ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АСТА» на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 серпня 2017 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Журжа Юлія Геннадіївна, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з уточненим позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, одночасно подавши заяву про забезпечення свого позову, в якій просила забезпечити позов шляхом накладання заборони на вчинення дій, спрямованих на відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 серпня 2017 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. До набрання законної сили рішенням у даній справі накладено заборону на вчинення дій, спрямованих відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_2

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 жовтня 2017 року усунено описку в ухвалі про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю «АСТА» (далі - ТОВ «АСТА») просить ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 серпня 2017 року скасувати, зазначаючи, що ухвала суду винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуваною ухвалою порушено їх законно набуті, на підставі договору купівлі-продажу від 18 травня 2017 року, права як законних власників спірної квартири.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIІІ внесено зміни до ЦПК України від 18 березня 2004 року, які набирали законної сили з 15 грудня 2017 року.

Відповідно до вимог частини 3 статті 3 ЦПК України, в редакції від 15 грудня 2017 року, встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Процесуальне питання щодо забезпечення позову судом вирішувалося на підставі цивільно-процесуального законодавства, що діяло до 15 грудня 2017 року, тому суд апеляційної інстанції до даних правовідносин застосовує норми ЦПК України, в редакції цивільно-процесуального законодавства, що діяло на час вирішення судом першої інстанції питання про забезпечення позову.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно зі ст.152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов'язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача,щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Сукупний аналіз даних положень законодавства дає підстави вважати, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову, суд повинен, крім іншого, з'ясувати відомості про особу відповідача та про належність йому майна, про накладення арешту на яке просить інша сторона.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння та просила визнати недійсним договір-купівлі-продажу від 11 липня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО Журжа Ю.Г. та зареєстрованого під №820; визнати за нею право власності на вказану вище квартиру.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 достатньо обґрунтовано подану заяву.

Обраний вид забезпечення позову є цілком співмірним із заявленими позовними вимогами.

Доводи апеляційної скарги ТОВ "АСТА" про те, що позивач ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського ВП ГУНП за фактом незаконного заволодіння належною їй квартирою, а ОСОБА_2 у даній справі неналежний відповідач, не можуть бути прийняті до уваги та слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки згідно до вимог ст.51 ЦПК України позивач має право подати клопотання про заміну неналежного відповідача.

Колегією суддів не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про неефективність вжитих заходів, чи про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Ухвала не порушує права користування спірним майном, а лише забороняє відчуження цього майна.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для задоволення його апеляційної скарги.

Порушень процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а тому не має підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АСТА» залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 серпня 2017 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_4