н/п 4-с/490/22/2018 Справа № 1423/627/2012
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
УХВАЛА
іменем України
26 червня 2018 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі :
головуючого судді Гуденко О.А.,
при секретарі Кваша С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу стягувача Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ "Ощадбанк" на дії державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - Центральний ВДВС м. Миколаїв),-
Скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить суд визнати неправомірними дії ст.державного виконавця Центрального ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови від 26.12.2017 р. про повернення виконавчого документу стягувачу, визнати незаконною та скасувати постанову від 26.12.2017 р. про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадженні №49050499 з примусового виконання виконавчого листа №1423/627/2012, визнати бездіяльність ст. державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаїв ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження №49050499 з примусового виконання виконавчого листа а саме житлового будинку в м.миколаєві по вул.Силікатна, будинок 4Б, не внесенні до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень автоматизованої системи виконавчих проваджень всіх процесуальних рішень та зобов'язати державного виконавця повідомити стягувача у десятиденний строк про усунення порушень.
Представник скаржника надав суду заяву про розгляд скарги у його відсутність,вимоги скарги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.
Центральний ВДВС м. Миколаїв надав суду відзив, в якому просив суд відмовити у задоволенні скарги з підстав, викладених у відзиву.
Ухвалою суду скаргу розглянуто у відсутність сторін, оскільки відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка сторін не перешкоджають її розгляду.
Вивчивши доводи скарги, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
24 січня 2013 року Центральним районним судом м. Миколаєва ухвалено заочне рішення, яким стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором № 111 від 28 лютого 2008 року в сумі 32 699 грн. 13 коп. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором № 111 від 28 лютого 2008 року в сумі 32 699 грн. 13 коп. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» по 112 грн. 33 коп. судових витрат з кожного. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь держави по 40 грн. 00 коп. судових витрат з кожного. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» штраф у розмірі 500 грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» штраф у розмірі 500 грн. 00 коп.
Ухвалою суду від 26 липня 2013 року заяву відповідачки ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення - залишено без задоволення.
На підставі вищевказаного рішення суду судом було видано відповідний виконавчий лист.
Постановою про повернення виконавчого документа стягувача від 26.12.2017 року виконавчий лист №1423/627/2012 повернуто стягувачу, оскільки за адресою вказаною у виконавчому документі боржник не виявлений. Згідно отриманої відповіді ДПС, інформація стосовно боржника-фізичної особи щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. Згідно відповіді Пенсійного фонду України щодо осіб-боржників, які отримують пенсії - інформацію не знайдено. Згідно повідомлень з банківських установ на розрахункових рахунках боржника кошти відсутні. Згідно відповіді Пенсійного фонду України щодо осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформації не знайдено. Згідно НАІС ДДАІ автотранспортні засоби за боржником не зареєстровано. Постановою державного виконавця обтяжено все рухоме та нерухоме майно боржника. В результаті вжитих державним виконавцем заходів майно на яке можливо звернути стягнення не виявлено.
Відповідно до статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Відповідно до судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
За змістом пункту 1 статті , статті (далі - Конвенція), ратифікованої , статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.
Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1).
Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування , яка гарантує право на справедливий суд. Так, у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece) указаний суд у своєму рішенні від 19 березня 1997 року зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».
В силу ч. 1, 2 виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Підстави закінчення виконавчого провадження передбачені .
Вказана стаття містить вичерпний перелік підстав для проведення зазначеної дії.
Зокрема, відповідно до п.9 ч.1 , виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Проте, виконання рішення суду яке полягало у демонтуванні певних обєктів фактично не відбулося , а доказів того, що це рішення не може бути виконане без участі боржника взагалі суду не надано.
За таких обставин висновок державного виконавця про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження є незаконним, а постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 26.12.2017 року не відповідає вимогам Закону, а тому її слід визнати неправомірною.
Відповідно до вимог за результатами розгляду скарги, у разі встановлення її обґрунтованості, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця усунути порушення ( поновити порушене право заявника).
З огляду на зміст рішення, щодо виконання якого подана скарга, а також виходячи з того, що заявник оспорює саме рішення державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, суд вважає, що для відновлення прав стягувача необхідно скасувати оскаржувану постанову головного державного виконавця та зобов'язати державного виконавця продовжити виконавчі дії відповідно до .
Враховуючи те, що оскаржувана постанова отримана заявником 18 січня 2018 року, строки на звернення до суду з цією скаргою не порушені.
За такого, суд приходить до висновку, що вимоги скарги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.
Керуючись статтями 259-263, 451 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"- задовольнити частково.
Скасувати постанову старшого державного виконавця Центрального ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.12.2017 у виконавчому провадженні №49050499 з примусового виконання виконавчого листа №1423/627/2012, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ "Ощадбанк" заборгованості.
Зобов'язати старшого державного виконавця Центрального ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 у десятиденний строк з дня набрання ухвалою суду законної сили поновити вказане виконавче провадження та вчинити передбачені законом виконавчі дії , в тому числі з опису та арешту нерухомого майна боржника ОСОБА_4 та своєчасно та в повному обсязі вносити до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень автоматизованої системи виконавчих проваджень всіх процесуальних рішень по вчиненню виконавчих дій.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суд Миколаївської області протягом 15 днів з дня отримання ухвали.

Суддя Гуденко О.А.