Справа № 357/5050/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) по заборгованості по сплаті аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач вказує на те, що на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, до повноліття дитини. Рішення суду знаходиться на виконанні в Білоцерківському міському відділі ДВС ГТУЮ,

проте відповідач злісно ухилявся від сплати аліментів, внаслідок чого станом на 28.02.2018року заборгованість по аліментах становить 84 224 грн. 50коп. Дана заборгованість виникла з вини відповідача, який не переймається належним утриманням дитини, всі витрати щодо утримання сина покладені на позивача, а тому вона просить суд стягнути з відповідача на свою користь неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 01.08.2002 року по 28.02.2018року в розмірі 25 230 грн.25 коп.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі.

Відповідач позов визнав.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В даному випадку, суд вважає за можливе прийняти віизнаня відповідачем позову. Встановленими та визнаними обставинами є :

- що батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 являються сторони по справі.

- відповідно до рішення Білоцерківського міського суду по справі №2-2902/2000 з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

- згідно довідки Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції за №1026 від 19.10.2015 року станом на 30.09.2015 року заборгованість по аліментам ОСОБА_2 за вищевказаним рішенням суду становить 51 065 грн.50 коп.

- згідно довідки Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції за №В-17 від 16.03.2018 року станом на 28.02.2018 року заборгованість по аліментам ОСОБА_2 за вищевказаним рішенням суду становить 84 224 грн. 50коп.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненнянею повноліття.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно норм цієї статті розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України, а суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

За ч.4 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліметами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.

Статтею 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 визначено, що передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

З встановлених судом обставин вбачається, що відповідач був обізнаний про порядок, спосіб стягнення з нього аліментів, знав про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього аліментів, також, відповідачу відомо про наявність заборгованості по аліментах, але відповідачем не було вжито заходів для зменшення розміру заборгованості по аліментах.

Так, згідно довідки Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції за №В-17 від 16.03.2018 року станом на 28.02.2018 року заборгованість по аліментам ОСОБА_5 за вищевказаним рішенням суду становить 84 224 грн. 50коп.

Верховним Судом України в ухвалі від 15.06.2011 року викладено правову позицію, відповідно до якої нормами СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття та повнолітніх дочку, сина на період навчання за певних умов, у ст. 196 СК закріплено відповідальність за прострочення сплати аліментів, і що визнання боржником наявності заборгованості зі сплати аліментів є визнанням неналежного виконання ним аліментних зобов'язань, що є підставою для стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Крім того, як було зазначено вище в рішенні, факт наявності такої заборгованості по аліментах та її розмір відповідач не оспорював.

А тому, суд вважає, що в даному випадку відповідач має нести відповідальність за прострочення сплати аліментів у вигляді неустойки /пені/ на підставі ст.196 СК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст.180,194,195,196 СК України, керуючись ст. 4, 12, 13, 82, 206, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 25 230 грн.25 коп. (двадцять пять тисяч двісті тридцять гривень двадцять пять копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_6