13,5 % річних. Отже, відповідач повинен сплатити позивачу відсотки за користування грошима в розмірі 16000,00 грн. за період із 27.10.2017 р. по 14.12.2017 року (49 днів ) на суму 289,97 грн. (13,5 % : 365 днів х 49 днів х 16000,00 грн. : 100% ).

Згідно рішень НБУ від 14.12.2017 року № 793-рш «Про розмір облікової ставки» з 15.12.2017 року розмір облікової ставки встановлено на рівні 14,5 % річних. Отже, відповідач повинен сплатити позивачу відсотки за користування грошима в розмірі 16000,00 грн. за період із 15.12.2017 р. по 25.01.2018 року (42 дні) на суму 266,95 грн. (14,5 % : 365 днів х 42 дні х 16000,00 грн. : 100% ).

Згідно рішень НБУ від 25.01.2018 року № 43-рш «Про розмір облікової ставки» з 26.01.2018 року розмір облікової ставки встановлено на рівні 16 % річних. Отже, відповідач повинен сплатити позивачу відсотки за користування грошима в розмірі 16000,00 грн. за період із 26.01.2018 р. по 01.03.2018 року (35 днів ) на суму 245, 47 грн. (16 % : 365 днів х 35 днів х 16000,00 грн. : 100% ).

Згідно рішень НБУ від 01.03.2018 року № 133-рш, від 12.04.2018 року №204-рш «Про розмір облікової ставки» з 02.03.2016 року розмір облікової ставки встановлено на рівні 17 % річних. Отже, відповідач повинен сплатити позивачу відсотки за користування грошима в розмірі 16000,00 грн. за період із 02.03.2018 р. по 04.04.2018 року (64 дні) на суму 476, 93 грн. (17 % : 365 днів х 64 дні х 16000,00 грн. : 100% ).

Разом відсотки за користування позикою у розмірі 16000,00 грн., згідно облікових ставок встановлених Рішеннями Національного банку України, за період із 01.12.2016 року по 04.05.2018 року становлять 3184,84 грн.

Станом на 04.05.2018 року борг разом із відсотками за користування грошима відповідачем становлять суму 21857,64 грн., яка складається із:

1) 480,80 грн. - три відсотки річних за період із 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р., згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України;

2) 2192,00 грн. - індекс інфляції за період із 01.01.2017 року по 31.12.2017 року, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України;

3) 3184,84 грн. - відсотки за користування грошима згідно облікових ставок НБУ за період із 01.12.2016 року по 04.05.2018 року.

4) 16000,00 грн. - тіло боргу згідно розписки.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з'явилися. Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, що підтверджується наявною у справі розпискою про вручення рекомендованого повідомлення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідачу було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

19.06.2018 року представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подала відзив на позов. Позовні вимоги не визнала. В обґрунтування відзиву зазначила про те, що ОСОБА_2 працював у ОСОБА_1 з 12.08.2013 року на посаді експедитора. У листопаді 2016 року ОСОБА_2 з боку позивача нараховано недостачу на загальну суму 16 000 грн. Враховуючи те, що ОСОБА_2 планував і надалі працювати, то він написав розписку про те, що він зобов'язується повернути заборгованість у розмірі 16 000 грн. до 30.11.2016 року. Дана розписка не є підтвердженням отримання грошових коштів. Розписка, представлена позивачем в якості доказу не містить підтвердження факту отримання ОСОБА_2 від позивача певної суми грошей, у зв'язку із чим, між сторонами існує спір, який випливає з інших правовідносин, а не з договору позики. Між сторонами було досягнуто домовленість, що грошові кошти, які були нараховані йому як недостача будуть утримуватись із його заробітної плати до травня 2017 року. Відповідач вважав, що заборгованість по недостачі ним погашена. Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову у зв'язку із його необґрунтованістю.

Розгляд справи проведено у відсутності позивачки та відповідача, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 17 листопада 2016 року відповідач написав розписку, згідно якої він отримав у борг від позивача суму в розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) грн. та зобов'язався повернути вказану суму до 30 листопада 2016 року. Станом на 04.05.2018 року відповідач не повернув позивачу.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

04.05.2018 року позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, оскільки станом на 04.05.2018 боржником не сплачено заборгованості.

Таким чином має місце прострочення відповідачем виплати позики у розмірі 21857,64 грн. із відсотками за користування грошима за період із 01.12.2016 р. по 04.05.2018 р.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У відповідності до ст.ст. 610, 612, 625 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник зобов'язаний сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми, що складає 3184,84 грн. за період із 01.12.2016 р. по 04.05.2018 р.

Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний сплатити індекс інфляції за весь час користування позиченими коштами.

Згідно повідомлення Управління статистики у Хустському районі Головного управління статистики у Закарпатській області індекс інфляції із 01.01.2017 року по 31.12.2017 року становив 113,7.

У грошовому еквіваленті індекс інфляції за період із 01.01.2017 року по 31.12.2017 року становить суму 2192 грн. (16000,00 грн. х 13,7 % ).

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом.

Згідно п.1 ст. 1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти за користування грошима виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Отже, відповідач повинен сплатити позивачу відсотки за користування позикою в розмірі 21857,64 грн. за період із 01.12.2016 року по 04.05.2018 року.

Разом відсотки за користування позикою у розмірі 16000,00 грн., згідно облікових ставок встановлених Рішеннями Національного банку України, за період із 01.12.2016 року по 04.05.2018 року становлять 3184,84 грн.

Станом на 04.05.2018 року борг разом із відсотками за користування грошима відповідачем становлять суму 21857,64 грн., яка складається із:

1) 480,80 грн. - три відсотки річних за період із 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р., згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України;

2) 2192,00 грн. - індекс інфляції за період із 01.01.2017 року по 31.12.2017 року, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України;

3) 3184,84 грн. - відсотки за користування грошима згідно облікових ставок НБУ за період із 01.12.2016 року по 04.05.2018 року.

4) 16000,00 грн. - тіло боргу згідно розписки.

Суд констатує, що твердження відповідача про повернення ним позивачу недостачі в розмірі 16 000 грн., жодними належними доказами не доведено.

У відповідності ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

За наявних обставин, враховуючи те, що позичальник не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, суд приходить до висновку, що заборгованість за договором позики із врахуванням індексу інфляції та відсотків за користування грошима слід стягнути із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 540, 553, 554, 610, 611, 623, 625, 629, 651, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1 суму боргу в розмірі 21857,64 грн., що складається із тіла боргу - 16 000 грн., три відсотки річних за період із 01.01.2017 року по 31.12.2017 року - 480, 80 грн., індекс інфляцій за період із 01.01.2017 року по 31.12.2017 року - 2192, 00 грн., відсотки за користування грошима згідно облікових ставок НБУ за період із 01.12.2016 року по 04.05.2018 року - 3184,84 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 704, 80 гривень.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду: підпис Волощук О.Я.

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду: ВолощукО.Я.