Справа № 308/9392/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 квітня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Кондора Р.Ю., Мацунича М.В.,

за участі секретаря Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 22 грудня 2017 року щодо відмови у забезпеченні позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд із позовом до ОСОБА_4, у якому просили зобовязати відповідача не чинити перешкоди позивачам у здійсненні права користування житлом; вселити позивачів у житло за адресою с. Дубрівка, буд. 221, Ужгородського району; зобовязати відповідача надати комплект ключів від будинку та хвіртки.

На обґрунтування позову зазначали, що відповідач ОСОБА_4 є одноосібним власником житлового будинку у с. Дубрівка, буд. 221, Ужгородського району. Вказували, що із 06.08.1994 ОСОБА_1 перебуває із сином відповідача - ОСОБА_2 - у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу в них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 З часу укладення шлюбу позивачі проживали у будинку відповідача, що є їх зареєстрованим місцем проживання, та користувалися ним нарівні з власником будинку. Посилалися на те, що відповідач вигнала позивачів із будинку, змінила замки на дверях, не пускає додому, чинить перешкоди у користуванні житлом.

18.12.2017 ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, у якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок із господарськими будівлями у с. Дубрівка, буд. 221, Ужгородського району.

Заява мотивована тим, що відповідач не бажає впустити позивачів у спірне житло, у якому вони проживали на законних підставах, будинок є їх зареєстрованим місцем проживання, у будинку залишилися їхні речі, побутова техніка, меблі; відповідач повідомляє знайомим та сусідам, що може зламати техніку, знищити житло та їхнє майно, має намір продати будинок. Посилалася на те, що в разі відчуження будинку унеможливить вселення позивачів до їхнього єдиного житла, тобто призведе до неможливості виконання рішення суду в даній справі про .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 22.12.2017 в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

ОСОБА_1 оскаржила таку ухвалу в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування та порушення судом норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим просить ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на житловий будинок.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду, позбавить ефективного захисту, поновлення порушених прав позивачів, за захистом яких вони звернулися, оскільки відповідач не мала права виганяти позивачів із будинку, який є їх зареєстрованим місцем проживання, змінювати замки на дверях; наразі відповідач вживає заходи для пошуку покупців і продажу будинку; відчуження спірного будинку відповідачем унеможливить вселення позивачів до їхнього єдиного житла, у якому знаходяться їхні речі, документи, побутова техніка.

У запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_4 просить ухвалу залишити без змін, вважаючи, що накладення арешту на будинок не відповідатиме вимогам та змісту ст. ст. 149,150 ЦПК України. .

Учасники справи в судове засідання не зявились, про дату, час і місце розгляду скарги були повідомлені належним чином (а.с. 49-52).

Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України (у редакції чинній із 15.12.2017) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно що належать відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1. ч. 1. ст. 150 ЦПК України).

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як розяснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що у вересні 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд із позовом до ОСОБА_4, у якому просили зобовязати відповідача не чинити перешкоди позивачам у здійсненні права користування житлом; вселити позивачів у житло за адресою с. Дубрівка, буд. 221, Ужгородського району; зобовязати відповідача надати комплект ключів від будинку та хвіртки.

Таким чином, між сторонами дійсно виник спір щодо права користування житловим будинком у с. Дубрівка, вул. Центральна (Без назви), буд. 221, Ужгородського району, єдиним власником якого є відповідач ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 28.12.2009. Позивачі є сином, невісткою та внуком відповідача, відтак зареєстровані та проживали у будинку як члени її сімї. При цьому в разі відчуження будинку існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки це унеможливить вселення позивачів до нового власника будинку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є обґрунтованою, а ухвала суду першої інстанції у відповідності до ст. 374 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям із цього питання нової постанови, якою заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову слід задовольнити.

Керуючись ст.368, ч.1 п.2 ст. 374, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 22 грудня 2017 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 (с. Дубрівка, вул. Центральна буд. 221, Ужгородського району, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії ВР № 967274) про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок із господарськими будівлями за адресою с. Дубрівка, вул. Центральна буд. 221, Ужгородського району, що належить ОСОБА_4 (с. Дубрівка, вул. Центральна буд. 221, Ужгородського району, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2).

Копію постанови направити Ужгородському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області для виконання.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 квітня 2018 року.

Головуюча:

Судді: