АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2013/18 Справа № 202/4606/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Волошин Є. В. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Макарова М.О.

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Індустріальногорайонного суду м.Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року у складі судді Волошина Є. В., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У липні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 19 січня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений договір № б/н, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 8 000 грн., зі сплатою 22,80 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку із неналежним виконанням зобов'язань за вказаним кредитним договором, станом на 30 червня 2016 року ОСОБА_2 має заборгованість у розмірі 26 528,64 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача та судові витрати.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 19 січня 2007 року у розмірі 18 496,95 грн., з яких: 8 000 грн. - заборгованість за кредитом; 8 757,49 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1 239,46 грн. - штраф (процентна складова).

Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано наявністю підстав для часткового задоволення позову внаслідок невиконаних зобов'язань у відповідача за кредитним договором.

В апеляційній скарзі, поданій у грудня 2017 року до апеляційного суду Дніпропетровської області, ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні заборгованості за тілом кредиту в повному обсязі та комісії (пені), що в свою чергу призвело до часткового звільнення відповідача від виконання зобов'язань за кредитним договором.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Судом встановлено, що 19 січня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір № б/н, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 7 % в місяць з розрахунку 360 днів у році, на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії платіжної карти.

Відповідно до положень п. п. 3.2, 3.3 Умов і Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Згідно з випискою з особового рахунку, 13 квітня 2007 року мало місце збільшення кредитного ліміту - до 1 600 грн., 05 липня 2009 року - зменшення кредитного ліміту до 500 грн., 17 грудня 2010 року - збільшення кредитного ліміту до 3 000 грн., 18 квітня 2011 року - збільшення кредитного ліміту - до 4 000 грн., а також 03 грудня 2012 року - до 8 000 грн. (т. 1, а.с. 130).

Крім того, з виписки про рух коштів за укладеним договором вбачається, що основною карткою за цим договором є 591466 (т.1, а.с. 103), після цього картка перевипускалася і змінювався її номер, про що також зазначено у вказаній довідки та виписці банку.

Відповідно до пункту 3.1.1 розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг строк дії картки вказано з її лицьового боку (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Строк дії кредитної картки - березень 2019 року.

За змістом пункту 5.3 розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг за платіжними картками з установленим мінімальним обов'язковим платежем строки і порядок погашення кредиту (кредитний ліміт, кредитна лінія) визначено в Пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору.

З жовтня 2015 року відповідач припинив сплату коштів із погашення кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 30 червня 2016 року відповідач має заборгованість у розмірі 26 528,64 грн., яка складається: 15281,69 грн. - заборгованість за кредитом; 8757,49 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 750 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1239,46 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

У розумінні п.п. 6.6, 6.7 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник зобов'язується на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту.

Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно з ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

У розумінні положень ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Суд першої інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та дійшов вірного висновку що позивачем, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, доведено та надано докази частково відповідно до викладених обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, у зв'язку з чим, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом та відсотками, та вірного висновку про відмову у стягненні пені та комісії.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, та узгоджуються з нормами матеріального права, які судом першої інстанції правильно застосовані.

Доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» про безпідставну відмову суду першої інстанції стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 15 281, 69 грн., та пені та комісії, не приймаються до уваги, оскільки були предметом розгляду в суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують.

Зі змісту оскаржуваного рішення суду першої інстанції та матеріалів справи вбачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені у ній доводи не підтвердженим належними та допустимими доказами у справі, а тому не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення суду першої інстанції.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду, не встановлено.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

За змістом статті ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального права, а тому відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України рішення суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргупублічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Індустріальногорайонного суду м.Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Н.М. Деркач

М.О. Макаров