Провадження № 22-ц/772/484/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бессараб Н. М.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 рокуСправа № 127/15417/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

головуючого Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

за участю секретаря Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2017, постановлене суддею Вінницького міського суду Вінницької області Бессараб Н.М.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування договору іпотеки.

Вимоги позову мотивовані тим, що 24.12.2007 ОСОБА_4 купила квартиру АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О. за реєстровим номером №7919.

Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 14.03.2012 року у справі №2- 414/11 було задоволено вимогу кредитора ВАТ «СведБанк» до позичальника ОСОБА_4 та ОСОБА_7 про дострокове стягнення повної суми заборгованості за кредитним договором №0101/1207/71-093 від 24.12.2007.

28.11.2012 за договором факторингу №15 ВАТ «СведБанк» відступив TOB «Факторингова компанія «Вектор Плюс» право вимоги про дострокове стягнення повної суми заборгованості за вказаним кредитним договором, тобто право яке вже було реалізовано ВАТ «СведБанк», а отже TOB «Факторингова компанія «Вектор Плюс» отримала недійсне право вимоги. Також відповідно до договору факторингу №15 від 28.11.12р. стягувач ВАТ «СведБанк» відступив право вимоги за іпотечним договором №0101/1207/71-093-Z-01 від 24.12.2007 року, що було нотаріально посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. за №6970 від 28.11.12 року.

09.04.2015 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єгорова М.Є., здійснила державну реєстрацію переходу права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, від ОСОБА_4 до TOB «Факторингова компанія «Вектор Плюс», номер запису на право власності - 9343733, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01, а також посвідчила договір купівлі-продажу №1399, від 09.04.2015 року, за яким TOB «Факторингова компанія «Вектор Плюс» продала TOB «Дідков» вищевказану квартиру. 20.10.15 TOB «Дідков» продало спірну квартиру відповідачу ОСОБА_5

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.03.2016 року по справі №802/3946/15-а за позовом ОСОБА_4 було скасовано державну реєстрацію обтяження, №6319020 від 29.11.2012 року, а саме договору №6970 від 28.11.12 року про відступлення права вимоги за іпотечним договором №0101/1207/71-093-Z-01 від 24.12.2007 року на заставне майно - квартиру.

Рішенням Вінницького міського суду від 17.05.2016 року по справі №127/17887/15-ц за позовом ОСОБА_4 визнано недійсним договір факторингу №15 від 28.11.2012, який був укладений між ПАТ «СведБанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» в частині відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором №0101/1207/71-093- Z-01 від 24.12.2007 року та визнано недійсним договір №6970 від 28.11.12 року про відступлення права вимоги за іпотечним договором №0101/1207/71-093-Z-01 від 24.12.2007 року.

Рішенням Вінницького міського суду від 18.04.2017 року по справі №127/14239/16-ц за позовом ОСОБА_4 визнано недійсним та скасовано: державну реєстрацію права власності №9343733 від 09.04.15 року на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01, зареєстрованого на TOB «Факторингова компанія «Вектор Плюс»; договір купівлі-продажу №1399 від 09.04.15 року про продаж TOB «Вектор Плюс» квартири АДРЕСА_1 TOB «Дідков»; договір купівлі-продажу №1161 від 22.10.15 року про продаж TOB «Дідков» квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5.

Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.06.17 року, рішення Вінницького міського суду від 18.04.2017 року по справі №127/14239/16-ц було виконано.

Рішенням Державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Вінницької міської ради №35851483 від 24.06.17 року позивачу було відмовлено в проведенні державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, оскільки 22.10.2015 року відповідач ОСОБА_5 уклав із ОСОБА_3 договір іпотеки на вищевказану квартиру, серія та номер 1169, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Белою О.М.

У позовній заяві ОСОБА_4, враховуючи викладені обставини, просила визнати недійсним та скасувати договір іпотеки на квартиру АДРЕСА_1 посвідчений 22.10.2015 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бєлою О.М., за реєстровим №1169 між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, номер запису 11707012, номер запису про обтяження 11707008.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2017 року позов задоволено: визнано недійсним та скасовано договір іпотеки на квартиру АДРЕСА_1 посвідчений 22.10.2015 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бєлою О.М., за реєстровим №1169 між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (номер запису 11707012, номер запису про обтяження 11707008). Вирішено питання про розподіл судових витрат.

З таким рішенням не погодився ОСОБА_3, який є третьою особою, та оскаржив його в апеляційному порядку.

Вважаючи, що рішення є незаконним та необґрунтованим, посилаючись на безпідставність позовних вимог, просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги в основному зводяться до того, що позивач, як новий власник, до якого перейшло право власності на майно, набула прав іпотекодавця. Договір іпотеки не може бути припинено та визнано недійсним, оскільки він забезпечує виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_5 перед ОСОБА_3 за договором позики.

Відповідно до п.8 ч.1 Перехідних положень ЦПК України Апеляційний суд Вінницької області здійснює повноваження до утворення апеляційних судів в апеляційних округах.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, прийшов до наступного висновку.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду відповідає.

Судом першої інстанції були встановлені такі обставини у справі.

У 2007 році ОСОБА_4 купила квартиру АДРЕСА_1

Рішенням Оратівського районного суду від 14.03.2012 року по справі №2-414/11 було задоволено вимогу кредитора, ВАТ «СведБанк», до позичальника, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, про дострокове стягнення повної суми заборгованості за кредитним договором №0101/1207/71-093 від 24.12.2007 року.

28.11.2012 року за договором факторингу №15 ВАТ «СведБанк», відступив TOB «Факторингова компанія «Вектор Плюс» право вимоги, про дострокове стягнення повної суми заборгованості за кредитним договором №0101/1207/71-093 від 24.12.2007 року, тобто право яке вже було реалізовано ВАТ «СведБанк», а отже TOB «Факторингова компанія «Вектор Плюс» отримала недійсне право вимоги. Також відповідно до цього договору факторингу стягувач ВАТ «СведБанк» відступив право вимоги за іпотечним договором №0101/1207/71-093-Z-01 від 24.12.2007 року, що було нотаріально посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. за №6970 від 28.11.12 року.

09.04.2015 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єгорова М.Є., провела державну реєстрацію переходу права власності, на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 від ОСОБА_4 до TOB «Факторингова компанія «Вектор Плюс», номер запису на право власності - 9343733, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01, а також посвідчила договір купівлі-продажу №1399, від 09.04.2015 року, за яким TOB «Факторингова компанія «Вектор Плюс» продала TOB «Дідков» вищевказану квартиру.

20.10.15 TOB «Дідков» продав спірну квартиру відповідачу ОСОБА_5

22.10.2015 року між ОСОБА_5, як позичальником та ОСОБА_3, як позикодавцем було укладено договір позики.

В забезпечення виконання договору позики 22.10.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки, предметом якого стала вказана квартира.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.03.2016 року по справі №802/3946/15-а за позовом ОСОБА_4 було скасовано державну реєстрацію обтяження №6319020 від 29.11.2012 року, а саме договору №6970 від 28.11.12 року про відступлення права вимоги за іпотечним договором №0101/1207/71-093-Z-01 від 24.12.2007 року на заставне майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на правах приватної власності.

Рішенням Вінницького міського суду від 17.05.2016 року по справі №127/17887/15-ц за позовом ОСОБА_4 було визнано недійсним договір факторингу №15 від 28.11.2012 року, який був укладений між ПАТ «СведБанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк», та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» в частині відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та визнано недійсним договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором №0101/1207/71-093-Z-01 від 24.12.2007 року.

Рішенням Вінницького міського суду від 18.04.2017 року по справі №127/14239/16-ц за позовом ОСОБА_4 визнано недійсним та скасовано державну реєстрацію права власності №9343733 від 09.04.15 року на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01, зареєстрованого на TOB «Факторингова компанія «Вектор Плюс»; визнано недійсним договір купівлі-продажу №1399 від 09.04.15 року про продаж TOB «Вектор Плюс» квартири АДРЕСА_1 TOB «Дідков»; визнано недійсним договір купівлі-продажу №1161 від 22.10.15 року про продаж TOB «Дідков» квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_5 .

Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.06.17 року рішення Вінницького міського суду від 18.04.2017 року по справі №127/14239/16-ц було виконано.

Однак рішенням Державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг виконавчого комітету Вінницької міської ради №35851483 від 24.06.17 року, ОСОБА_4 відмовлено у державній реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, оскільки 22.10.2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки.

Вказані обставини вимусили ОСОБА_4 звернутися до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.ч.1-3, 5 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами 1, 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

За змістом статей 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2018 року було визнано недійсним договір купівлі-продажу №1161 від 22.10.2015 року квартири АДРЕСА_1 укладений між ТОВ «Дідков» та ОСОБА_5

Як передбачено ст.216 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю (ст.216 ЦК України).

Тобто вказаний договір був визнаний судом недійсним з моменту його укладення і даний договір не створює юридичних наслідків.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Оскільки на момент укладення договору іпотеки від 22.10.2015 року ОСОБА_5 не був власником квартири, а відтак не мав прав на розпорядження майном і передачу його в іпотеку, висновок суду про визнання такого договору недійним з підстав ч.1 ст.203 ЦК України, є правильним, оскільки вчинення даного правочину порушує права та законні інтереси ОСОБА_4

Також скаржник вказує на порушення судом першої інстанції ст.61 ЦПК України, чинного на момент ухвалення рішення, яке полягає, на думку ОСОБА_3, в тому, що суд неправомірно взяв до уваги обставини, які встановлені рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.05.2016 року у справі №127/17887/15-ц, оскільки ні він, ні ОСОБА_5 участі у розгляді цієї справи не брали, а тому висновки суду у цій справі не можуть враховуватись як доказ, відповідно до вказаної норми.

Таке посилання скаржника на думку апеляційного суду є помилковим та безпідставним.

Так, за змістом ст.61 ЦПК України, чинного на момент ухвалення рішення, обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вказана норма не вимагає того, щоб склад учасників справи, у якій було ухвалено рішення, і яка розглядається були тотожними. ОСОБА_4 була стороною у вказаній справі, а тому обставини, які були встановлені, є такими, що не потребують доказування, як це передбачено вказаною статтею процесуального закону.

Апеляційний суд вважає, що, оскільки право власності на квартиру від іпотекодавця ОСОБА_5 до ОСОБА_4 не переходило, є безпідставним посилання ОСОБА_3 на ту обставину, що до позивача перейшло право іпотекодавця, в зв'язку з переходом до неї права власності на квартиру в порядку ст.23 «Про іпотеку».

Отже, рішення суду першої інстанції було ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд вважає, що таке рішення скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий М.М. Якименко

Судді: О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало