АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 641/3085/16-ц Головуючий суддя І інстанції Григор'єв Б. П.
Провадження № 22-ц/790/2437/18 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори про спадкове право
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року м. Харків.

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу виконавчого комітету Харківської міської ради на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Територіальна громада м. Харкова в особі виконавчого комітету Харківської міської ради, Сьома Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: Територіальна громада м. Харкова в особі Виконавчого комітету Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив :

ОСОБА_3 у квітні 2016 року звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_7, яка померла 06.07.2010 року.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 06.07.2010 року померла її бабуся ОСОБА_7. В Сьомій Харківській нотаріальній конторі було заведено спадкову справу № 654/2010. В оформленні спадщини їй було відмовлено, оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини. 10.10.2011 року Комінтернівським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення, яким їй було визначено додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ухвали судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 06.11.2012 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкові від 10.10.2011 року було залишено без змін. 05.02.2014 року на її заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_7 на частку спірної квартири державним нотаріусом Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Відповідно до вказаної постанови, підставою для відмови, є та обставина, нею до нотаріальної контори не було надано оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Таким чином відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою для можливості оформлення свідоцтва про право на спадщину. Місце знаходження правовстановлюючих документів їй невідомо. В звязку з чим вона вимушена звернутись до суду з відповідним позовом.

Відповідачка ОСОБА_4 подала зустрічний позов в якому зазначила, що 06.07.2010 року померла її бабуся ОСОБА_7, після її смерті залишилась спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_2, яка належала останній на підставі свідоцтва про право власності на житло. Вона є рідною онукою спадкодавця, донькою ОСОБА_9, рідного сина ОСОБА_7, який помер раніше 02.08.2004 року. Таким чином вона є спадкоємцем першої черги за правом представлення після смерті ОСОБА_7, ОСОБА_4 та вчасно звернулася до Сьомої ХДНК із заявою про прийняття спадщини, таким чином спадщину прийняла. Крім неї спадкоємцями ОСОБА_7 є ОСОБА_3 та ОСОБА_6, які є рідними доньками ОСОБА_10, другого рідного сина ОСОБА_7, який помер 18.12.1998 року. Таким чином вона має право на спадкування 1/2 частки майна, яку мав право спадкувати її батько, а інші спадкоємці на 1/2 частку майна, яку мав право спадкувати їх батько, тобто по 1/4 частці кожній. Просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_6 звернулась до суду з позовною заявою в якій зазначила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_3, яка скрила від неї факт звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті їх бабусі ОСОБА_7 Коли померла бабуся вона була неповнолітньою та на даний час вона звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею не було надано правовстановлюючих документів на квартиру. Просить суд визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_4, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла 06 липня 2010 року.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування відмовлено.

Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_6 задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/4 частину квартири за адресою: АДРЕСА_4, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла 06 липня 2010 року.

В апеляційній скарзі Харківська міська рада просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині визнання права власності по 1/4 частин спірної квартири за ОСОБА_3 та ОСОБА_6, та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Вказано, що матеріали справи не містять відомостей щодо належності спадкодавцю на праві приватної власності спірної квартири. Зазначено, що позивачем не надано доказів з відновлення правовстановлюючого документу.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь суддю-доповідача, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 274687 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції вказано, що 06 липня 2010 року померла ОСОБА_7.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.10.2011 року ОСОБА_11 визначений додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, яка померла 06.07.2010 року.

Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 06.11.2012 року, рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.10.2011 року залишено без змін.

Постановою державного нотаріуса Сьомої Харківської державної нотаріальної контори № 319/02-31 від 05.02.2014 року ОСОБА_11 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину. Підставою для такої відмови стало відсутність у ОСОБА_11 правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 289230 ОСОБА_11 уклала шлюб з ОСОБА_12 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_12.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.02.2005 року № 3-05-251410 ОСОБА_7 на праві власності належала квартира АДРЕСА_3.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_7 з заявами про прийняття спадщини звернулись: 28.07.2010 року сестра померлої ОСОБА_13, 13.08.2010 року онука померлої ОСОБА_4, 22.03.2012 року онука померлої ОСОБА_11 Заяв від інших спадкоємців ОСОБА_7І до нотаріальної контори не надходило, заповітів у Сьомій Харківській держнотконторі не посвідчувалось. 14.02.2017 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 звернулась ОСОБА_6.

Постановою державного нотаріуса Сьомої Харківської державної нотаріальної контори від 13.12.2017 року № 3724/02-31, ОСОБА_6 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7, підставою для відмови стала відсутність у спадкоємця правовстановлюючих документів на спадкове майно.

26.12.2017 року ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_14 звернулась з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори. Сьома Харківська державна нотаріальна контора за № 3905/02-14 від 29.12.2017 року на заяву ОСОБА_4 надала відповідь в якій зазначено, що на підставі п.п. 4.13 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована сторона, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Отже, доки спір між сторонами не буде вирішений в судовому порядку, видача свідоцтва про право на спадщину неможлива відповідно до діючого законодавства. На заяву, що у ОСОБА_4 відсутній документ, що посвідчує право власності померлої на спадкове майно, але в матеріалах спадкової справи є інформація, що оригінал дублікату свідоцтва про право власності на спадкову квартиру знаходиться на руках у ОСОБА_5. На підставі викладеного відсутні підстави для видачі постанови про відмову в чиненні нотаріальної дії. Повідомлено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину, спадкоємиця особисто або її законний представник мають прибути до нотаріуса для отримання документів.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 та повністю вимоги ОСОБА_6, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що як вбачається з матеріалів спадкової справив якій є копія правовстановлюючого документа на спірну спадщину, оригінал якої перебуває у ОСОБА_4, та було встановлено судовими рішеннями, що померла ОСОБА_7 мала двох синів: ОСОБА_10, який помер 22.12.1998 року та ОСОБА_9, який помер 05.08.2004 року. ОСОБА_3 та ОСОБА_6 були доньками ОСОБА_10, ОСОБА_4 була донькою ОСОБА_9 Таким чином після смерті матері її сини повинні були успадкувати по 1/2 частині спірної квартири, однак вони померли раніше ніж їх матір, тому спадкоємицями після смерті ОСОБА_10 є його доньки та повинні успадкувати по 1/4 частині спадкового майна, а донька ОСОБА_9 має право на 1/2 частину спадкового майна. Таким чином суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню та за нею має бути визнано право власності на 1/4 частину спірної квартири, а позов ОСОБА_6 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4 суд, дослідивши матеріали спадкової справи, в якій є копія правовстановлюючого документа на спірну спадщину, оригінал якої перебуває у неї, дійшов висновку, що право ОСОБА_4 не було порушено, оскільки вона у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, нотаріусом їй не було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, таким чином відсутнє порушене право, яке підлягає відновленню.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За правилами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, незаконність рішення суду першої інстанції апелянта вбачає в тому, що, на його думку, суд безпідставно встановив факт належності спірного майна спадкодавцю, оскільки учасниками справи не було надано правовстановлюючого документу на таке майно.

Вказаний довід скарги спростовується наявними в матеріалах справи документами, а саме, свідоцтвом про право власності на житло від 04.02.2005 року № 3-05-251410, згідно якого ОСОБА_7 на праві власності належала квартира АДРЕСА_3 (а.с. 62-63).

Посилання апелянта на те, що у даному випадку учасниками справи для предявлення позову про визнання права власності не було доведено неможливість одержання чи відновлення правовстановлюючого документа на спірне майно в позасудовому порядку колегія суддів відхиляє за їх безпідставністю, оскільки у даному випадку спір виник із спадкових правовідносин, а апелянт посилається на розяснення суду касаційної інстанції стосовно спорів, що стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення.

З огляду на те, що оскаржуване рішення ухвалене із дотриманням вимог закону, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів на підставі ст. 375 ЦПК України залишає скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367,368, п. 1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384, 388-392 ЦПК України, та пунктом 8 частини першої Розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Харківської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 19.07.2018 року.

Головуючий В.Б.Яцина .

Судді І.О.Бровченко.

ОСОБА_2.