Дата документу 07.12.2018 Справа № 323/1629/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №323/1629/17 Головуючий у 1 інстанції Смокович М.В.
Провадження № 22-ц/807/625/18 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Воробйової І.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс ЛТД» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 105000 грн. та 1000000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що відповідно до розпорядження МВС України від 02.12.2010р. № 1115 «Про організацію підвищення кваліфікації та спеціалізації працівників органів внутрішніх справ України у 2011 році» та плану - рознарядки МВС України на 2011 рік з 6 по 11 червня 2011 року в ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка проходили курси підвищення кваліфікації старших оперуповноважених в особливо важливих справах, старших оперуповноважених, оперуповноважених відділів, секторів розкриття злочинів проти особи У(В)КР ГУМВС, УМВС. Його, як оперуповноваженого УКР ГУМВС України в Донецькій області, також було направлено на зазначені курси від ГУМВС України в Донецькі області. Він своєчасно прибув у розпорядження ЛУВС України та зареєструвався. З 6 по 10 червня 2011 року у них були теоретичні та практичні заняття. 10 червня 2011 року близько 17 години керівник відпустив їх до бібліотеки для самопідготовки, так як 11 червня у них повинен бути заключний іспит. Вони вийшли з академії та пішли на автобусну зупинку, так як один зі співробітників знав як доїхати до бібліотечного закладу. Зупинка знаходилася по вул. Артема м. Луганська. Метрів 50 біля зупинки стояв автомобіль «КамАЗ» державний номер НОМЕР_1, який зупинився в забороненому місті та перешкоджав проходу пішоходів. Автомобіль стояв задньою частиною до тротуару. В цей час він помітив, що поза автомобілем по тротуару йшла літня жінка. «КамАЗ» в цей час завівся та проїхав кілька метрів назад та збив жінку. Вона впала обличчям на асфальт тротуару та він побачив, як у неї з обличчя пішла кров. Він зрозумів, що було скоєно злочин і для затримання та подальшої передачі підозрюваної особи до ОВС підбіг до автомобіля зі сторони лівої двері водія. Автомобіль тим часом зупинився, але водій не вимикав двигун. Він став на підставку для ніг біля двері водія та через скло показав своє службове посвідчення та запропонував водієві вимкнути двигун та вийти з автомобіля. Як тільки водій побачив службове посвідчення він з силою пхнув двері і він впав з підставки для ніг на дорогу біля переднього колеса автомобіля. У цей час водій автомобіля почав рухатися у сторону дороги, та повернув кермо таким чином, що передніми колесами переїхав йому обидві ноги. Після чого його колеги визвали співробітників ДАЇ та швидку допомогу. Йому, згідно з медичної виписки була надана первинна медична допомога та вколені потужні обезболюючи. Без свідомості він був доставлений до міської лікарні міста Луганська. На ранок його забрала карета «швидкої допомоги» міста Донецька та він був доставлений до Донецького обласного травматологічного центру, де йому в ургентному порядку були зроблені дві операції. При потраплянні до лікарні йому був встановлений наступний діагноз: «Открытый 1А тип по Каплану-Марковой оскольчатый перелом диафиза обеих костей левой голени в с/3 со смещением отломков. Закрытый внутрисуставный перелом медиальной лодыжки без смещения отломков. Закрытый перелом головки лучевой кости левого предплечья. Гематомы и ссадины туловища и конечностей». Після того він потрапив до лікарні, де йому було зроблено: «1. ВЧКО левой голени АВФ; 2. ВЧКО правой голени АВФ модулем голень стопы». В Донецькому обласному травматологічному центрі він знаходився з 11.06.2011 року по 06.07.2011 року. Після виписки він проходив курс лікування вдома до 8.01.2012 року. За фактом завдання йому тілесних ушкоджень було порушено кримінальне провадження № 0001100 за ознаками злочину передбаченого частиною 2 статті 286 КК України. Згідно з матеріалами даного кримінального провадження автомобілем на момент спричинення йому тілесних ушкоджень керував громадянин ОСОБА_4, 1989 року народження, а автомобіль належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Люкс ЛТД», 87300, Донецька область, місто Амвросіївка, вулиця Артема, будинок 21. В результаті незаконних дій даного водія йому була спричинена моральна та матеріальна шкода. Спричинення йому моральної шкоди він вважає в тому, що в результаті незаконних дій він зазнав сильних фізичних страждань та був вимушено прикутий до ліжка протягом півроку, після одужання він отримав інвалідність 2 групи, був звільнений з роботи у зв'язку з неможливістю виконувати свої функціональні обов'язки, що повністю змінило його життя. Матеріальна шкода полягає в тому, що він був вимушений купувати ліки на лікування та наймати сторонніх осіб для догляду за ним, так як він не міг самостійно пересуватися, а перші місяці взагалі вставати з ліжка.

Заочним рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 червня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Люкс ЛТД» на користь ОСОБА_3 завдану йому матеріальну шкоду у розмірі 105000 (сто п'ять тисяч) грн. та моральну шкоду у розмірі 75000 грн.

Стягнуто з ТОВ «Люкс ЛТД» судовий збір в дохід держави в сумі 1800 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_3 просив рішення суду першої скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідача грошові кошти за оплату оголошення про виклик відповідача у газеті «Урядовий кур'єр» у сумі 640,00 грн. (630,00 грн. оплата оголошення та 10,00 грн. оплата послуг банку).

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції входив з того, що позивачем доведено належними та допустимими доказами матеріальна шкода та було змінено розмір відшкодування моральної шкоди виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості з 1000000 грн. на 75000 грн.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 15.06.2015 року та протоколу допиту потерпілого ОСОБА_3 від 20.07.2015 року відповідно до розпорядження МВС України від 02.12.2010р. № 1115 "Про організацію підвищення кваліфікації та спеціалізації працівників органів внутрішніх справ України у 2011 році" та плану - рознарядки МВС України на 2011 рік з 6 по 11 червня 2011 року в ЛДУВС ім. Е.О. Дідоренка проходили курси підвищення кваліфікації старших оперуповноважених в особливо важливих справах, старших оперуповноважених, оперуповноважених відділів, секторів розкриття злочинів проти особи У(В)КР ГУМВС, УМВС. ОСОБА_3, як оперуповноважений УКР ГУМВС України в Донецькій області, також був направлений на зазначені курси від ГУМВС України в Донецькі області. Він своєчасно прибув у розпорядження ЛУВС України та зареєструвався. З 6 по 10 червня 2011 року у них були теоретичні та практичні заняття. 10 червня 2011 року близько 17 години керівник відпустив їх до бібліотеки для самопідготовки, так як 11 червня у них повинен бути заключний іспит. Вони вийшли з академії та пішли на автобусну зупинку, так як один зі співробітників знав як доїхати до бібліотечного закладу. Зупинка знаходилася по вул. Артема м. Луганська. Метрів 50 біля зупинки стояв автомобіль "КамАЗ" державний номер НОМЕР_1, який зупинився в забороненому місті та перешкоджав проходу пішоходів. Автомобіль стояв задньою частиною до тротуару. В цей час він помітив, що поза автомобілем по тротуару йшла літня жінка. "КамАЗ" в цей час завівся та проїхав кілька метрів назад та збив жінку. Вона впала обличчям на асфальт тротуару та він побачив, як у неї з обличчя пішла кров. Він зрозумів, що було скоєно злочин і для затримання та подальшої передачі підозрюваної особи до ОВС підбіг до автомобіля зі сторони лівої двері водія. Автомобіль тим часом зупинився, але водій не вимикав двигун. Він став на підставку для ніг біля двері водія та через скло показав своє службове посвідчення та запропонував водієві вимкнути двигун та вийти з автомобіля. Як тільки водій побачив службове посвідчення він з силою пхнув двері і він впав з підставки для ніг на дорогу біля переднього колеса автомобіля. У цей час водій автомобіля почав рухатися у сторону дороги, та повернув кермо таким чином, що передніми колесами переїхав йому обидві ноги. Після чого його колеги визвали співробітників ДАЇ та швидку допомогу.

З відповіді Константинівського відділення поліції Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 23.09.2017 року, яка була надана ОСОБА_3 на його запит, вбачається, що працівниками поліції 16.07.2015 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001100 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 07.08.2015 року, 10 червня 2011 року, вона зі своєю дочкою ОСОБА_6 знаходилася біля зупинки по вул. Артема селища Ювілейному м. Луганська. Метрів 50 біля зупинки стояв автомобіль "КамАЗ" д.н. НОМЕР_1, який був припаркований в забороненому місті та перешкоджав проходу пішоходів. Автомобіль стояв задньою частиною до тротуару. В цей час вона побачила, що позаду автомобіля по тротуару йшла жінка. "КамАЗ" в цей час завівся та проїхав кілька метрів назад та збив жінку. Вона впала обличчям на асфальт тротуару та вона побачила, як у неї з обличчя пішла кров, а сумка відлетіла метрів за 10 від жінки. В цей час, до автомобіля підбіг молодий чоловік. Він підбіг до автомобіля зі сторони правої двері водія. Автомобіль тим часом зупинився, але не вимикав двигун. Чоловік став на підставку для ніг біля двері водія та через скло став щось йому показувати та голосно кричати щоб водій вимкнув двигун. Але водій відкрив двері і чоловік впав з підставки для ніг на дорогу біля переднього колеса автомобіля. У цей час водій автомобіля почав рухатися у сторону дороги, та повернув кермо таким чином, що передніми колесами переїхав чоловіку обидві ноги. Після чого автомобіль поїхав по дорозі у сторону міста Дебальцево. Чоловік залишився лежати на землі та голосно кричав. До нього підбігли громадяни які були поруч. Один з них подзвонив у міліцію, а другий викликав швидку медичну допомогу. Той чоловік, що викликав міліцію попросив усіх свідків залишитися до приїзду співробітників міліції. Одна жінка, напевно вона була лікарем, категорично заборонила переміщувати постраждалого чоловіка до приїзду швидкої, так як ми могли завдати шкоду його кінцівкам. Я бачила, що ліва брючина його джинсів була у крові, тобто ліва нога була з відкритим переломом. Через деякий час приїхала швидка медична допомога та співробітники ДАІ. Швидка забрала постраждалого хлопця. А співробітники ДАІ записали з наших слів держзнак автомобіля та поїхали. Інші співробітники міліції, які приїхали разом зі співробітниками ДАІ, опитали усіх свідків, та попередили, шо нас ще будуть викликати на допити. Зі слів співробітників міліції я зрозуміла, що постраждалий чоловік є співробітником міліції з Донецької області.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 07.08.2015 року, 10 червня 2011 року, вона зі своєю мамою знаходилася біля зупинки по вул. Артема селища Ювілейному м. Луганська. Метрів 50 біля зупинки стояв автомобіль "КамАЗ" д.н. НОМЕР_1, який був припаркований в забороненому місті та перешкоджав проходу пішоходів. Автомобіль стояв задньою частиною до тротуару. В цей час вона побачила, позаду автомобіля по тротуару йшла жінка. "КамАЗ" в цей час завівся та проїхав кілька метрів назад та збив жінку. Вона впала обличчям на асфальт тротуару та вона побачила, як у неї з обличчя пішла кров, а сумка відлетіла метрів за 10 від жінки. В цей час, до автомобіля підбіг молодий чоловік. Він підбіг до автомобіля зі сторони правої двері водія. Автомобіль тим часом зупинився, але не вимикав двигун. Чоловік став на підставку для ніг біля двері водія та через скло став щось йому показувати та голосно кричати щоб водій вимкнув двигун. Але водій відкрив двері і чоловік впав з підставки для ніг на дорогу біля переднього колеса автомобіля. У цей час водій автомобіля почав рухатися у сторону дороги, та повернув кермо таким чином, що передніми колесами переїхав чоловіку обидві ноги. Після чого автомобіль поїхав по дорозі у сторону міста Дебальцево. Чоловік залишився лежати на землі та голосно кричав. До нього підбігли громадяни, які були поруч. Один з них подзвонив у міліцію, а другий викликав швидку медичну допомогу. Той чоловік, що викликав міліцію попросив усіх свідків залишитися до приїзду співробітників міліції. Одна жінка, напевно вона була лікарем, категорично заборонила переміщувати постраждалого чоловіка до приїзду швидкої, так як ми могли завдати шкоду його кінцівкам. Вона бачила, що ліва брючина його джинсів була у крові, тобто ліва нога була з відкритим переломом. Через деякий час приїхала швидка медична допомога та співробітники ДАІ. Швидка забрала постраждалого хлопця. А співробітники ДАІ записали з наших слів держзнак автомобіля та поїхали. Інші співробітники міліції, які приїхати разом зі співробітниками ДАІ, опитали усіх свідків, та попередили, що нас ще будуть викликати на допити. Зі слів співробітників міліції вона зрозуміла, що постраждалий чоловік є співробітником міліції з Донецької області.

Відповідно до висновку експерта № 57 від 22.07.2015 року: "обнаруженные у ОСОБА_3 закрытый перелом обеих костей левой голени, внутрисуставный перелом дистального метаэпифиза правой большеберцевой кости, оскольчатый перелом правой медиальной лодыжки, перелом головки левой лучевой кости, ссадины туловища, конечностей, посттравматическая невропатия переферических нервов левой руки, периферических нервов левой стопы с нарушением функции левой руки и ноги, чувствительные трофические нарушения, образовались от действия тупых предметов, каковыми могли быть выступающие части кузова грузовой машины, возможно в указанный срок, относящиеся к повреждениям средней степени тяжести, как требующие для своего лечения срок свыше 21-ого дня. С учетом обширности и равносторонней локализации телесных повреждений исключены возможности их образования при падении с высоты собственного роста.".

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди і перевірки технічного стану транспортного засобу від 10.06.2011 року та відповіді Територіального сервісного центру №1442 регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області вбачається, що "КамАЗ", д.н. НОМЕР_1, станом на 10.06.2011 року був зареєстрований на Товариство з обмеженою відповідальністю "Люкс ЛТД". ідентифікаційний код юридичної особи 24811884.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з п. 1 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазначала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

У спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії (бездіяльність) останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до п.п. 2, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

При визначенні розміру матеріальної шкоди, що спричинена позивачу, суд обґрунтовано взяв до уваги розписки, які були надані позивачем на підтвердження понесених ним матеріальних збитків, громадянка ОСОБА_9, яка доглядала позивача після отриманих ним травм, отримала у період з 06.07.2011 року по 08.01.2012 року 105 тисяч гривень, а саме: відповідно до розписки від 17.07.2011 року - за період з 06.07.2011 року по 17.07.2011 року 9000 гривень, відповідно до розписки від 31.07.2011 року - за період з 18.07.2011 року по 31.07.2011 року 12000 гривень, відповідно до розписки від 31.08.2011 року - за період з 01.08.2011 року по 31.08.2011 року 16500 гривень, відповідно до розписки від 30.09.2011 року - за період з 01.09.2011 року по 30.09.2011 року 16000 гривень, відповідно до розписки від 31.10.2011 року - за період з 01.10.2011 року по 31.10.2011 року 16500 гривень, відповідно до розписки від 30.11.2011 року - за період з 01.11.2011 року по 30.11.2011 року 16000 гривень, відповідно до розписки від 31.12.2011 року - за період з 01.12.2011 року по 31.12.2011 року 16500 гривень, відповідно до розписки від 08.01.2012 року - за період з 01.01.2012 року по 08.01.2012 року 2500 гривень.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо наявності моральної шкоди та його розміру,так як судом враховані характер та ступень моральних страждань позивача та порушення її звичайного ритму життя.

Фактично доводи апеляційної скарги стосуються непогодження з розміром стягнутої шкоди, однак належних доказів на його спростування не надано.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)", § 23).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 06 червня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді: