Справа № 489/1259/18
Номер провадження 2/489/1272/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого - судді Тихонової Н.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін № 73» стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням термінів їх виплати, індексації заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Мостобудівельний загін № 73» про стягнення заробітної плати за період з червня 2016 року по серпень 2016 року в розмірі 5 948 грн. 81 коп., середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні в розмірі 24 843 грн.60 коп., компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням термінів їх виплати в сумі 6 495 грн. 23 коп. та індексації заробітної плати в сумі 7 340 грн. 28 коп.

Відповідач правом на відзив не скористався, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження не подав.

Дослідивши надані позивачем докази, суд встановив таке.

Відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з Товариством обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін № 73" та був звільнений за власним бажанням згідно з наказом № 35-к від 28.09.2016 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.08.2016 року позов ОСОБА_1 до ТОВ "Мостобудівельний загін № 73" про стягнення заробітної плати, компенсації втрати доходів у зв'язку з несвоєчасною виплатою, компенсацію моральної шкоди, було задоволено частково. А саме стягнути з ТОВ "Мостобудівельний загін № 73" на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з жовтня 2013 року по травень 2016 року в сумі 20 989 грн. 13 коп.; заборгованість по витратам на відрядження за період з 01.09.2011 по 01.10.2013 в розмірі 7 700 грн. 68 коп., суму компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 6 182 грн. 59 коп.; компенсацію моральної шкоди у розмірі 1 000 грн. 00 коп.

Згідно виписки з карткового рахунку позивача від 31.05.2017 року, кошти на виконання судового рішення була перераховані відповідачем в розмірі 35 872 грн. 40 коп.

Відповідно до Довідки від 07.06.2017 року за Вих. № 114, виданої ТОВ "Мостобудівельний загін № 73" заборгованість по невиплаченій заробітній платі ОСОБА_1 станом на 07.06.2017 року складає 5 948 грн. 81 коп. за період з червня 2016 року по вересень 2016 року.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Враховуючи, що остаточний розрахунок із позивачем при звільненні не було проведено тому підлягає стягненню з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі за період з червня 2016 року по вересень 2016 року в розмірі 5 948 грн. 81 коп.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз'яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Середньоденна заробітна плата для розрахунку середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку визначається за правилами, встановленими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 N 100.

Відповідно до пункту 2 наведеного Порядку у випадку нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Згідно пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Із наданих позивачем пояснень та довідок видно, що останніми двома повними місяцями його роботи є липень 2016 року (заробітна плата становила 1 578 грн. 00 коп. відпрацьований день) та серпень 2016 року (заробітна плата становила 842 грн. 00 коп. відпрацьований день).

Таким чином, середньоденний заробіток позивача складає 56 грн. 28 коп. = (1 578 грн. +842 грн.)/43 робочі дні.

У зв'язку із цим, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку (по дату ухвалення рішення 11.04.2018 року), становить 21 555 грн.24 коп.

Позовні вимоги щодо стягнення компенсації за несвоєчасно виплачені доходи в розмірі 6 495,23 грн. мотивовані тим, що відповідач заборгованість по заробітній платі за період з жовтня 2013 року по травень 2016 року виплатив лише 30 травня 2017 року .

Разом з тим, враховуючи, що з приводу захисту порушеного права позивача на компенсацію втрати частини доходів за періоди жовтня 2013 року по травень 2016 року постановлено рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08.08.2016 року враховано виплату компенсації, суд вважає, що підстави для повторного захисту порушеного права відсутні і позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача за компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати позивачу за період з червня 2016 року по вересень 2016 року в розмірі 5 948 грн. 81 коп.

Згідно із 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно Правової позиції Верховного Суду України, висловленої у справі № 6-43цс14, відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток.

Сума компенсації (СК) обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін (далі -КПС).

Коефіцієнт приросту споживчих цін вираховується шляхом ділення індексу споживчих цін на індекс споживчих цін у місяці (далі - ІСЦ), за який виплачується заробітна плата і мінус 1 (п. 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427).

Індекс споживчих цін обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін (СІСЦ) за період невиплати грошового доходу, при цьому до розрахунку не включається індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід. Інформація про індекси інфляції за 2000-2018 роки міститься в офіційних даних Міністерства фінансів про індекси інфляції в Україні.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги в частині нарахування компенсації за період з червня 2016 року по вересень 2016 року підлягають задоволенню, однак частково з урахуванням вказаних положень законодавства в розмірі 931 грн. 12 коп., а саме: за червень 2016 року 422 грн. 35 коп.; липень 2016 року 256 грн. 52 коп.; вересень 2016 року 252 грн. 25 коп.

При цьому, слід зазначити, що компенсація за серпень не підлягає нарахуванню та виплаті, оскільки заробітна плата за цей місяць виплачена позивачу своєчасно та в повному обсязі.

Також позивачем було заявлено вимоги про стягнення з відповідача індексації у звязку з невиконанням рішення суду, яке набрало законної сили 19.08.2016 року, до травня 2017 року.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

За змістом п.4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Відповідно до пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» у справах, пов'язаних із вирішенням спорів про індексацію заробітної плати або компенсацію працівникам втрати її частини у зв'язку із затримкою її виплати, суди мають враховувати, що індексація заробітної плати провадиться в період між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати і здійснюється відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і тих положень Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 1998 р. № 663 (з внесеними змінами та доповненнями), котрі йому відповідають, підприємством, установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який перевищив 103 відсотків (величину порога індексації). За наявності зазначених умов у тому ж порядку індексації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у зв'язку з несвоєчасним виконанням рішення.

Постановою Ленінського відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 21.09.2016 року було встановлено строк для добровільного виконання рішення суду по справі № 489/2973/16-ц до 28.09.2016 року. Оскільки рішення було виконано лише в травні 2017 року, індексації підлягає заробітна плата за період з вересня 2016 року по травень 2017 року, при цьому має бути застосована величина порога індексації за серпень 2016 року(базовий місяць).

Виходячи з викладеного, індексації підлягає заробітна плата починаючи з жовтня 2016 року (саме з цього місяця поріг індексу споживчих цін перевищив 103%) по травень 2017 року:

жовтень 2016 року - 1450 грн. х 101,8% х 102,8% / 100% = 67,43 грн.

листопад 2016 року - 1450 грн. х 101,8% х 102,8% х 101,8% / 100% = 94,74 грн.

грудень 2016 року - 1550 грн. х 101,8% х 102,8% х 101,8% х 100,9% / 100% = 116,14 грн.

січень 2017 року 3200 х 101,8% х 102,8% х 101,8% х 100,9% х 101,1% / 100% = 277,61 грн.

лютий 2017 року - 3200 х 101,8% х 102,8% х 101,8% х 100,9% х 101,1% х 101,0% / 100% = 312,39 грн.

березень 2017 року - 3200 х 101,8% х 102,8% х 101,8% х 100,9% х 101,1% х 101,0% х 101,8% / 100% = 375,61 грн.

квітень 2017 року 3200 х 101,8% х 102,8% х 101,8% х 100,9% х 101,1% х 101,0% х 101,8% х 100,9% / 100% =407,79

травень 2017 року - 3200 х 101,8% х 102,8% х 101,8% х 100,9% х 101,1% х 101,0% х 101,8% х 100,9% х 101,3% / 100% = 454,69

Загальна сума індексації становить 67,43 грн. + 94,74 грн. + 116,14 грн. + 277,61 грн. + 312,39 грн. + 375,61 грн. + 407,79 грн. + 454,69 грн. = 2 106,40 грн., тому позовні вимоги в частині стягнення індексації заробітної плати підлягають задоволенню частково, оскільки позивачем застосовано при розрахунку невірну величину приросту індексу споживчих цін.

Відповідно до 141 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141,263-265,268 ЦПК України, суд-,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін № 73» стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходів у звязку із порушенням термінів їх виплати, індексації заробітної плати задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін №73», , на користь ОСОБА_1, заборгованість по заробітній платі за період з червня 2016 року по вересень 2016 року в сумі 5 948 грн. 81 коп., середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з серпня 2016 року по квітень 2018 року в сумі 21 555 грн.24 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 931 грн. 12 коп., а всього 28 435 грн. 17 коп., що визначено судом без утримання податків та інших обовязкових платежів.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін №73», , на користь ОСОБА_1, індексацію заробітної плати в сумі 2 106 грн. 40 коп., яка визначена судом без утримання податків та інших обовязкових платежів.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 12.04.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова