233 Справа № 233/1374/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.

за участю секретаря Поварніциної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка подання старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Костянтинівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, за межі України до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом № 233/1374, виданим 22 жовтня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» боргу в сумі 80976,19 грн.

В обґрунтування подання старший державний виконавець послалася на те, що на виконанні в Костянтинівському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Донецькій області перебуває виконавче провадження № 53028506 з виконання виконавчого листа № 233/1374, виданого 22 жовтня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» боргу в сумі 80976,19 грн.

Відповідно до ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 05 грудня 2016 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження».

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, за боржником ніякого майна не значиться.

Рішення боржником до теперішнього часу не виконано, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків.

Відповідно до ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення (ч.1). Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення (ч.3).

Згідно із п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені законом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, право державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього зобовязань, наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця таким правом. Факт ухилення боржника від виконання зобовязання має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

Проте, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів, подання державного виконавця не містить жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

Так, зокрема, відсутні докази на підтвердження факту отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження та обовязок подати декларацію про доходи та майно; тощо.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що факт ухилення боржника від виконання зобовязань покладених на нього рішенням суду, не доведений, а тому подання старшого державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя