ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6244/17
провадження № 2/753/1493/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючого-судді: ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря: КОСТЮЧЕНКО К.О.

без участі сторін

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2, що діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Відділу приватизації житла Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна про визнання розпорядження та свідоцтва про приватизацію квартири недійсними

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2, що діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Відділу приватизації житла Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації треті особи Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна про визнання розпорядження та свідоцтва про приватизацію квартири недійсними.

Ухвалою суду від 18 червня 2018 року позовну заяву та уточнену заяву ОСОБА_2, що діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Відділу приватизації житла Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, Комунального підприємства Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна про визнання розпорядження та свідоцтва про приватизацію квартири недійснимибуло залишено без руху, та надано строк для сплати судового збору.

09 липня 2018 року за вх. № 35043 до загальної канцелярії суду від представника ОСОБА_2, що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 про відстрочку від сплати судового збору.

Статтею 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674 - VI « Про судовий збір » передбачені пільги щодо сплати судового збору та зазначено хто звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Частиною першою стаття 8 Закону України « Про судовий збір передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1 ) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а ) військовослужбовці; б ) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину - інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в ) одинокі матері ( батьки ), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину - інваліда; г ) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3 ) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою статті 8 Закону України « Про судовий збір » закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі зазначеній у частині першій цієї статті.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

З врахуванням предмету позовних вимог, наведені представником ОСОБА_7, доводи не дають достатніх підстав для звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

У відповідності із статтею 17 Закону України « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини », суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини « Креуз проти Польщі » ( CASE OF KREUZ v. POLAND ) ( Заява N 28249 / 95 ) від 19 червня 2001 року, суд констатував, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Проте у цьому ж рішенні суд також наголошує, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Відповідно Суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції ( п. 60 ).

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах », подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов"язковою, та наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, встановлений судом визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві.

Враховуючи, що відстрочка, розстрочка або звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду, а також враховуючи, що в обґрунтування доводів клопотання не надано достатніх доказів на підтвердження того, що на час подачі позову майновий стан заявника перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі та враховуючи відсутність обставин, визначених законом, для відстрочення судових витрат, клопотання про відстрочку від сплати суми судового збору задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 136 ЦПК України, та Законом України " Про судовий збір ", суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2, що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_7 про відстрочку сплати судового збору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ЛЕОНТЮК Л.К.