Справа № 212/5251/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2018 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Борис О.Н., з участю секретаря судового засідання Деменко А.С., в порядку ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу № 212/5251/18, 2/212/2351/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на дитину, -
23 липня 2018 року, позивач звернулася до суду із вищевказаним позовом, просила збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача 1/4 частини заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що у 2010 році позивач з відповідачем зареєстрували шлюб, який було розірвано на підставі Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.04.2012 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2012 року, з відповідача на її користь стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.02.2012 року, до повноліття дитини. Позивач знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною від іншого шлюбу, інших доходів не має. Відповідач має стабільний, регулярний заробіток, інших стягнень не має. Позивач також зазначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, тому просить збільшити розмір аліментів.
Ухвалою суду від 18 вересня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 12.10.2018 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду.
Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримала позов та просила його задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не зявився, відзив до позову не надав, про час та місце розгляду повідомлений належним чином.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши матеріали справи та надані докази дійшов наступного висновку.
Матеріалами справи встановлено та підтверджено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 325167, видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 13.04.2011 року (а.с. 7).
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2012 року у справі № 0413/1129/2012, 2/0413/1659/2012, стягнуто щомісячно аліменти з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає: АДРЕСА_1, - на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 09 лютого 2012 року, до повноліття дитини (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 294738, видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 21.11.2014 року, позивач змінила прізвище з ОСОБА_4 на Дорош (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КИ № 567988, видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 01.12.2015 року, ОСОБА_2 зареєстрована матірю, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).

Як убачається з матеріалів справи, позивач просить змінити розмір стягнутих з відповідача аліментів, оскільки ОСОБА_2 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, тобто не має заробітку, а відповідач має стабільний, регулярний заробіток, що відповідачем не спростовано.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно із статтею 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Частиною 2 ст. 182 ЦПК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, законодавчо закріплений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є правовою підставою для збільшення визначеного раніше рішенням суду розміру аліментів.

Аліментні правовідносини це триваючи правовідносини. Розмір стягнутих судом аліментів не є незмінним у випадку виникнення відповідних підстав він може бути змінений. ОСОБА_7 про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів спрямований на посилення захисту права дитини на належне утримання та забезпечення, а тому є підставою для зміни мінімального гарантованого розміру стягнутих з відповідача аліментів з 30% на 50% від прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини.

Відповідно до частини 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, надані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими, та такими, що відповідають вимогам ст. 182 СК України, а тому підлягають задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 141, 180, 182, 183, 192 СК України, ст. ст. 10, 11, 141, 247, 258, 265, 280 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на дитину задовольнити.

Збільшити розмір аліментів на утримання дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, які були визначені рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2012 року, справа № 0413/1129/2012, та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 704 гривень 80 копійок на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Казначейство служби України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повне найменування та імя сторін:

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована за адресою: 50106, м. Кривий Ріг, пр. Артеківський, буд. 18, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2.

Повне рішення складено та підписано суддею 06.12.2018 року.

Суддя: О. Н. Борис