АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1622/18 Справа № 183/4513/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря - Василенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 25 жовтня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № б/н, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2 525,01 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зі своєї сторони банк виконав всі умови підписаного договору і надав ОСОБА_2 кредит у зазначеному вище розмірі, однак відповідач, в порушення взятих на себе зобовязань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 30 червня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 58 879,83 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 2 525,01 грн, заборгованості з процентів за користування кредитом у розмірі 48 632,61 грн, заборгованості за пенею та комісією у розмірі 4 442,22 грн, фіксованої частини штрафу у розмірі 500,00 грн та процентної складової штрафу у розмірі 2 779,99 грн.

Зазначену суму, а також судові витрати позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводами апеляційної скарги є те, що правовідносини між сторонами є дійсними, не дивлячись на пропуск строку позовної давності, оскільки зобовязання належним чином не виконано, тому проценти за кредитом, штрафи та пеня підлягають стягненню з відповідача.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрив відповідачу ОСОБА_2 рахунок на умовах договору, укладеного відповідно до ст.ст. 634, 1066 ЦК України в формі приєднання позичальником до «Умов та правил надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та «Тарифів банку», що викладені на банківському сайті, що обов'язкові для сторін згідно з ст. 629 ЦК України, і підтверджується підписаною відповідачем анкетою-заявою (а.с. 4, 6-28). На цих умовах позивач зобов'язався виконувати розпорядження про перерахування і видачу відповідних сум з цього рахунка та проводити інші операції за рахунком, ініційовані ОСОБА_2 згідно з п. 1.14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» за допомогою платіжної картки «Универсальная». При цьому, відповідно до п. 1.1.7.3 та п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг картрахунки відкриті на невизначений строк, а договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, а якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Позивач за цим договором згідно з ст.ст. 1054, 1056, 1069 ЦК України зобов'язався в майбутньому кредитувати рахунок під проценти за ставкою 27,60 % річних, визначивши максимальною сумою для грошового переказу 2 525,01 грн.

Відповідач зобов'язався відповідно до умов надання кредиту за п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг використовувати і повернути банку кредит належним чином, сплативши проценти та інші платежі до 25 числа місяця, наступного за звітним, в якому здійснено платіж на користь відповідача, що він мав виконати згідно з ст. 526 ЦК України.

Зобовязання відповідача за укладеним договором щодо дотримання строків виконання відповідно до ст.ст. 548, 551 ЦК України забезпечені в п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафом в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_2 умов кредитного договору № б/н від 25 жовтня 2010 року станом на 30.06.2017 року утворилась заборгованість в сумі 48 632,61 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 2 525,01 грн., заборгованості з процентів за користування кредитом у розмірі 48 632,61 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 4 442,22 грн., фіксованої частини штрафу у розмірі 500,00 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 2 779,99 грн.

Як вбачається із розрахунку заборгованості, ОСОБА_2 перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом 26 вересня 2013 року, позивач звернувся з позовом до суду у вересні 2017 року, тобто з пропуском встановленого ст.257 ЦК України трирічного строку позовної давності, який обраховується з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу.

Представник відповідача у своїх письмових запереченнях просила суд застосувати до позовних вимог банку строк позовної давності.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.257, 266, 267, 509, 526, 599, 629, 1054, 1056, 1069 ЦК України, обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог, застосувавши позовну давність.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що на користь банку підлягали стягненню проценти за користування кредитом, штраф та пеня відхиляються колегією суддів, оскільки, згідно ст.266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Враховуючи вищенаведене, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_3