Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/915/18
Провадження № 2/273/393/18
18 липня 2018 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Бєлкіної Д. С. , секретаря судових засідань Стаднюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
В червня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, просила ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рішенням Баранівського районного суду Житомирської області №273/2109/14-ц від 25.11.2014 року та стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням законної сили та до повноліття дитини.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно із рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 25.11.2014 року (справа №273/2109/14-ц) з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи утримання з 03.11.2014 року і до повноліття дитини. Вважає, що оскільки самостійно вона не має можливісті забезпечити достатній рівень для утримання їх спільного сина, враховуючи постійний ріст цін, вік дитини, хронічне захворювання, те, що відповідач добровільно відмовляється сплачувати аліменти у більшому розмірі, тому звернулася до суду із вказаним позовом для захисту сімейних прав сина.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу до суду не надходило. Від відповідача до суду відзив на позов не надійшов.
Сторони повідомлені про день, час і місце розгляду справи належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення.
В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст. 280 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Судом встановлено, що у свідоцтві про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство (а.с. 4).
Згідно з рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 25.11.2014 року (справа №273/2109/14-ц) з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 03.11.2014 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.( а.с.5).
Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України.
Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.
Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
За приписами ч. 2 ст. 182 СК України (зі змінами, які діють на день розгляду справи) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно із ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержуача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Верховний Суд України в своїх роз'ясненнях, викладених у правовій позиції у справі за № 143 цс 13 від 05.02.2014 року, зазначив, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2018 рік в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років : з 1 січня 2018 року - 1492 гривень, з 1 липня - 1559 гривні, з 1 грудня - 1626 гривень.
Враховуючи вищенаведене, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, що регулює сімейні правовідносини щодо утримання неповнолітніх дітей, та матеріалів справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня набранням рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.
Своє рішення суд обґрунтовує тим, що розмір аліментів, визначений раніше рішенням суду, не відповідає інтересам дитини, рівню достойного її забезпечення. Відповідач працездатний, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату.
Стягнення аліментів слід розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили, оскільки аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, про що дано роз'яснення у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 гривень.
На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів задовольнити.
Змінити розмір стягуваних аліментів.
Стягнути з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 копійок) щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням законної сили та до повноліття сина ОСОБА_4, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.
Стягнення аліментів розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили.
Виконавчий лист №273/2109/14-ц виданий на підставі рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2014 року відкликати та визнати таким, що не підлягає подальшому виконанню.
Стягнути з ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні 80 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто Баранівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.С. Бєлкіна