н/п 2/490/939/2018 Справа № 490/8420/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 квітня 2018 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А. ,

при секретарі - Кваші С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа - Перша Миколаївська державна нотаріальна контора про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого 05.12.1960 року. Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. "А-1" загальною площею 42,8 кв.м., житловою площею 35,4 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Бокова, 42 в м. Миколаєві в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_2, померлої 23.08.2015 року.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник Миколаївської міської ради надав суду заперечення та просив відмовити у позові, оскільки ОСОБА_1 просить визнати право власності на житловий будинок № 42 по вул. Бокова в м. Миколаєві в порядку спадкування за законом після смерті рідної бабусі ОСОБА_2, померлої 23.08.2015 р., яка фактично прийняла спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_4, померлого 05.12.1960 р., так як проживала на час смерті за спадкодавцем. У той же час, у жодного зі спадкодавців відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. Так як об'єкти будівництва за адресою: м. Миколаїв, вул. Бокова, 42 були збудовані 1960 р. та 1988 р. згідно довідки КП ММБТІ від 26.09.2017, а довідка за № 46 про право приватної власності на домоволодіння, на яку посилається позивач, видана Райвиконкомом Варварівського району Миколаївської області ОСОБА_3, 30.03.1955 року. Просив справу слухати за відсутністю представника та відмовити у задоволенні позову.

Перша Миколаївська державна нотаріальна контора надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 з 1926 року перебував у шлюбі з ОСОБА_2, від якого мають двох дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до довідки № 46 від 30.03.1955 року виданою виконкомом Варварівської райради депутатів трудящих Миколаївської області, те що, житловий будинок, який розташованний в пос. Варварівка, по вул. Шевченка № 35 належить на праві приватної власності ОСОБА_3

05.12.1960 року ОСОБА_3 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку по вул. Бокова, 42 (колишня назва вул. Шевченка, 35, Варварівка). Спадщину після смерті прийняли фактично його дружина ОСОБА_2, так як проживала разом зі спадкодавцем, та його діти ОСОБА_5, ОСОБА_6

09.05.1973 року ОСОБА_5 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Бокова, 42 в м. Миколаєві. Спадщину після смерті прийняли фактично його матір ОСОБА_2, та його брат ОСОБА_6

Відповідно до будинкової книги, адреса змінювалася з вул. Шевченко, 35 на вул. Совхозна, 42.

Згідно рішення виконкому Миколаївської міської ОСОБА_2 депутатів трудящих від 16.07.1974 року, проведено перейменування вул. Совхозна п.Варварівка на вул. Бокова.

13.05.1977 року народився ОСОБА_1, де у графі батько вказано «Рябоконь Анатолій Васильович», а у графі мати вказано «Іванова Тетяна Володимирівна».

18.08.1998 року ОСОБА_6 помер.

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Бокова, 42 в м. Миколаєві. Спадщину після смерті прийняли фактично його матір ОСОБА_2 та його син ОСОБА_1

23.08.2015 року ОСОБА_2 померла.

Після її смерті відкрилась спадщина. При зверненні до нотаріуса з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу 26.09.2017 року постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивачем не надані правовстановлюючі документи.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_2 є: її внук ОСОБА_1, що підтверджується матеріалами спадкової справи №671/2015.

Згідно довідки від 03.11.2015 року, видана ОСОБА_1, в тому, що померла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 з 06.09.1975 року по 23.08.2015 року. На день смерті 23.08.2015 року, з нею проживав та був зареєстрований внук ОСОБА_1 з 21.08.1993 року і по теперішній час.

Відповідно до довідки КП ММБТІ від 26.09.2017 року, за результатами обстеження встанволено, що на земельній ділянці по вул. Бокова, 42 знаходиться: житловий будинок літ. А-1 (1960 р.) житлова площа 35,4 кв.м., загальна площа 42,8 кв.м., сарай літ.В (1960 р.), навіс літ.Г, гараж літ.Д (1988 р.), вбиральня літ. Е - не належить до самочинного будівництва. № 2,4 - огорожі, № 3, І, ІІ - споруди. Об'єкти самочинного будівництва - відсутні.

У відповідності до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

У інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верхового суду України «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 315 ЦПК України, суд розглядає заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_3, у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Бокова, 42 в м. Миколаєві, після смерті ОСОБА_2, яка померла 23.08.2015 року, ОСОБА_1 є спадкоємцем ІV черги, який проживав зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, відповідно до ст. 1264 ЦК України.

Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 23.08.2015 року, який фактично успадкував житловий будинок літ. "А-1" загальною площею 42,8 кв.м., житловою площею 35,4 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Бокова, 42 в м. Миколаєві, за такого суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, її цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У відповідність зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 280, 281, 284 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради, третя особа - Перша Миколаївська державна нотаріальна контора про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. "А-1", загальною площею 42,8 кв.м., житловою площею 35,4 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Бокова, 42 в м. Миколаєві- в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2, яка померла 23 серпня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів після проголошення рішення.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.