Номер провадження 2-о/229/95/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.

при секретарі Цукаревій К.А.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Дружківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В :

заявник ОСОБА_1 звернувся 04 квітня 2018 року до Дружківського міського суду Донецької області з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

В своїй заяві він посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Торезі Донецької області, померла його мати ОСОБА_2. Після смерті матері відкрилась спадщина. Для оформлення спадщини, отримання коштів на поховання йому необхідно отримати свідоцтво про смерть.

На підставі свідоцтва про смерть, виданого в окупованому м.Торезі Донецької області, він звернувся до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Однак, йому було відмовлено у державній реєстрації смерті його матері, оскільки на підтвердження факту смерті ним наданий документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У зв'язку з вищезазначеним просить встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Торезі, Донецька область, померла його мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання з'явився, допитаний судом в якості свідка відповідно до ст. 92 ЦПК України. Повідомив суду, що він є сином ОСОБА_2, яка проживала в окупованому м.Торезі Донецької області та ІНФОРМАЦІЯ_4 померла за місцем свого мешкання. Мешкала вона в Торезі, але перебувала на обліку як внутрішньопереміщена особа в УСЗН Дружківської міської ради та отримувала пенсію в ПФУ м.Дружківка. На підставі документів про смерть матері, отриманими в м.Торезі, він не має можливості отримати свідоцтво про її смерть, оскільки ці документи не мають юридичної сили. На його звернення до ПФУ та суду в Куйбишевського міськрайонного суду м.Запоріжжя йому в усній формі повідомили, що необхідно звертатися із заявою про встановлення факту смерті за місцем перебування на обліку його матері та отримання нею пенсії. Просить заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяву про відкладення розгляду справи не надав.

Суд, вислухавши пояснення заявника, який допитаний як свідок, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 8 частини 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Статтею 317 ЦПК України передбачено, особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до ч. 1 вищевказаної статті заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Торезі Донецької області народилася ОСОБА_2, дівоче прізвище - "ОСОБА_2". 11 травня 1960 року між нею та ОСОБА_3, про що відділом ДРАЦС Торезького МУЮ у Донецькій області складено актовий запис від 11 травня 1960 року, за яким ОСОБА_2 змінила дівоче прізвище на прізвище "ОСОБА_2" (а.с.11,17).

Заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином померлої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить: актовий запис про народження заявника № 1222 від 16 вересня 1963 року, зроблений у міському бюро ЗАГС м.Чистяково (Торез) Донецької області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, в якому в графі матір записано - ОСОБА_2; згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2, актовий запис №315 від 17.05.1968 року, ОСОБА_2 після реєстрації одруження присвоєно прізвище "ОСОБА_2" (а.с.12,13) .

У лікарському свідоцтві про смерть №11 та довідки про причини смерті від ІНФОРМАЦІЯ_4, виданому у лікарні м. Тореза Донецької області, зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_1, від хронічної недостатності мозкового кровообігу, хронічної дисциркуляторної енцефалопатії з гіпертензією, церебрального атероклерозу (а.с. 5).

На підтвердження факту смерті своєї матері заявник також надав, свідоцтво про смерть, видане 02.02.2018 р. в окупованому м.Торезі, свідоцтво про поховання ОСОБА_2 на кладовищі "Красная звезда" в м.Торезі по вул. Желєзнодорожная (а.с.16,19).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

На звернення ОСОБА_1 до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області йому було відмовлено у реєстрації смерті його матері, оскільки ним для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Надати лікарське свідоцтво про смерть форми №106/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 "Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті" у заявника немає можливості, оскільки його мати померла на території тимчасово не підконтрольній владі Україні і лікарське свідоцтво про смерть йому видане за формою, яка не відповідає наказу Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків.

Тобто медичні документи та свідоцтво про смерть, померлої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Торезі Донецької обл., видані на території тимчасово не підконтрольній державній владі України, не створюють правових наслідків.

Вирішуючи питання щодо оцінки зазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також те, що встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення для послідуючого отримання документів для прийняття спадщини та отримання коштів на поховання. Таким чином є всі підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту смерті його матері ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-82, 263-265, 273, 293, 315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Дружківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Торез Донецької області, громадянки України, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Торезі Донецької області, Україна, причина смерті - хронічна недостатність мозкового кровообігу, хронічна дисциркуляторна енцефалопатія з гіпертензією, церебральний атероклероз.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Є. В. Петров

Повний текст рішення складено 04 квітня 2018 року