Справа № 242/2533/18
Провадження № 2/242/1057/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 р. м.Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі

- головуючого судді Черкова В.Г.

- при секретарі Кідрон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій вказав, що 20.11.2013 р. між ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1790240 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (далі - договір). Відповідно до умов якого, відповідачу було надано кредит у розмірі 7000,00 грн. з відсотковою ставкою 25,0 % річних на строк дії картки. Свої зобовязання ОСОБА_1 не виконав, та має заборгованість у розмірі 12764,17 грн., яка складається з: 6999,00 грн. тіло кредиту; 2188,28 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 2652,70 грн. інфляційне збільшення заборгованості; 624,19 грн. 3% річних від прострочених сум заборгованості. Просив стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України» () заборгованість за кредитом у розмірі 12764,17 грн., яка складається з: 6999,00 грн. основний борг (тіло кредиту); 2188,28 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 2652,70 грн. інфляційне збільшення заборгованості; 624,19 грн. 3% річних від прострочених сум заборгованості. Стягнути ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України» () витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 21.06.2018 року відкрито провадження по справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами.

У строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив не надав.

Суд, відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК України, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

У судовому засіданні були досліджені письмові докази, які надійшли під час розгляду справи:

Так, 20.11.2013 р. між сторонами було укладено кредитний договір (а.с.4).

Згідно розрахунку заборгованості, відповідач має заборгованість у розмірі 12764,17 грн., яка складається з: 6999,00 грн. тіло кредиту; 2188,28 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 2652,70 грн. інфляційне збільшення заборгованості; 624,19 грн. (а.с.12-14).

Згідно до ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, зобовязання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобовязаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами.

Згідно ч.1 ст.598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання , на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з положенням п.3.1. та 3.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» від 17.12.2013 № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачення ч.2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення грошового зобовязання.

При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (ст.. 625 ЦК України) та проценти за позикою (ст.. 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.

Отже, у разу порушення стороною договору своїх грошових зобовязань законодавство не виключає можливості одночасно стягнення з боржника пені (ч. 3 ст. 549 ЦК України) та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Вказана правова позиція була викладена у постанові Верховного суду України у справах № 6-49 цс12, 6-100 цс 14, № 6-113цс14 від 01.10.2014 року.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За змістом ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 1762,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 264, 265, 279 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії ВЕ № 503470, місце реєстрації: Донецька область, м. Донецьк, вул.Челюскінців, 155/16) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» () заборгованість за кредитом у розмірі 12764,17 (дванадцять тисяч сімсот шістдесят чотири) грн.. 17 коп., яка складається з: 6999,00 грн. основний борг (тіло кредиту); 2188 (дві тисячі сто вісімдесят вісім) грн. 28 коп. заборгованість за нарахованими відсотками; 2652 (дві тисячі шістсот пятдесят дві) грн. 70 коп. інфляційне збільшення заборгованості; 624 (шістсот двадцять чотири) грн. 19 коп. 3% річних від прострочених сум заборгованості.

Стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя