Дата документу 04.12.2018 Справа № 336/6154/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/6154/17
Провадження №22-ц/807/442/18
Головуючий в 1-й інстанції - Дмитрюк О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,
секретарСеменчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішенняШевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2018 року, ухвалене в м. Запоріжжі у справі за позовом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 26.06.2016 р. о 09.30 год. в м. Запоріжжі по вул. Шевченка в районі перехрестя з вул. Курортною, пішохід ОСОБА_5, не переконавшись в безпеці раптово вибіг на проїзну частину в районі будинку № 229 по вул. Шевченка, внаслідок чого стався наїзд на нього автомобілем «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), який рухався по вул. Шевченка. Своїми діями пішохід ОСОБА_5 порушив п.4.14 (б,а) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого пішоходам заборонено виходити на проїзну частину, не переконавшись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху та раптово виходити, вибігати на проїзну частину, у тому числі на пішохідний перехід. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, пішохід ОСОБА_5 отримав легкі тілесні ушкодження. За наслідками розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221 від 26.06.2016 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, 30.09.2016 р. винесено постанову про закриття кримінального провадження. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 було закрито з підстав, передбачених п.7 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Згідно ремонтної калькуляції № 293-16 від 06.12.2016 р. загальна вартість ремонту пошкодженого автомобіля складає 55 691,81 грн. Згідно акту виконаних робіт № ГА-К-8751 від 14.12.2016 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1 - 62 782,30 грн., у тому числі ПДВ - 10463,72 грн. В зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача на його користь 62 782,30 грн., а також судовий збір.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2018 рокупозовні вимоги Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою 27157,28 гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судовий збір в сумі 692,16 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду Департамент патрульної поліції Національної поліції Україниподав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те що, суд необґрунтовано стягнув з відповідача суму матеріального збитку у розмірі 27157,28 грн. визначену на підставі експертного дослідження від 23.01.2017 року №11-292, оскільки стягненню підлягає саме вартість відновлюваного ремонту у розмірі 62782,30 грн.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_5, зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з'ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки заявлена сума затрат на ремонт пошкодженого автомобіля у сумі 62782,30 грн. не підтверджена належними та допустимими доказами. В зв'язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положенням ч. 1 п. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.06.2016 р. о 09.30 год. в м. Запоріжжі по вул. Шевченка в районі перехрестя з вул. Курортною, пішохід ОСОБА_5, не переконавшись в безпеці раптово вибіг на проїзну частину в районі будинку № 229 по вул. Шевченка, внаслідок чого стався наїзд на нього автомобілем «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні), який рухався по вул. Шевченка. Своїми діями пішохід ОСОБА_5 порушив п.4.14 (б,а) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого пішоходам заборонено виходити на проїзну частину, не переконавшись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху та раптово виходити, вибігати на проїзну частину, у тому числі на пішохідний перехід.

Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2016 р. в діях ОСОБА_6 встановлені ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП (а.с.6).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та реєстраційних карток (а.с.24, 25, 26), власником транспортному засобу «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1, 2013 року випуску, є Департамент патрульної поліції. Відповідно до висновку Запорізького НДЕКЦ МВС України № 11-292 від 23.01.2017 р. (а.с.8-22), матеріальний збиток, завданий транспортному засобу «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1, 2013 року випуску, в результаті ДТП, на момент дослідження складає 27157 грн. 28 коп.

Суд ухвалюючи оскаржуване рішення зазначив, що заявляючи вимоги про стягнення вартості відновлювального ремонту в розмірі 62 782,30 грн., позивач посилався на акт виконаних робіт № ГА-К-08751 від 14.12.2016 р., згідно якого на замовлення Департаменту патрульної поліції було проведено ремонт автомобіля «Toyota Prius» на загальну суму 62782,30 грн., в тому числі ПДВ 10 463,72 грн. (а.с.23). Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу не була завданням експерта в рамках експертного дослідження, а наданий в обґрунтування заявлених вимог акт виконаних ТОВ «Град Авто» робіт за відсутності підтвердження сплати замовником на рахунок виконавця грошових коштів в сумі 62782,30 грн., а також підтвердження сплати ТОВ «Град Авто» суми ПДВ, не є достатнім (ст.80 ЦПК України) для задоволення вимог в цій частині.

З наведеного вище, суд першої інстанції дійшов висновку, що стягненню з ОСОБА_5 на користь позивача підлягає сума матеріального збитку, завданого транспортному засобу «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1, в розмірі 27157 грн. 28 коп.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч.1 ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Як зазначено в п. 4 Постанови Пленуму ВССУ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2016 р. в діях ОСОБА_6 встановлені ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП (а.с.6).

Відповідач у справі не заперечує своєї вини в завданні шкоди.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму ВССУ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до висновку Запорізького НДЕКЦ МВС України № 11-292 від 23.01.2017 р. (а.с.8-22), матеріальний збиток, завданий транспортному засобу «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1, 2013 року випуску, в результаті ДТП, на момент дослідження - 27157 грн. 28 коп.

Положеннями частини третьої статті 12 та частин першої статті 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Акт виконаних робіт наданий ТОВ «Град Авто» № ГА-К-08751 від 14.12.2016 р., згідно якого на замовлення Департаменту патрульної поліції було проведено ремонт автомобіля «Toyota Prius» на загальну суму 62782,30 грн., в тому числі ПДВ 10 463,72 грн. (а.с.23), не є належним доказом оплати зазначених в акті робіт, в зв'язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про стягнення матеріального збитку, завданого транспортному засобу, на підставі висновку Запорізького НДЕКЦ МВС України № 11-292 від 23.01.2017 р. у розмірі 27157 грн. 28 коп.

Інших доказів позивач суду в цій частині не надав, вважав Акт виконаних робіт достатнім доказом оплати виконаних робіт.

Однак відповідно до змісту вказаного Акту виконаних робіт, вказані кошти 62782,30 грн. підлягають до сплати, відмітки на акті про їх сплату відсутні, як і будь-які інші платіжні документи, які б підтверджували вказаний факт.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Підстав для скасування рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів:

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції Українизалишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 06 грудня 2018 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: О.В. Крилова

О.З. Поляков