Дата документу 13.04.2018
Справа № 320/269/18
Провадження № 2/320/1452/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Горбачової Ю.В.,

при секретарі - Луценко П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 (пять тисяч) гривень, щомісячно, починаючи з 11 січня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зазначає, що вона від шлюбу з відповідачем мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З вересня 2008 року вони припинили сумісне проживання. На даний час донька проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач до жовтня 2017 року добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання доньки, але потім став ухилятися від виконання своїх батьківських обовязків з утримання доньки. Домовленості між нею та відповідачем про участь останнього в утриманні дитини не досягнуто. Станом на теперішній час відповідач офіційно не працює, та не є приватним підприємцем. Проте, як їй відомо, відповідач є засновником та кінцевим бенефіціаром ПП «Лан М» та ПП «Профмаш», має можливість надавати кошти на утримання доньки. Враховуючи сильне подорожчання всіх груп товарів та послуг, витрати на нормальне харчування та відпочинок, забезпечення одягом та взуттям, придбання всього необхідного для навчання та лікування, забезпечення дитини мінімальними послугами. Їй дуже важко самостійно утримувати доньку. Відповідач офіційно не працює, проте має регулярний доход. Не зважаючи на це, не надає їй матеріальну допомогу на утримання дитини, а також не приймає участі в її вихованні і розвитку, тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом.

Позивачка у судове засідання не зявилась, від неї надійшла до суду заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач у судове засідання не зявився, надавши суду відзив на позов, в якому просить задовольнити позовні вимоги частково, визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 2000 гривень, посилаючись на те, що він надавав і надає грошові кошти на утримання їх доньки, організовує її відпочинок, в тому числі і за кордоном, приймає активну участь у вихованні доньки. Зазначає, що батьки повинні нести однакові витрати на дитину, а також вказує про те, що дохід, якій він отримує від здачі належного йому майна в оренду, витрачається ним на утримання даного майна.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно наданої копії свідоцтва про народження (а.с.11) сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З позову вбачається, що сторони припинили сумісне проживання з вересня 2008 року та мешкають окремо, сумісне господарство не ведуть. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка з місця проживання та сторонами не оспорюється (а.с.12).

Сторонами також визнано, що відповідач надавав кошти на утримання дитини до жовтня 2017 року. Також позивачка у відповіді на відзив на позов зазначила, що у січня та лютому 2018 року, тобто після звернення до суду з даним позовом, відповідач передавав кошти на утримання дочки в сумах 4900 грн. та 4451 грн. відповідно.

Таким чином, суд вбачає, що відповідач не уникає обовязку щодо утримання дитини, але нерегулярність такого утримання останнім часом змусила позивачку звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини.

Згідно наданих позивачкою відомостей, позивач офіційно не працевлаштований, але є власником двох підприємств та багатьох житлових і нежитлових будівель, а також транспортних засобів. Дані обставини відповідач підтвердив у своєму відзиві на позов, однак зазначив, що отримуваний від даного майна дохід витрачає на його ж утримання. Також відповідач зазначив, що має на своєму утриманні дружину та малолітню дитину, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Даних про те, що відповідач має відрахування за іншими виконавчими документами, суду не надано.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу матері або батька або у твердій грошовій сумі.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права т а обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Зазначаючи суму аліментів у розмірі 5000 гривень позивачка виходила з того, що батько має можливість надавати такі кошти на утримання дитини , а також те, що така сума забезпечить дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Судом встановлено, що відповідач зобовязаний утримувати свою неповнолітню дочку і має матеріальну можливість це здійснювати, але не погоджується з доводами позивачки щодо розміру зазначених нею аліментів, оскільки нею не обґрунтовано, чому саме таку суму аліментів від батька вона вважає необхідною для забезпечення гідного рівня розвитку дитини.

Також при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує наявність на його утриманні іншої малолітньої дитини.

Враховуючи викладене, часткове визнання позовних вимог відповідачем, а також те, що обидва батьки повинні нести витрати на утримання дитини, суд вважає, що сума аліментів у розмірі 3000 гривень щомісячно, яку повинен буде сплачувати відповідач на утримання дочки, надасть можливість позивачці забезпечити достатній рівень життя дитині. Щодо потреб дитини у додаткових медичних оглядах, на які посилається позивачка, то у разі понесення таких витрат, вона не позбавлена можливості звернутися до відповідача з вимогами про стягнення половини сум додаткових витрат на дитину.

Стягнення аліментів слід здійснювати з дня звернення позивачки до суду з даним позовом, тобто з 15 січня 2018 року та до повноліття дитини.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 82, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.141. 180-184 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ід. код НОМЕР_1), документований паспортом серії СА № 644282, виданого 10.01.1998 року Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області, який проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ід. код НОМЕР_2), уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, яка проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, бул. 30-річчя Перемоги, 48 кв. 29, аліменти на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісяця, починаючи стягнення аліментів з 15 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 12 серпня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ід. код НОМЕР_1), документований паспортом серії СА № 644282, виданого 10.01.1998 року Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області, який проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення в частині стягнення місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Запорізької протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: Ю.В. Горбачова