РІШЕННЯ

іменем України

"29" листопада 2018 р. 145/685/18

2/145/544/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

за участі секретаря Тихої О.Н.

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Черемошненської сільської ради Тиврівського району, Тиврівської районної державної адміністрації Вінницької області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 18 червня 2009 року померла його тітка ОСОБА_3, яка до дня смерті була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право власності на земельну ділянку № 35 площею 2,1043 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту серії ІІІ-ВН № 047725 від 08 жовтня 2002 року, а також право на земельну частку (пай) розміром 2,29 в умовних кадастрових гектарах на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, яку ОСОБА_3 Лавріна в свою чергу успадкувала після смерті її матері - ОСОБА_4, померлої 21.02.2000 року.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 03 квітня 2009 року, посвідчений секретарем Черемошненської сільської ради ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 7, яким усе своє майно заповіла йому. На час відкриття спадщини заповіт не змінено і не відмінено. Спадкоємців на обов'язкову частку після смерті ОСОБА_6 немає.

Він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як на час відкриття спадщини постійно проживав разом із нею однією сім'єю та від спадщини не відмовився.

З метою оформлення прийнятої спадщини він звернувся до Тиврівської держнотконтори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено з тих підстав, що документально не підтверджений факт його постійного проживання зі спадкодавцем, крім того, щодо земельної ділянки № 35 площею 2,1043 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області в державному земельному кадастрі зазначено, що вона перебуває в державній власності та власником її є Тиврівська РДА, а щодо земельної частки (паю) розміром 2,29 в умовних кадастрових гектарах на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області в сертифікаті відсутня відмітка про перехід права на неї в порядку спадкування до ОСОБА_3.

Так, відповідно до відмітки в його паспорті з 15 листопада 1977 року його місце проживання зареєстроване в ІНФОРМАЦІЯ_2, тоді як місцем проживання спадкодавця ОСОБА_3 на час смерті був будинок № 17 по вул. Мічуріна в с. Черемошне Тиврівського району Вінницької області.

Він у 2009 році, будучи вже пенсіонером за станом здоров'я, постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3 та доглядав за тіткою ОСОБА_3, яка через похилий вік (на момент смерті її виповнився 89 рік) не могла забезпечити своїх основних потреб та потребувала стороннього догляду.

Право власності на земельну ділянку №35 площею 2,1043 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області входить до складу прийнятої спадщини, однак в державному земельному кадастрі ця земельна ділянка зареєстрована як державна власність, а її власником є Тиврівська районна державна адміністрація Вінницької області.

Разом з тим, право на вказану земельну ділянку спадкодавець ОСОБА_3 набула як член КСП ім. Данила Нечая с. Черемошне Тиврівського району Вінницької області в процесі паювання земель, які перебували в колективній власності даного КСП.

Відповідно до Додатку № 1 до державного акту на право колективної власності на землю серії ВН № б/н, виданого КСП ім. Данила Нечая с. Черемошне Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_3 була включена до списку громадян - членів даного КСП за №190. Державний акт на право колективної власності на землю було видано КСП ім..ОСОБА_7 16.12.1995 р., відтак з цього часу спадкодавець набула право на земельну частку (пай).

Дане право спадкодавця було посвідчене сертифікатом серії ВН № 0395416, виданим Тиврівською районною державною адміністрацією 22 липня 1997 року.

В подальшому на підставі розпорядження Тиврівської райдержадміністрації № 135-р. від 15.05.2002 року належну ОСОБА_3 земельну частку (пай) було виділено в натурі та видано на її ім'я взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) державний акт на право приватної власності на земельну ділянку № 35 площею 2,1043 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

Право власності ОСОБА_3 на цю земельну ділянку було зареєстроване в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 35, що стверджується відповідною відміткою в самому державному акті.

При цьому з витягу з Державного земельного кадастру про зазначену земельну ділянку вбачається, що вона з 27.10.2010 року зареєстрована в державному земельному кадастрі як державна власність, власником її зазначена Тиврівська райдержадміністрація, земельна ділянка передана в оренду ТОВ «Агрофірма Красне» як невитребуваний пай.

Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :01:001:0077.

Згідно звіту з експертної грошової оцінки земельної ділянки її вартість становить 47 017 грн.

Крім того, до складу спадщини входить також і право на земельну частку (пай) розміром 2,29 в умовних кадастрових гектарах на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, яку ОСОБА_3 Лавріна в свою чергу успадкувала після смерті її матері - ОСОБА_4, померлої 21.02.2000 року.

Так, ОСОБА_4 до дня смерті проживала та була зареєстрована по вул. Мічуріна.,17 в с. Черемошне Тиврівського району Вінницької області.

За життя вона належним їй майном не розпорядилася.

Єдиною спадкоємицею першої черги спадкування за законом після неї була її дочка -ОСОБА_3, яка спадщину прийняла в силу положень ст. 549 ЦК УРСР 1963 року (чинного на той час), так як на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем однією сім'єю, до шести місяців з часу її відкриття заволоділа належним спадкодавцю житловим будинком по вул. Мічуріна, 17 в с.Черемошне Тиврівського району Вінницької області, переоформила на себе погосподарський номер та зберігала в себе земельний сертифікат на ім'я покійної.

За життя ОСОБА_4 як член КСП мала право на земельну частку (пай) розміром 2,29 в умовних кадастрових гектарах в землях, які перебували в колективній власності КСП ім. Данила Нечая с. Черемошне Тиврівського району Вінницької області.

Вказане право спадкодавця було посвідчене сертифікатом серії ВН № 0395417 від 22 липня 1997 року, виданим Тиврівською районною державною адміністрацією на її ім'я.

Просить встановити факт, що він на час смерті ОСОБА_3, померлої 18.06.2009 року в с. Черемошне Тиврівського району Вінницької області постійно проживав разом із нею по вул. Мічуріна, 17 в с. Черемошне Тиврівського району Вінницької області;

визнати за ним право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0077 площею 2,1043 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Черемошненської' сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом смерті ОСОБА_3, померлої 18.06.2009 року в с. Черемошне Тиврівського району Вінницької області;

визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 2,29 в умовних кадастрових гектарах на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом смерті ОСОБА_3, померлої 18.06.2009 року в с.Черемошне Тиврівського району Вінницької області, яка успадкувала дане право в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 21.02.2000 року в с.Черемошне Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги уточнив, просить з підстав, наведених в позовній заяві, встановити факт, що ОСОБА_2 на час смерті ОСОБА_3, померлої 18.06.2009 року в с.Черемошне Тиврівського району Вінницької області постійно проживав разом із нею по вул. Мічуріна, 17 в с. Черемошне Тиврівського району; визнати за позивачем право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0077 площею 2,1043 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Черемошненської' сільської ради Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом смерті ОСОБА_3, померлої 18.06.2009 року в с.Черемошне Тиврівського району Вінницької області.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися. Черемошненська сільська рада та Тиврівська РДА просять справу розглянути у відсутності їх представників, не заперечують проти задоволення позову.

Свідок ОСОБА_8 показав суду, що ОСОБА_2 піклувався про тітку ОСОБА_3 Приїжджав, коли виходило, чи потрібно було допомогти. Проживав із нею в с.Черемошне непостійно, бувало, приїжджав на два тижні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, свідка, вважає, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що 18 червня 2009 року померла ОСОБА_3 (а.с.10), яка до дня смерті була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується довідкою Черемошненської сільської ради №96 від 19.03.2018 (а.с.23) .

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право власності на земельну ділянку № 35 площею 2,1043 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Черемошненської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту серії ІІІ-ВН № 047725 від 08 жовтня 2002 року

Відповідно до паспорта позивача (а.с.31) він з 15.02.1977 р. прописаний в м.Київ, по вул. Лохвицькій, 50.

Суд вважає, що посилання позивача на довідку Черемошненської сільської ради №98 від 19.03.2018 (а.с.25), як на підтвердження своїх вимог, є безпідставними, оскільки відповідно до її змісту ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, була зареєстрована з 1951 року і проживала до дня смерті в с.Черемошне, по вулиці Мічуріна, 17, на день смерті проживала з племінником ОСОБА_2, який проживав без реєстрації, а дані обставини не підтверджують факту постійного проживання із спадкодавцем.

Також обставини щодо постійного проживання позивача із тіткою ОСОБА_3 спростовуються показаннями свідка ОСОБА_8, який повідомив, що позивач до неї періодично приїжджав, а постійно не проживав.

Суд вважає, що факт постійного проживання позивача із спадкодавцем на час відкриття спадщини не доведено, а тому і вимоги про визнання права власності у порядку спадкування задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273, 315 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1262, 1268 ЦК України, ст.549 ЦК України 1963 р., ст.ст.5, 17 ЗК України (1990 р.), Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р.,

ухвалив:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, тобто з 06.12.2018 р.

Суддя Ратушняк І. О.