Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

в складі головуючого судді Тимченко О. В.

секретар судового засідання - Овсяннікова Т.М.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2П

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новотроїцьке Херсонської області цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приват банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Означений вище позивач звернувся в суд з позовом до вказаного відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала і пояснила, що відповідно до укладеного договору №б/н від 01.02.2010 року ОСОБА_3 (далі відповідач) отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте відповідач договір не виконує, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 17.10.2017р. року становить 31655,83 грн., та складається з наступного:

-1500,82 грн. заборгованість за кредитом;

-24871,94 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

-3299,46 грн. заборгованість за пенею та комісією;

-500,00 грн. штраф (фіксована частина);

-1483,61 грн. штраф (процентна складова).

Просила позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав і пояснив, що його довірителька ОСОБА_3 01.02.2010 року уклала договір з банком на отримання кредитних коштів у вигляді кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення,що відповідає строку дії картки. На виконання домовленості про отримання кредиту підписала анкету-заяву, довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна». «Умови» та «Правила надання банківських послуг», на які посилається позивач в обґрунтування позову в частині зміни кредитного ліміту, процентної ставки, штрафних санкцій за не виконання умов договору сторонами не узгоджувала,не обговорювала, не підписувала. Кредит погасила в строк до 01.01.2014 року, до спливу терміну дії картки. Строк дії картки скінчився у листопаді 2013 року. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити та застосувати наслідки спливу строку позовної давності.

Аналогічну позицію висловила відповідач ОСОБА_3

При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір,умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах,який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір укладений шляхом підписання відповідачем заяви з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку».

Судом встановлено, що 01.02.2010 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_3 укладено кредитний договір який складається із анкети-заяви, умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі Умов). На підставі вказаного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку №907100 зі строком дії до листопада місця 2013 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно Правил надання банком послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк. Строк дії кредитного договору відповідає строку дії картки.

Відповідно до довідки ПАТ КБ ПриватБанк строк дії кредитної картки, згідно договору від 01.02.2010 року, закінчився у листопаді 2013 року.

Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа/кредитодавець/зобов»язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові в розмірах та на умовах ,установлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається в письмовій формі/ч.1 ст.1055 ЦК України/.

За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким,що вчинений в письмовій формі,якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах,телеграмах,якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким,що вчинений в письмовій формі,якщо він підписаний сторонами/стороною/. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін,спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови/пункти/визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови,які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним,якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору,умови,що визначені законами як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови,щодо яких за заявою хоча б однієї за сторін має бути досягнуто згоди /стаття 638 ЦК України/.

В справі встановлено,що між сторонами укладено кредитний договір/а.с.7,8/ шляхом підписання заяви позичальника,у якій вказано,що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами кредитний договір приєднання.

Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна»/а.с.8/ базова процентна ставка в місяць/нараховується на залишок непростроченої заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році- 2.5%. Розмір щомісячного платежу, враховуючи плату за використання кредитних коштів в обліковий період -7 відсотків від заборгованості,але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості до 25 числа місяця, слідуючого за обліковим, отже щомісячний платіж згідно договору,укладеного із позичальником полягає в тому,що він кожного місяця відрізняється, адже становить 7% від суми заборгованості по кредиту,тобто, чим більший розмір використаних кредитних коштів,тим більший щомісячний платіж, і , навпаки, чим більші суми були б внесені позичальником в рахунок погашення боргу, тим менші відсотки йому б нараховувалися,пеня за несвоєчасне погашення заборгованості /пеня 1 /базова процентна ставка по договору 30 нараховується за кожний день прострочки, /пеня 2/ -2 відсотки від заборгованості, але не менше 30 гривень в місяць нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочки по кредиту або процентам п»ять і більше днів при виникненні прострочки на суму від 30 гривень і більше,штраф при порушенні строків платежів по будь - якому з грошових зобов»язань, передбачених договором більше ніж 30 днів 500 гривень плюс 5 відсотків від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій,комісія за моніторинг неактивної картки - в розмірі залишку коштів на картрахунку, але не більше 10 гривень і саме такі умови підписані позичальником.

Крім того, Умовами кредитування передбачено,що позичальник зобов»язується погасити заборгованість за кредитом у повній сумі,сплатити нараховані за весь період користування кредитом проценти, винагороду, неустойку/штраф,пеню/ не пізніше дати,зазначеної в повідомленні банку.

Зазначені Умови не містять підпису відповідача. При цьому суд не встановив наявності належних та допустимих доказів,які б підтверджували,що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач,підписуючи заяву позичальника.

Аналогічні правові висновки міститься у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року та від 22 березня 2017 року у справі за «6-2320цс16.

Враховуючи те, що позичальник брав на себе обов»язок сплачувати кредитну заборгованість та допустив заборгованість з 18.01.2014 року не вносила платежі, то слід вважати, що розмір заборгованості згідно розрахунку банку (а.с.5) становить 1501,00 грн., однак враховуючи заяву відповідача про застосування строку позовної давності ( минуло більше 3-х років з моменту останнього платежу) слід в задоволенні позову відмовити виходячи з наступного.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди, відповідно до ст. 611 ЦК. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК. Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. .

Отже, як вбачається з проаналізованих вище умов договору повернення заборгованості повинно здійснюватися щомісячно.

Не заперечується сторонами, що з 18.01.2014 року відповідач в силу обєктивних причин припинила здійснювати погашення заборгованості.

Крім того, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання, згідно із ч.3 ст.254 ЦК, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязаний його початок, відповідно до ст. 253 ЦК.

Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові, відповідно до ч.4 ст.267 ЦК.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, відповідно до ст.257 ЦК.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про стягнення кредитної заборгованості 29.11.2017 року.

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Як зазначено в правовій позиції судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116-цс 13, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

Враховуючи те, що відповідач просить застосувати строки позовної давності, та те що матеріали справи не містять доказів щодо існування між сторонами належно укладеного договору про збільшення позовної давності, як це вимагає ст. 259 ЦК України, до спірних правовідносин, відповідно до ст. 257 ЦК України, застосовується загальний строк позовної давності у три роки.

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом більше ніж через три роки з часу здійснення відповідачем останнього платежу, суд приходить до висновку про сплив строку позовної давності щодо сплати кредиту та процентів за його користування.

Крім того, Банком заявлено вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язань. Ст. 226 ЦК України, передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткових вимог (ч.2 ст. 258 ЦК України - позовна давність в один рік). Таким чином, включення пені до основної вимоги поза межами строку позовної давності не ґрунтується на вимогах закону.

Будь-яких підстав поважності причин пропуску позивачем строку позовної давності для звернення до суду з встановлених обставин справи не вбачається.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Представник позивача довела факт неналежного виконання умов кредитного договору відповідачем та факт наявності несплаченого боргу за кредитним договором разом із відсотками за користування кредиту, комісією та пенею, але не надала суду доводів поважності пропуску строку звернення до суду з позовом. Суд не приймає заперечення позивача,що строк позовної давності повинен обчислюватися з моменту закінчення строку дії картки договору тобто з 2015 по 2018 рік, адже предметом спору не є вимога про розірвання договору, а є вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором, що утворилася шляхом порушення обовязку позичальника вносити щомісячні платежі.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв'язку із пропуском строку позовної давності під час звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості, встановленого ст. 257 ЦК України.

Керуючись ст.ст.12,13,81,258,259, 263,265,268ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В.Тимченко