Ухвала

Іменем України

30 березня 2018 року

м. Київ

справа № 377/706/17

провадження № 61-11625 ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), СинельниковаЄ. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Славутицького міського суду Київської області від 12 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Київської області від 20 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, мають двоє дітей: доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. З 1 вересня 2017 року ОСОБА_6 навчається уПриватному вищому навчальному закладі «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая» на денній форми навчання та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному порядку не надає.

У зв'язку з викладеним, просила суд стягнути з ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ј частини всіх видів його доходів щомісяця протягом навчання, починаючи з 1 вересня 2017 року по червень 2021 року включно.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 12 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Київської області від 20 грудня 2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частки всіх видів його доходів щомісяця, починаючи з 4 вересня 2017 року і до закінчення ним навчання у Приватному вищому навчальному закладі «Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая», але не більше як до досягнення двадцяти трьох років. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Допущено негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

До Верховного Суду 5 лютого 2018 року ОСОБА_4 подала касаційну скаргу на рішення Славутицького міського суду Київської області від 12 жовтня 2017 рокута постанову апеляційного суду Київської області від 20 грудня 2017 року, у якій просила поновити строк на касаційне оскарження.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Згідно із статтею 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли правильного висновку про те, що ОСОБА_5 є працездатною особою, на його утриманні перебуває повнолітня донька ОСОБА_7, яка продовжує навчання та враховуючи його матеріальне становище і можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, обґрунтовано стягнули аліменти на утримання ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частки всіх видів його доходів щомісяця, починаючи з 4 вересня 2017 року і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років.

Згідно частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норми статей 182, 199, 200 СК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, тому наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

Керуючись статтею 390, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Славутицького міського суду Київської області від 12 жовтня 2017 рокута постанови апеляційного суду Київської області від 20 грудня 2017 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження рішення Славутицького міського суду Київської області від 12 жовтня 2017 рокута постанови апеляційного суду Київської області від 20 грудня 2017 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Славутицького міського суду Київської області від 12 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Київської області від 20 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитинивідмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

Є. В.Синельников

С. Ф. Хопта