Справа № 742/3853/17 Провадження № 22-ц/795/571/2018 Головуючий у I інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Мамонова О. Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

із секретарем: Шкарупою Ю.В.,

сторони:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 лютого 2018 року (повний текст рішення складено 27 лютого 2018 року) у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі по тексту Банк) звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з останнього на його користь заборгованості за кредитним договором у розмірі 6 127,17 грн та судових витрат. Позов обґрунтовувало тим, що 21.12.2015 між банком та ОСОБА_3 було укладено Договір про надання банківських послуг шляхом підписання заяви б/н, згідно якої останній отримав кредит у розмірі 6 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконало в повному обсязі та надало ОСОБА_3 можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. 13.04.2016 позичальник ОСОБА_3 помер. Станом на дату смерті його заборгованість перед Банком за вказаним кредитним договором становить 6 127,17 грн. Спадкоємцем ОСОБА_3 є ОСОБА_2, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому згідно приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Посилаючись на ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, позивач зазначає, що обовязок померлого боржника щодо повернення кредитних коштів перейшов до його спадкоємця відповідача ОСОБА_2 14.12.2016 Банком до Прилуцької міської державної нотаріальної контори була направлена претензія.

Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 лютого 2018 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі, посилаючись на незаконність, винесення з порушенням норм матеріального та процесуального права, за недоведеністю обставин, що мають значення, та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції помилково відмовив у позові у звязку із відсутністю у матеріалах справи доказів особистого отримання відповідачем вимоги кредитора до спадкоємців.

Посилаючись на ст. 1281 ЦК України заявник зазначає, що вимога кредитора до спадкоємця боржника може бути заявлена як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса за місцем відкриття спадщини у встановлені вказаною статтею строки. На виконання зазначених вимог 14.12.2016 Банк направив претензію до Прилуцької міської державної нотаріальної контори, а 01.02.2017 відповідачу ОСОБА_2

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 4 статті 376 ЦПК України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Відмовляючи у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» суд першої інстанції, вказавши, що відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог ст.ст. 1281, 1282 ЦК України, виходив з того, що позивачем не доведено отримання ОСОБА_2 як спадкоємцем, що прийняв спадщину, вимоги кредитора за зобов'язаннями померлого ОСОБА_3, оскільки відсутні жодні докази щодо отримання відповідачем відповідної вимоги, а також позивачем не надано доказів наявності спадкового майна, за рахунок якого спадкоємець зобовязаний задовольнити вимоги кредитора, що в сукупності позбавляє позивача права вимоги до спадкоємця.

З висновком районного суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» погоджується апеляційний суд, однак такого висновку суд першої інстанції дійшов із помилкових мотивів.

Судом по справі встановлено, що 21.12.2015 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір шляхом підписання сторонами анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с. 6). Із тексту вказаної заяви вбачається, що ОСОБА_3 погодився із тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розміщеними в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

13 квітня 2016 року ОСОБА_3 помер, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького МУЮ у Чернігівській області 15.04.2016 видано відповідне свідоцтво серії І-ЕЛ № 279255 (а.с. 44).

Згідно розрахунку позивача станом на дату смерті ОСОБА_3 його заборгованість за вищевказаним кредитним договором становить 6 127,17 грн (а.с. 5).

Як вбачається із копії паспорту ОСОБА_3 останній був зареєстрований за адресою: м. Прилуки, в/м 12АДРЕСА_1 (а.с. 43).

На день смерті ОСОБА_3 разом з ним за адресою: м. Прилуки, в/м 12АДРЕСА_1 були зареєстровані його син ОСОБА_2 (а.с. 42, 65, 112) та дружина ОСОБА_5 (а.с 127)

14.12.2016 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Прилуцької міської державної нотаріальної контори з претензією кредитора після померлого 13.04.2016 ОСОБА_3 Згідно повідомлення Прилуцької міської державної нотаріальної контори на запит суду після смерті ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 602/2016 за претензією кредитора АТ КБ «ПриватБанк», що надійшла 28.12.2016; спадкоємці до державної нотаріальної контори не звертались; свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 45-47, 72-73, 122-125).

08.02.2017 ПАТ КБ «ПриватБанк» направило ОСОБА_2 лист-претензію від 01.02.2017 № SAMDNWFC8 з вимогою про повернення вказаної кредитної заборгованості (а.с. 50-52).

Згідно зі ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1258, ст. 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Положеннями частини 1 ст. 4, ст. 12, 13 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів і на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Залучення до участі у справі співвідповідачів, заміна неналежного відповідача можливі лише при розгляді справи у суді першої інстанції за клопотанням самого позивача (ст. 51 ЦПК України).

Оскільки розгляд справи покладається на суд першої інстанції, а в апеляційному порядку здійснюється перевірка судового рішення, яким закінчено провадження в справі, під час апеляційного перегляду справи позивач не вправі змінювати позовні вимоги шляхом їх збільшення, апеляційний суд не може залучати до участі в справі іншого чи додаткового відповідача, зміни у складі учасників процесу можуть мати місце на відповідній стадії процесу лише у прямо передбачених цивільним процесуальним законом випадках, зокрема, при правонаступництві, що відповідає приписам ст. 23-24, 43, 49-51, 55 ч. 1, 367, 368 ч. 1 ЦПК України.

Таким чином, по захист своїх порушених прав особа може звернутися до суду не в будь-який спосіб, а в той, що передбачений законом, правомірній вимозі відповідає обовязок належного відповідача усунути порушення права.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що на момент смерті ОСОБА_3 разом з останнім за вищевказаною адресою, крім його сина ОСОБА_2, була зареєстрована і його дружина ОСОБА_5, що свідчить про прийняття ними спадщини в силу приписів ст. 1268 ЦК України.

Враховуючи, що районний суд розглянув справу за участі лише одного спадкоємця ОСОБА_2, залишивши поза увагою факт прийняття спадщини ще й ОСОБА_5, зважаючи на те, що участь обох спадкоємців у справі є необхідною, а апеляційний суд не має процесуальних повноважень щодо залучення до участі в справі іншої особи як співвідповідача, колегія суддів апеляційного суду позбавлена можливості вирішувати питання про їх права та обовязки шляхом ухвалення нового рішення.

З огляду на те, що до висновку про відсутність підстав для задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк» районний суд дійшов з помилкових мотивів, рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 лютого 2018 року підлягає зміні в частині мотивів відмови, в іншій частині підлягає залишенню без змін.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про помилкову відмову судом першої інстанції у задоволенні позові у звязку із відсутністю у матеріалах справи доказів особистого отримання відповідачем вимоги кредитора до спадкоємців, оскільки питання обґрунтованості позову, доведеності обставин, які підлягають доказуванню, інші обставини по суті спору наразі значення не мають, так як не впливають на висновок про необхідність відмови у задоволенні позову. Позов у справі за відсутності іншого спадкоємця як відповідача не міг бути вирішений по суті відповідно до закону незалежно від того, якими фактичними обставинами та правовими нормами він обґрунтовувався.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ч. 4, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 27 лютого 2018 року змінити в частині мотивів відмови, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:Судді: