Справа № 703/3342/18
06 грудня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Кирилюк Н.А.
при секретарі Сорока О.А.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 25 вересня 1993 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано Шполянським відділом РАЦС Черкаської області, актовий запис № 158.
Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.
На даний час сторони припинили спільне проживання, оскільки мають різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що спільне життя та збереження шлюбу неможливі, а тому просить розірвати шлюб.
В судове засідання сторони не з'явились. В направленій до суду заяві позивач просила розглядати справу у її відсутності та задоволити позов. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії ІІ-СР № 298182 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 25 вересня 1993 року уклали шлюб, який зареєстровано Шполянським відділом РАЦС Черкаської області, актовий запис № 158. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 взяла прізвище чоловіка.
Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.
Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Згідно ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Судом встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, спільних інтересів не мають, шлюб між подружжям носить формальний характер.
Таким чином, виходячи з викладеного, з огляду на принцип добровільності шлюбу, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, буде суперечити їхнім інтересам, а тому його належить розірвати.
На підставі ст. 24, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст. 5, 7,12, 81, 89, 247, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) про розірвання шлюбу задоволити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 25 вересня 1993 року Шполянським відділом РАЦС Черкаської області, актовий запис № 158.
Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище «Урлапова».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: Н. А. Кирилюк