П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року м.Маріуполь

Єдиний унікальний номер 265/5575/18

Номер провадження 22-ц/804/659/18

Донецький апеляційний суд у складі суддів: Ткаченко Т.Б. (суддя-доповідач), Кочегарової Л.М., Попової С.А.

секретар - Герасимова Г.Є.,

Сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк «України» (АТ «Укрексімбанк»),

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк»),

на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 жовтня 2018 року, у складі судді Вайновського А.М., повний текст рішення складено 04 жовтня 2018 року,

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк»),

до ОСОБА_3,

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в:

У червні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк») (далі - АТ «Укрексімбанк» або Банк) звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовано тим, що 29 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», найменування якого змінено на АТ «Укрексімбанк», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 77707С54, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 10000,00 доларів США шляхом отримання готівкових коштів через касу банку на строк до 15 серпня 2017 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі річної процентної ставки, яка визначається відповідно до умов пункту 2.2.1 Кредитної угоди у валюті кредиту. Відповідно до п.2.4.1 Кредитної угоди відповідач зобов'язаний здійснювати погашення кредиту щомісяця у сумах, визначених Графіком надання та погашення кредиту. У разі порушення строків погашення кредиту, вказаних у Графіку надання та погашення кредиту, процентів та платежів за Кредитною угодою, відповідач зобов'язався сплачувати банку за кожний день прострочки, включаючи день оплати, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня. Відповідно до п.2.6.2 Кредитної угоди відповідач зобов'язаний здійснити дострокове погашення кредиту, процентів за користування кредитом та інших належних до сплати платежів за Кредитною угодою протягом 10 календарних днів з дня отримання письмової вимоги банку про таке дострокове погашення.

ОСОБА_3 своєчасно зобов'язання за договором не виконував, у зв'язку з чим, станом на 24 червня 2015 року, заборгованість по сплаті кредиту становила 3442,96 доларів США, по сплаті відсотків заборгованість становила 297,28 доларів США.

У зв'язку з систематичним порушенням умов кредитного договору та утворенням заборгованості, Банк звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення всієї заборгованості за вказаним договором, яка виникла станом на 01 червня 2015 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04 грудня 2015 року позовні вимоги були задоволені, а саме з відповідача стягнуто заборгованість за кредитом у розмірі 80511,36 грн. Однак, рішення суду не виконано, тому позичальнику продовжують нараховуватися відсотки за користування кредитними коштами. Заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитними коштами за період з 01 червня 2015 року по 30 травня 2018 року становить 1031,01 доларів США (в гривневому еквіваленті 26946,29 гривень за офіційним курсом Національного банку України станом на 31 травня 2018 року.), які Банк просив стягнути з відповідача та у відшкодування судового збору 1762 грн.

Рішенням Орджонікідзевского районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 жовтня 2018 року у задоволенні позовної заяви публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, АТ «Укрексімбанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що системний аналіз статей 509, 525, 526, 598, 599, 1048, 1049, 1054 ЦК України та змісту кредитного договору, дають підстави для висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин між сторонами за кредитним договором, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та нормами ЦК України.

Відповідач не виконав своїх зобов'язань з Кредитної угоди по сплаті належних банку платежів у визначені в ній строки. Станом на 24 червня 2015 року заборгованість по сплаті кредиту становила 3442,96 доларів США, по сплаті відсотків - 297,28 доларів США. У зв'язку з невиконанням відповідачем вимог Кредитної угоди щодо строків погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитними коштами, відповідачу нарахована пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 25 червня 2014 року по 24 червня 2015 року.

На виконання ст. 360 ЦПК України, ОСОБА_3 направив апеляційному суду відзив, у якому зазначив, що апеляційна скарга є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не спростовує висновків суду першої інстанції.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 04 грудня 2015 року (справа № 265/4196/15-ц) задоволено позов ПАТ «Укрексімбанк» про стягнення з відповідача ОСОБА_3 всієї заборгованості за вищезазначеним кредитним договором у сумі 80 511,00 грн. Зазначене рішення суду набрало чинності та знаходиться на стадії примусового виконання. Наразі відкрите виконавче провадження та з пенсії відповідача проводиться примусове стягнення заборгованості в рахунок погашення заборгованості.

Банк, отримавши вказане рішення суду про стягнення всієї суми заборгованості за кредитом з відповідача, в односторонньому порядку змінив термін виконання зобов'язання за кредитним Договором, та право Банку на отримання процентів за кредитним договором припинилось. Також 28 серпня 2017 року закінчився термін дії вказаного Договору.

В апеляційному суді представник АТ «Укрексімбанк» - Чебанов О.О. пояснив, що на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 грудня 2015 року, справа № 265/4196/15-ц, з відповідача була стягнута вся заборгованість за кредитом та відсотками, які виникли на 01 червня 2015 року. Оскільки ОСОБА_3 не виконав рішення суду, банк продовжував нараховувати відсотки за користування кредитом. Заборгованість, яку позивач просить стягнути у даній справі, визначена за період з 01 червня 2015 року по 30 травня 2018 року, а не станом на 24 червня 2015 року, як помилково зазначено в апеляційній скарзі.

Відповідач ОСОБА_3 в апеляційному суді пояснив, що він не міг повертати кредит відповідно до умов Кредитної угоди внаслідок підвищення курсу долару, по відношенню до гривні України, та за позовом Банку з нього на підставі рішення суду була стягнута вся заборгованість за цією кредитною угодою, а відтак Банк змінив строк виконання зобовьязнання і не має права на нарахування процентів за користування кредитом. На виконання рішення суду з його пенсії проводять утримання.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника АТ «Укрексімбанк» - Чебанова О.О., який просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення буду першої інстанції скасувати та постановити нове про задоволення позову, заперечення відповідача, який просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до положень ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 серпня 2007 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», найменування якого змінено на ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №77707С54.

Згідно з п.2.1 кредитного договору, банк надав позичальнику кредит у сумі 10000 доларів США з кінцевою датою погашення 15 серпня 2017 року для оплати поточних потреб. Кредит наданий позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Відповідно до п.2.2.1 кредитного договору, процентна ставка за кредитом становить: ставка НБУ+7,35% річних, але не менше 12,75% річних. Зі змісту пункту 2.5.1 кредитного договору встановлено, що позичальник сплачуватиме банку проценти за користування кредитом у розмірі, зазначеному в п.2.2.1 цього договору, у валюті кредиту. Проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом з розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року і підлягають сплаті з 1 по 15 число кожного місяця.

З п.2.4.1 кредитного договору вбачається, що позичальник зобов'язався погасити кредит на рахунок, вказаний у п.2.3.1 цього договору, в строк, зазначений у п.2.1 цього договору строк. Погашення кредиту відбувається у валюті кредиту щомісяця рівними частинами, починаючи з наступного місяця після одержання кредиту в сумах, визначених графіком погашення кредиту. Строки, передбачені графіком погашення кредиту за договором, є обов'язковими.

Пунктом 2.4.2 кредитного договору передбачено, що у разі порушення строків погашення кредиту, процентів та платежів за цим договором, позичальник сплачує банку за кожний день прострочки, включаючи день проплати, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пеня нараховується на суму прострочених платежів починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості до дати повного погашення простроченої заборгованості за кредитом, процентами та платежами за цим договором у повному обсязі.

Водночас, у п.4.1 кредитного договору сторони зокрема узгодили, що несплата позичальником банку у строк платежів по погашенню кредиту, чи будь-якої іншої суми, належної до сплати згідно з п.2.2. цього договору, а також невиконання будь-якого із зобов'язань за цим договором, що не належить до підпункту 4.1.1, тлумачяться як подія невиконання зобов'язання.

За змістом п.4.2 кредитного договору, якщо виникла і триває подія невиконання зобов'язань, зазначена у п.4.1, у банку виникає право вимоги дострокового виконання позичальником зобов'язань за цим договором, банк повідомляє позичальника, що непогашена частина кредиту, нараховані проценти за користування кредитом, а також інші платежі за цим договором підлягають достроковому поверненню.

Пунктом 6.1 кредитного договору передбачено, що договір набуває чинності з дати його підписання повноважним представником банку та позичальником, набуття чинності гарантійними документами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору (а.с.4 - 9)

05 листопада 2007 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_3 укладено додаткова угода № 77707С54-1 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору № 77707С54 від 29 серпня 2007 року, відповідно до якої викладені в новій редакції абз.10 ст. 1, абз. 3 пп.2.5.1. п.2.5 ст.2, пп 2.2.1. п.2.2 ст.2. (а.с.12).

16 лютого 2009 року укладено додатковий договір №77707С54-2 про внесення змін до кредитного договору №77707С54 від 29 серпня 2007 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_3, відповідно до умов якого доповнено пп.2.2.1, пп. 3.3.1, викладено Графік надання та погашення Кредиту та таблицю визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки в новій редакції, доповнено пп. 3.3.1 Договору (а.с. 13 16).

15 жовтня 2009 року укладено додатковий договір №77707С54-3 про внесення змін до кредитного договору №77707С54 від 29 серпня 2007 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_3, яким було встановлена відстрочка погашення основного боргу терміном на 12 місяців, починаючи з жовтня 2009 року та змінено Графік погашення кредиту (а.с.17-20).

12 березня 2013 року укладено додатковий договір №77707С54-4 про внесення змін до кредитного договору №77707С54 від 29 серпня 2007 між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_3, відповідно до яких вилучені пп.2.2.2,2.2.4 пункту 2.2 ст.2 Кредитного договору да доповнено Кредитний договір п.3.2 ст.3 щодо нерозголошення Банком інформації відносно позичальника та проведених операцій (а.с.21).

У зв'язку із систематичним порушенням умов кредитного договору та утворенням заборгованості, позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовною заявою про стягнення заборгованості за вказаним договором. Відсотки були перенесені на рахунок прострочених і нараховані станом на 24 червня 2015 року. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 грудня 2015 позовні вимоги були задоволені частково, а саме з відповідача стягнуто заборгованість за кредитом у розмірі 80511,36 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 74112,19 грн., прострочених відсотків у сумі 6399,17 грн.(а.с.28,29).

З розрахунку заборгованості по кредитному договору від 29 серпня 2007 року №77707С54 вбачається, що станом на 31 травня 2018 року заборгованість по процентам за користування кредитними коштами по позичальнику ОСОБА_3 становить 26946,29 грн. (еквівалент валютної заборгованості в розмірі 1031,01 доларів США за курсом Національного банку України станом на 31.05.2018 року) (а.с.25).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що пред'явивши позовну вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, банк, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання. Позовні вимоги банку були задоволені частково рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04 грудня 2015 року. З моменту пред'явлення вимоги про дострокове погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами. Встановивши зазначені обставини, суд дійшов висновку, що нараховувати проценти станом на 30 травня 2018 року банк не мав законних підстав у зв'язку зі зміною строку виконання основного зобов'язання та задоволення його вимог в повному обсязі.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі №564/2199/15-ц, який, відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, враховано судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З таким висновком апеляційний суд не може не погодитись виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав (не виконав, чи виконав не в повному обсязі), не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено у судовому рішенні, оскільки строк дії договору змінився. У такому випадку кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Як встановлено судом першої інстанції , кредитор ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України (АТ «Укрексімбанк») скористався своїм правом на пред'явлення вимоги до позичальника про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором, а також отримав судовий захист своїх прав.

Таким чином, положення абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики та нарахування процентів поза межами строку дії договору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) висловлено правовий висновок про те, що за наявності судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, відсутня підстава для нарахування процентів за кредитним договором, оскільки строк дії договору змінений кредитором, що засвідчено у судовому рішенні, а права та інтереси кредитодавця в цих правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 04 грудня 2015 року у справі № 265/4196/15-ц достроково стягнуто із позичальника заборгованість за кредитним договором, підтверджено змінений строк виконання зобов'язання, а тому нарахування заборгованості зі сплати відсотків за кредитом, тіло якого достроково стягнуто за раніше винесеним рішенням суду, законодавством не передбачено, у такому випадку кредитор має право на стягнення з позичальника коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, однак позивач таких вимог не заявляв.

Встановивши, що первісний кредитор змінив строк виконання основного зобов'язання, пред'явивши до позичальника і поручителя вимогу про стягнення кредитної заборгованості у 2015 році, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають фактичним обставинам справи, а тому підстави для його скасування в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк «України» (АТ «Укрексімбанк») залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч. 3 ст. 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді Т.Б.Ткаченко

Л.М.Кочегарова

С.А.Попова

Повний текст постанови складено 06 грудня 2018 року.

Суддя Т.Б.Ткаченко