Справа № 595/653/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2018

м.Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: Головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі Пастушаку І.Д.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Бучачі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

02 грудня 2007 року в с.Бобулинці, Бучацького району, Тернопільської області помер батько позивача ОСОБА_3.

18 квітня 2017 року в с.Бобулинці, Бучацького району, Тернопільської області помер брат позивача ОСОБА_4.

Після смерті спадкодавців залишилося спадкове майно, яке, після смерті кожного, складається із ? частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Кінець,158, в с.Бобулинці, Бучацького району,Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував їй право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивач не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку.

Представник позивача згідно поданої заяви позов підтримує, просить суд розглядати справу у її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради згідно поданої заяви просить суд розглядати справу у його відсутності. Позов визнає.

Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини:

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

02 грудня 2007 року в с.Бобулинці, Бучацького району, Тернопільської області помер батько позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ИД №056954, виданим ОСОБА_2 сільською радою Бучацького району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, у виді ? частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по вул.Кінець,158, в с.Бобулинці, Бучацького району,Тернопільської області, що підтверджується довідкою № 351 від 06.07.2018 року, виданою ОСОБА_2 сільською радою.

Згідно свідоцтва про народження позивача 1-ИД № 264279, вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 є батьком позивача.

Позивач є спадкоємцем, після смерті батька, за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняв спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця проживав разом із ним, що підтверджується довідкою № 351 від 06.07.2018 року, виданою ОСОБА_2 сільською радою.

18 квітня 2017 року в с.Бобулинці, Бучацького району, Тернопільської області помер брат позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ИД №221977, виданим ОСОБА_2 сільською радою Бучацького району Тернопільської області.

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, у виді ? частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по вул.Кінець,158, в с.Бобулинці, Бучацького району,Тернопільської області, що підтверджується довідкою № 350 від 06.07.2018 року, виданою ОСОБА_2 сільською радою.

Згідно свідоцтва про народження позивача 1-ИД № 264279 та свідоцтва про народження спадкодавця І-ИД № 011255, вбачається, що батьком їх був ОСОБА_3

Позивач є спадкоємцем, після смерті брата, за законом другої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняв спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця проживав разом із ним, що підтверджується довідкою № 217 від 19.04.2018 року, виданою ОСОБА_2 сільською радою.

Відповідно до довідки № 325/01-24 від 25.04.2018 року, виданої Бучацькою державної нотарільною конторою, вбачається, що правовстановлюючих документів на житловий будинок, що належав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до нотконтори не було подано, в звязку з чим видати свідоцтво про право на спадщину після їх смерті на імя ОСОБА_1 є неможливим.

Правовою позицією, що висловлена Верховним Судом України по справі №6-137цс13 визначено, що право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. З 1966 року питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР від 26.08.1948 року «Про громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Отже, за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадян права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.1995 року), будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, реєстрації не підлягали.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому у положенні п. 3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Інших осіб, які б мали право на спадщину, судом не встановлено.

Мати спадкодавця ОСОБА_4 - ОСОБА_6 позбавлена батьківських прав щодо сина, згідно рішення Бучацького районного суду від 13.12.2011 року.

Згідно ч.3 ст.1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав і їхні права не були поновлені на час відкриття спадщини.

Суд приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,81,200,263-265 ЦПК України, ст.ст.1220-1223,1261,1262 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті батька ОСОБА_3, який помер 02 грудня 2007 року, а саме, на ? частину житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Кінець,158, в с.Бобулинці, Бучацького району,Тернопільської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті брата ОСОБА_4, який помер 18 квітня 2017 року, а саме, на ? частину житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Кінець,158, в с.Бобулинці, Бучацького району,Тернопільської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області безпосередньо або через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_5