Справа № 545/1190/18
Провадження № 2/545/889/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Шелудякова Л.В.

при секретарі Нагорній І.Ю.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, що був укладений 02.08.2003 року в Милорадівській сільській раді Котелевського району, Полтавської області, за актовим записом №2.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що подальше спільне проживання та збереження сімї неможливо.

Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а відповідач проти задоволення позову не заперечує.

У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02.08.2003 року сторони зареєстрували шлюб в Милорадівській сільській раді Котелевського району, Полтавської області, за актовим записом №2. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Суперечки про місце проживання дитини немає. Після розірвання шлюбу, неповнолітній син, ОСОБА_3, залишиться проживати з матірю ОСОБА_2.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно свідоцтва про одруження серії 1-КЕ №096003 відповідач до одруження іменувалася ОСОБА_4, а після одруження взяла прізвище чоловіка ОСОБА_5.

В заяві, що надійшла до суду від відповідача, зазначено, що після розірвання шлюбу вона бажає і надалі іменуватися прізвищем ОСОБА_5.

Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сімї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258, 259, 264, 265, 268, 272, 352, 354 ЦПК України , ст.ст.109-113 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що зареєстрований 02.08.2003 року в Милорадівській сільській раді Котелевського району Полтавської області, за актовим записом №2 розірвати.

Прізвище відповідача після розірвання шлюбу залишити - «Лукаш».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5