Справа № 307/2984/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 квітня 2018 року м. Ужгород

апеляційний суд Закарпатської області у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Кондора Р.Ю.,

секретаря судового засідання: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тячівського районного суду про забезпечення позову, постановлену 25 січня 2018 року головуючим суддею Чопик В.В. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом у якому просив: усунути перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою площею 0,11 га (кадастровий номер :03:005:0045), яка розташована за адресою: Тячівський район, смт. Тересва, вул. Народна,106 та перебуває у власності ОСОБА_2, шляхом зобовязання ОСОБА_1 за власний рахунок знести будівлю аптеки, яка розташована на земельній ділянці (кадастровий номер :03:005:0054) за адресою: Тячівський район, смт. Тересва, вул. Народна,106.

В процесі розгляду справи ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову в якій просив вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти дії, а саме: до вирішення справи та вступу в законну силу рішення суду по даній справі здійснювати будь-які дії, повязані із будівництвом на земельній ділянці, кадастровий номер :03:005:0054) за адресою: Тячівський район, смт. Тересва, вул. Народна,106.

Ухвалою Тячівського районного суду від 25 січня 2018 року заяву ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову, задоволено.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права. В обґрунтування скарги посилається на те, що судом не взято до уваги того, що позивачем не доведено ні в позові, ні у заяві про забезпечення позову доказів порушення прав позивача проведенням нею робіт по реконструкції належної їй будівлі та не наведено належних підстав, які б вказували на те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області надало суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу де зазначає, що оскаржувану ухвалу слід скасувати, оскільки позивачем не надано суду першої інстанції відповіді управління з яких слідує, що відповідно до наявних в управлінні матеріалів, обєкт будівництва, який є предметом спору будується відповідно до встановлено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2001 №466 порядку та відповідно до проектної документації, розробленої на підставі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 03.05.2017 року №01-13/16.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала заяву про відкладення розгляду справи у звязку перебуванням на лікуванні. Однак, колегія суддів вважає, що вказану справу слід розглянути без участі апелянта, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, так-як відповідачка повно виклала в апеляційній скарзі свої заперечення стосовно незгоди з висновками ухвали суду.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороню вчиняти певні дії.

Як розяснено в п.4 Постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

По даній справі позивачем предявлено позов про усунення перешкод у користуванні правом власності, предметом якого є земельна ділянка площею 0,11 га (кадастровий номер :03:005:0045), яка розташована за адресою: Тячівський район, смт. Тересва, вул. Народна,106.

Оскільки між сторонами існує спір щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка належить позивачу, зокрема проведенням відповідачем будівельних робіт на земельній ділянці, яка є суміжною до земельної ділянки позивача, то у суду першої інстанції були всі передбачені процесуальним законодавством підстави, для вжиття заходів забезпечення позову у спосіб визначений позивачем.

Твердження апелянта щодо відсутності наявного спору між сторонами колегія суддів відхиляє, оскільки в позовній заяві достатньою мірою обґрунтовано підстави для звернення до суду.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо тверджень відповідача про законність та відповідність всім правилам та нормам проведення нею будівельних робіт по реконструкції аптеки з добудовою та надбудовою під торгово-офісний комплекс в смт. Тересва, по вул. Народній, 106, Тячівського району, оскільки це стосується розгляду справи по суті спору і на даній стадії провадження таким обставинам не може даватися судом правова оцінка.

З приводу доводів апеляційної скарги щодо порушення прав та законних інтересів апелянта, як забудовника, колегія суддів вважає, що заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії, зажди певним чином обмежують правомочності власника цього майна. Разом з тим, вжиття зазначених заходів забезпечення позову передбачають у майбутньому виконання судового рішення та загалом не порушує право особи на вільне володіння майном.

Разом з тим, ОСОБА_4, у відповідності до ст. 154 ЦПК України вправі звернутися до суду із клопотанням про зустрічне забезпечення з метою відшкодування збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Таким чином, ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права та доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції щодо застосування заходів забезпечення позову.

За таких обставин, апеляційну скаргу, відповідно до ст. 375 ЦПК України, слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 149, 150, 367, 374, 375, 381, 382 і 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Ухвалу Тячівського районного суду від 25 січня 2018 року про забезпечення позову, залишити без змін.

Постанова ухвалена в порядку ч. 6 ст. 259 ЦПК України набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 квітня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді