Справа № 2-2260/12 Головуючий у І інстанції Пінкевич Н. С.
Провадження № 22-ц/780/1279/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 12.04.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 квітня 2018 року апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Савченка С.І., Сліпченка О.І.,

за участю секретаря - Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2017 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: ОСОБА_2, публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 Аваль», публічне акціонерне товариство «Комерційний ОСОБА_4», про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія») звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» (далі - ПАТ «ОСОБА_3 Аваль») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 серпня 2012 року позов ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0992/85/55840 від 24 травня 2007 року у розмірі 548 422 грн. 85коп. На виконання вказаного рішення суду Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист № 2-2260/12.

29 червня 2017 року між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та публічним акціонерним товариством «Комерційний ОСОБА_4» (далі - ПАТ «Комерційний ОСОБА_4») був укладений договір відступлення права вимоги №114/42, за умовами якого право вимоги за кредитним договором №014/0992/85/55840 від 24 травня 2007 року перейшло до ПАТ «Комерційний ОСОБА_4».

Цього ж дня, тобто, 29 червня 2017 року між ПАТ «Комерційний ОСОБА_4» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» був укладений договір відступлення права вимоги №114/42-ДГ, за умовами якого право вимоги за кредитним договором №014/0992/85/55840 від 24 травня 2007 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Враховуючи вказане, заявник просив замінити стягувача ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі № 2-2260/12 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2017 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні щодо виконання рішення суду у справі № 2-2260/12 за позовом ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Апеляційна скарга мотивована тим, що передання кредитором прав іншій особі за договором про відступлення права вимоги не є правонаступництвом. Вказує, що суд першої інстанції не перевірив обставин щодо можливості проведення заміни сторони у виконавчому провадженні на підставі договору коли право вимоги вже було реалізоване і виконавче провадження вже було відкрите. Зазначає, що заміна сторони виконавчого провадження можлива лише за наявності відкритого виконавчого провадження, яке перебуває на примусовому виконані у відповідному підрозділі державної виконавчої служби. Однак виконавчий лист № 2-2260/12 від 25 квітня 2007 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» заборгованості за кредитним договором від 24 травня 2007 року у розмірі 548 422 грн. 85 до державної виконавчої служби не надходив і виконавче провадження з його примусового виконання не відкрите, а тому вважає, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не може бути стороною виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» зазначає, що згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. При цьому, заміна сторони у виконавчому провадження не залежить від умов та порядку виконавчого провадження. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та заінтересовані особи: ОСОБА_2, ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», ПАТ «Комерційний ОСОБА_4», у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (а.с.139).

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала неявку учасників справи такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, нова редакція якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому діючою редакцією ЦПК України.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій і вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 серпня 2012 року позов ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0992/85/55840 від 24 травня 2007 року у розмірі 548 422 грн. 85коп., а також судові витрати.

31 жовтня 2012 року на примусове виконання вказаного рішення суду Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист № 2-2260/12 (а.с.49).

По справі встановлено, що 29 червня 2017 року між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ПАТ «Комерційний ОСОБА_4» було укладено договір відступлення права вимоги №114/42, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором №014/0992/85/55840 від 24 травня 2007 року, укладеного між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», та ОСОБА_2 перейшло до ПАТ «Комерційний ОСОБА_4» (а.с.63-65).

Цього ж дня, тобто, 29 червня 2017 року між ПАТ «Комерційний ОСОБА_4» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено договір відступлення права вимоги №114/42-ДГ, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором №014/0992/85/55840 від 24 травня 2007 року, укладеного між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (а.с.66-70).

Той факт, що право вимоги за кредитним договором №014/0992/85/55840 від 24 травня 2007 року, укладеного між ВАТ «ОСОБА_3 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», та ОСОБА_2 перейшло до ПАТ «Комерційний ОСОБА_4», а в подальшому до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», підтверджується витягом з реєстру боржників від 29 червня 2017 року до договору про відступлення права вимоги №114/42 та витягом з реєстру боржників від 29 червня 2017 року до договору про відступлення права вимоги №114/42-ДГ (а.с.61, 62).

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» не зверталося до виконавчої служби із вимогами про примусове виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 серпня 2012 року.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.378 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, та ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», ст.378 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс13).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що передання кредитором прав іншій особі за договором про відступлення права вимоги не є правонаступництвом, є необґрунтованими з наведених вище підстав.

Крім того, норма статті 378 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст.8 Закону України «Про виконавче провадження».

З наведених підстав не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що заміна сторони виконавчого провадження можлива лише за наявності відкритого виконавчого провадження.

До того ж, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов'язковим до виконання.

У п.9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Частиною 1 ст.14 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді