АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1092/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Приватне акціонерне товариство «Українська охоронна-страхова компанія», про відшкодування майнової шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2018 року,

встановив:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди.

ОСОБА_4 зазначив, що 13 грудня 2015 року ОСОБА_5, керуючи автомобілем ГАЗ 21 реєстраційний номер 24306ХМ по вул. Героїв Майдану, в м. Хмельницькому, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, та допустив наїзд на належний позивачеві автомобіль НОМЕР_1, який рухався ліворуч від нього в попутному напрямку. Вина ОСОБА_5 у вказаній дорожньо-транспортній пригоді встановлена постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 грудня 2015 року. В результаті зіткнення автомобіль MITSUBISHI Pajero отримав механічні пошкодження та потребує відновлювального ремонту на суму 62 654 грн 04 коп. На час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ГАЗ 21 реєстраційний номер 24306ХМ був застрахований Приватним акціонерним товариством «Українська охоронна-страхова компанія» (далі ПАТ «УОСК») за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яке виплатило позивачеві 40 225 грн 26 коп. страхового відшкодування. Решту суми майнової шкоди у розмірі 22 428 грн 78 коп. і витрати позивача на послуги експерта у розмірі 850 грн слід покласти на ОСОБА_5, який є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин ОСОБА_4 просив суд стягнути з ОСОБА_5 на свою користь 23 278 грн 78 коп. майнової шкоди.

Суд залучив ПАТ «УОСК» до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2018 року позов задоволено та вирішено питання про компенсацію позивачеві судових витрат.

Суд виходив з того, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ «УОСК». Фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_4 склала 55 533 грн, а з урахування величини втрати товарної вартості автомобіля (8 837 грн 78 коп.) і витрат позивача на проведення експертного товарознавчого дослідження (850 грн), останньому завдано майнової шкоди на суму 65 220 грн 78 коп. ПАТ «УОСК» виплатило ОСОБА_4 40 225 грн 26 коп. страхового відшкодування, тому ОСОБА_5 має сплатити позивачеві 24 995 грн 52 коп. різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Оскільки ОСОБА_4 заявив вимогу про відшкодування 23 278 грн 78 коп. майнової шкоди, то, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, саме ця сума коштів підлягає стягненню з відповідача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову на суму 15 307 грн 74 коп. посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відновлювальний ремонт автомобіля НОМЕР_1 проведено, внаслідок чого суд безпідставно стягнув з відповідача 8 837 грн 78 коп. шкоди, повязаної із втратою товарної вартості транспортного засобу.

ОСОБА_5 не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього вартості відновлювального ремонту та витрат позивача на проведення експертного товарознавчого дослідження, тому згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку в цій частині судове рішення не переглядається.

ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу, який обґрунтовано тим, що втрата товарної вартості транспортного засобу входить до складу збитків і підлягає відшкодуванню потерпілому незалежно від вартості проведеного ремонту автомобіля.

ПАТ «УОСК» не висловило свою позицію щодо апеляційної скарги.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що автомобіль НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 на праві власності. ОСОБА_5 є власником автомобіля ГАЗ 21 реєстраційний номер 24306ХМ.

17 квітня 2015 року ПАТ «УОСК» і ОСОБА_5 уклали договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АЕ/3572443), за умовами якого ПАТ «УОСК» застрахувало відповідальність власника автомобіля ГАЗ 21 реєстраційний номер 24306ХМ на випадок заподіяння шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди за участю даного транспортного засобу на строк з 18 квітня 2015 року до 17 квітня 2016 року включно. Цим договором визначено ліміти відповідальності страховика на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоровю, 100 000 грн; за шкоду, заподіяну майну, 50 000 грн (франшиза 0 грн).

13 грудня 2015 року ОСОБА_5 керуючи автомобілем ГАЗ 21 реєстраційний номер 24306ХМ по вул. Героїв Майдану, в м. Хмельницькому, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, та допустив наїзд на належний позивачеві автомобіль НОМЕР_1, який рухався ліворуч від нього в попутному напрямку.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 грудня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження та потребував відновлювального ремонту.

Згідно висновку №001/16 експертного автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді склала 62 654 грн 04 коп., із яких 53 816 грн 26 коп. вартість відновлювального ремонту та 8 837 грн 78 коп. величина втрати товарної вартості транспортного засобу.

ОСОБА_4 поніс витрати на проведення вказаного експертного дослідження у розмірі 850 грн.

В березні 2016 року ОСОБА_4 відремонтував автомобіль НОМЕР_1 за особисті кошти. Вартість цього ремонту склала 55 533 грн.

ПАТ «УОСК» визнало вищевказаний випадок страховим і 30 червня 2016 року перерахувало на банківський рахунок ОСОБА_4 40 225 грн 26 коп. страхового відшкодування.

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються письмовими доказами у справі.

Частинами 1 і 2 статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, яка повязана з використанням транспортних засобів.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 7 березня 1996 року №85/96-ВР «Про страхування» страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Частиною 1 статті 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України від 1 липня 2004 року №1961-ІV «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон №1961-ІV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В силу ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Із положень п. 32.7 ст. 32 Закону №1961-ІV слідує, що відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, повязану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Аналіз статей 1166, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку, що у випадку завдання шкоди внаслідок зіткнення транспортних засобів (взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки) така шкода відшкодовується на загальних підставах.

Юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний звязок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди.

Давши належну оцінку доказам у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який зобовязаний відшкодувати ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі реальної вартості втраченого майна, при цьому сума відшкодування має бути визначена як різниця між фактичним розміром шкоди та одержаною позивачем страховою виплатою.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлені Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395; далі Методика).

Методика застосовується, в тому числі, для визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, і для визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ (п. 1.4 Методики).

Згідно з п. 2.4. Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості (п. 8.3 Методики).

Отже за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

В силу п. 8.6. Методики величина втрати товарної вартості характеризує фізичний знос, який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду, а також унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Таким чином, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з'єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків.

Відповідно до пункту 8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Із указаних норм законодавства слідує, що величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюється як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ.

Пунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема, згідно з підпунктом «е» цього пункту величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується у разі заміни окремих складників, що не потребують пофарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо).

Отже нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, що впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, стекол, шин, тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 провів ремонт MITSUBISHI Pajero реєстраційний номер НОМЕР_2 шляхом заміни деталей (дверей передніх правих і задніх правих, молдінгу, розширювача та кріплення дверей), при цьому здійснювалися рихтувальні та фарбувальні роботи (а.с. 97-99). Це вплинуло на зовнішній вигляд та експлуатаційні якості транспортного засобу, призвело до зменшення вартості автомобіля, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу та його експлуатаційних якостей.

За таких обставин суд першої інстанції правильно керувався тим, що позивачу завдані реальні збитки у виді втрати товарної вартості автомобіля, які підлягають відшкодуванню ОСОБА_5

Посилання ОСОБА_5 на те, що суд безпідставно стягнув з нього 8 837 грн 78 коп. шкоди, повязаної із втратою товарної вартості транспортного засобу, не відповідають нормам чинного законодавства.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 липня 2018 року.

Судді: /підпис/ ОСОБА_1

/підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

_____________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 34