АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/6132/17 Номер провадження 22-ц/786/790/18Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Пилипчук Л.І.,

суддів Дряниці Ю.В., Кузнєцової О.Ю.,

секретар Радько О.М.,

за участю позивача ОСОБА_2, його представника - адвоката ОСОБА_3, відповідачки ОСОБА_4, представників відповідача ОСОБА_5 - адвокатів ОСОБА_6, ОСОБА_7, представника третьої особи КП «ЖЕО №2» - Акулініної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 29 січня 2018 року, постановленого суддею Турченко Т.В.,повне рішення виготовлено 06.02.2018 року,

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин,

за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради про визнання права власності, вселення та усунення перешкод у користуванні майном,

за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради про визнання права власності, вселення та усунення перешкод у користуванні майном,

в с т а н о в и в :

20.09.2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, посилаючись на їх відсутність у вказаному житлі понад шість місяців без поважних причин. В обгрунтування позову зазначав, що ОСОБА_5 з 2000 року , а ОСОБА_4 - з 2017 року за вказаною адресою не проживають, житлом не користуються, їх речі у квартирі відсутні.

20.11.2017 року відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кожен окремо, звернулися в суд із зустрічними позовними заявами до ОСОБА_2 та комітету Київської районної в м. Полтаві ради, в яких просили визнати за ними право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, усунути перешкоди у користуванні квартирою, передати комплект ключів від вхідних дверей. Зустрічні позовні вимоги обгрунтовували тим, що позивач перешкоджає їм у проживанні в спірній квартирі, змінив замки на вхідних дверях. Внаслідок чого вони позбавлені можливості користуватися квартирою, сплачувати комунальні послуги. /а.с.41-50, 60-65/

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 29 січня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради про визнання права власності, вселення та усунення перешкод у користуванні майном задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 зареєстрованого за адресою: 36007, м. Полтава, провулок Шевченка,Ю 4 кв,63 усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_4, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, права користування квартирою №63 по провулку Шевченка, будинок №4 в м.Полтаві.

Вселено ОСОБА_4, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, у квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, передати комплект ключів від вхідних дверей ОСОБА_4, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради про визнання права власності, вселення та усунення перешкод у користуванні майном відмовлено за безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_5, не погодившись із вказаним рішенням в частині задоволення позову ОСОБА_2 та відмови у його, ОСОБА_5, зустрічному позові, подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення в оскаржуваній частині скасувати та постановити нове, яким його зустрічний позов задовольнити, а в задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

Звертає увагу, що районний суд не надав оцінки доказу - Акту про відсутність особи в займаному приміщенні від 27.09.2017р., не допитавши в якості свідків громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які підписали зазначений акт, тоді як до показань свідка ОСОБА_11, яка теж підписала цей акт, необхідно віднестися критично, оскільки вона є дружиною позивача та проживає у спірному житлі без згоди інших квартиронаймачів.

Вважає, що суд дав хибну оцінку показанням свідків зі сторони позивача, допитаних в судовому засіданні, оскільки вони перебувають у родинних відносинах з позивачем та є заінтересованими особами. Натомість, районний суд не врахував показання свідків: ОСОБА_12, яка підтвердила його проживання у спірному житлі до дня смерті вітчима 27.04.2017р.; свідка ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, які пояснили про напружені відносини між позивачем та відповідачем та перешкоди у користуванні квартирою після смерті вітчима.

Заперечує висновки районного суду про його не проживання у спірній квартирі з 2010 року та проживання у кімнаті АДРЕСА_2 з другою дружиною ОСОБА_18 та молодшою донькою, оскільки зазначені обставини не відповідають дійсності.

Зазначає, що має хронічну хворобу туберкульоз, у зв'язку з чим є інвалідом та періодична відсутність у спірній квартирі зумовлена його лікуванням.

Обгрунтовує безпідставність позову встановленим в суді фактом заміни позивачем замка вхідних дверей спірної квартири та його, відповідача, зверненнями до поліції та ЖЕО№2 з приводу перешкод у вході до житла.

У суді апеляційної інстанції позивач та його представник - адвокат ОСОБА_3 заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_4 підтримала доводи апеляційної скарги ОСОБА_5

Представники відповідача ОСОБА_5 - адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник третьої особи - КП «ЖЕО №2» Акулініна І.В., враховуючи неодноразові звернення ОСОБА_5 із заявами про перешкоди зі сторони позивача в користуванні спірною квартирою, підтримала апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін та їх представників, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи наступне.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що 03 березня 1994 року ОСОБА_19 видано ордер НОМЕР_1 на жиле приміщення - АДРЕСА_1 на склад сім'ї: ОСОБА_20 - чоловік, ОСОБА_5 - син, ОСОБА_2 - син. (а.с.7).

Будинок, в якому знаходиться спірна квартира, знаходиться на балансі КП «ЖЕО №2», форма власності квартири - комунальна.

На даний час за вказаною адресою зареєстровані: квартиронаймач ОСОБА_20- помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року; ОСОБА_2- син, зареєстрований 09.03.1994 року; ОСОБА_5 - син, зареєстрований 15.10.1996 року; ОСОБА_4 - підопічна, зареєстрована 02.09.2003 року /а.с.8/.

Згідно рішення виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради від 25.02.2003 року №89 «Про призначення опіки над неповнолітньою над неповнолітньою ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_4» ОСОБА_19 призначено опікуном над неповнолітньою онукою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.29/.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 03.04.2003 року ОСОБА_5 та ОСОБА_21 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4., яку передано на виховання та утримання опікуну ОСОБА_19 /а.с.30/.

Рішенням №251 виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради від 27.05.2003 року визнано вважати неповнолітню ОСОБА_4 без батьківського піклування. Призначено ОСОБА_19 опікуном, а з 15-ти років неповнолітньої - піклувальником над онукою ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_4 Дозволено відділенню громадянства, паспортної та імміграційної служби Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області зареєструвати неповнолітню ОСОБА_22 за постійним місцем проживання в опікуна ОСОБА_19 АДРЕСА_1, м Полтава /

Згідно зі ст.ст.70, 128, 136, 145 Кодексу про шлюб та сім'ю України, відповідно до ст.71 Житлового кодексу України встановлено опіку над дитячою часткою житла неповнолітньої, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в особі опікуна (піклувальника) ОСОБА_19 /а.с.31/.

16 травня 2015 року ОСОБА_19 померла /а.с.10/.

Рішенням №156 виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради від 09.06.2015 року припинено піклування над дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_4, у зв'язку зі смертю її піклувальника ОСОБА_19, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Влаштовано тимчасово неповнолітню ОСОБА_4 в сім'ю дідуся ОСОБА_20, який проживає за одною адресою з неповнолітньою та з яким у дитини склалися родинні відносини. Покладено персональну відповідальність за життя та здоров'я неповнолітньої ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_4 на дідуся ОСОБА_20 /а.с.33/.

Рішенням №174 виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради від 23.06.2015 року призначено ОСОБА_20 піклувальником над дитиною, позбавленою батьківського піклування ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, Збережено за неповнолітньою право користування житловою площею, де вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (квартира перебуває в державній власності) та покладено відповідальність за збереження права користування житловою площею неповнолітньою на піклувальника ОСОБА_20. Зобов'язано піклувальника ОСОБА_20 в разі приватизації житла за адресою: АДРЕСА_1, включити ОСОБА_4 до свідоцтва про право власності /а.с.34/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_20 помер /а.с.9/.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_2 та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_4 і відмовляючи у зустрічному позові ОСОБА_5, районний суд виходив з того, що останній у спірному житлі не проживає з 2010 року, тобто понад шість місяців без поважних причин, а ОСОБА_4 - з січня 2017 року у зв'язку з перешкодами позивача в користуванні спірною квартирою.

Викладені висновки суду першої інстанції відповідають встановленим фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги правильність викладених висновків місцевого суду не спростовують, зводяться до заперечення рішення та переоцінки доказів.

Згідно ч.ч.1,2 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Частина третя статті 71 ЖК України передбачає випадки, коли жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім'ї понад шість місяців.

Суд першої інстанції обгрунтовано визнав доведеним факт відсутності відповідача ОСОБА_5 у спірному житлі без поважних причин з 2010 року та відсутність відповідача ОСОБА_4 через неприязні стосунки з ОСОБА_2 з січня 2017 року, тобто у строк понад шість місяців, що підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_11, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_12, ОСОБА_13. ОСОБА_15, ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_27 ОСОБА_28

При цьому районний суд не визнавав доказом встановлених обставин Акт про відсутність особи в займаному приміщенні від 27.09.2017р., складений громадянами ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які підписали зазначений акт, тому доводи апеляційної скарги щодо необхідності оцінки зазначеного акту колегія суддів до уваги не приймає.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача з посиланням на показання свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 щодо напружених відносин між ним та позивачем, який чинив перешкоди у користуванні квартирою після смерті вітчима, оскільки строк не проживання відповідача у спірному житлі понад шість місяців розпочався задовго до смерті вітчима, а тому вказані відносини не впливають на оцінку поважності причин відсутності у спірному житлі.

Звернення ОСОБА_5 до КП «ЖЕО № 2» та до поліції у травні-червні , вересні 2017 року із заявами щодо перешкоджання йому в доступі до спірного житла також знаходяться поза передбаченим законом строком , протягом якого зберігається право користування житловим приміщенням, а тому не спростовують висновки районного суду про визнання його таким, що втратив право користування вказаним житлом.

Доводи апеляційної скарги про помилковість посилання районного суду про його проживання у кімнаті АДРЕСА_2 з другою дружиною ОСОБА_18 та молодшою донькою не впливають на висновки суду, оскільки правовою підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є норма ст.71 ЖК України.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо поважності його відсутності у спірній квартирі з посиланням на наявну хронічну хворобу туберкульоз, у зв'язку з чим він є інвалідом, а періодична відсутність у спірній квартирі зумовлена його лікуванням - не підтверджена належними доказами про заявлені обставини.

Встановлений в суді факт заміни позивачем замка вхідних дверей спірної квартири відноситься до подій, що настали після смерті наймача квартири ОСОБА_20, з приводу яких до поліції зверталася відповідач ОСОБА_4, заявляючи про порушення саме її права користування спірним житлом.

Отже, доводи апеляційної скарги не грунтуються на фактичних обставинах та доказах, а тому колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 29 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 квітня 2018 року.

Головуючий - суддя Л.І.Пилипчук Судді: /підписи/ Ю.В.Дряниця О.Ю.Кузнєцова

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Л.І. Пилипчук