АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1744/18 Справа № 192/1968/16 Головуючий у 1 й інстанції - Щербина Н.О. Доповідач - Максюта Ж.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

за участю секретаря - Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, з урахуванням доповнень від 29 липня 2016 року та уточнень від 11 серпня 2016 року звернулася до суду з цивільним позовом під час розгляду кримінального провадження про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

В обґрунтування позову зазначила, що вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2016 року ОСОБА_3 був визнаний винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді громадських робіт строком 150 годин, стягнуто на користь ОСОБА_2 798 гривень 88 копійок матеріальної шкоди, відмовлено в стягненні моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2016 року скасовано в частині задоволення цивільного позову і призначено новий розгляд в суді першої інстанції (а.с.14).

Вироком суду встановлено, що відповідача ОСОБА_3 визнан винним у крадіжці металевих рейок у кількості 5 шт, довжиною кожна 5 м з території її закритого подвір'я, розташованого у АДРЕСА_1, які належать на праві власності. Вказані рейки вивіз машиною і здав на металобрухт.

Внаслідок завданої їй матеріальної шкоди, позивачка оцінює реальну вартість вказаних рейок з урахуванням їх придбання і доставки на сьогоднішній час у розмірі 15000 гривень, які просить стягнути з відповідача.

Також позивачка зазначає, що моральна шкода, завдана їй діями відповідача, полягає у фізичному болі, стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Враховуючи її вік (79 років), затягування слідства по справі, неодноразові виклики і поїздки до прокуратури, міліції, суду, нервові переживання, витрати здоров'я і часу, серцеві напади, погіршення загального стану здоров'я за останній час (загострення аритмії, артриту і т.і.), а також той факт, що ОСОБА_3 був засуджений за ч.2 ст.185 КК України за крадіжку і не розкаявся та продовжує погрожувати позивачці, вона оцінює моральну шкоду у сумі 30 000 гривень, які також просить стягнути з відповідача.

Позивач вважає, що загальна сума збитків складає 45 000 гривень. Просить суд стягнути з відповідача і осіб причетних до скоєння злочину, матеріальну шкоду в сумі 15 000 гривень і моральну шкоду в розмірі 30 000 гривень.

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду в розмірі 798 (сімсот дев'яносто вісім) гривень 88 копійок.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завдану моральну шкоду в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь держави 2 240 (дві тисячі двісті сорок) гривень судового збору (а.с.51-53).

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі (а.с.56-59).

Заперечення на апеляційну скаргу позивачем не подавалось.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно абз. 3 п. 3 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Також п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2016 року ОСОБА_3 був визнаний винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за наступних обставин.

В кінці грудня 2014 року, точна дата не встановлена, близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_3, керуючись умислом на таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, шляхом вільного доступу проник на територію подвір'я АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, де шляхом вільного доступу реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тимчасовою відсутністю власника домоволодіння, таємно викрав чотири металеві рейки довжиною 5 м кожна та одну металеву рейку довжиною 4,5 м, вартість яких 798 грн. 88 коп., що належали ОСОБА_2 та з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 798 грн. 88 коп. (а.с.9-11).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2017 року вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2016 року скасовано в частині задоволення цивільного позову і призначено новий розгляд в суді першої інстанції (а.с.13-14).

Таким чином, факт заподіяння позивачці матеріальної шкоди саме відповідачем сторонами не заперечується.

Повертаючи цивільний позов на новий розгляд апеляційний суд в своїй ухвалі вказав, що розглядаючи питання про стягнення суми матеріального збитку на користь потерпілої районний суд керувався лише даними, які були встановлені на стадії досудового слідства, та не роз'яснив потерпілій про необхідність надання доказів, якими б вона обґрунтувала свої вимоги.

На виконання вказаного, судом першої інстанції в судовому засіданні 06 червня 2017 року позивачці було роз'яснено право на подання доказів щодо реальної вартості викрадених рейок, а в судовому засіданні 08 серпня 2017 року - право на подання клопотання про призначення судово-товарознавчої експертизи з метою з'ясування реальної вартості викрадених рейок.

У зв'язку з чим позивачкою до суду було надано лист ТОВ «Перша будівельна компанія» № 82 від 08 серпня 2017 року в якому зазначено про здійснення закупівлі рейок Р65,50 за ціною 24 000 гривень за 1 тону (а.с.32).

Оцінюючи наданий лист, як доказ вартості вкраденого майна, районний суд зробив обґрунтований висновок, про те що лист не може бути прийнятий судом в якості доказів реальної вартості рейок, які були викрадені у позивачки, оскільки у вироку та у висновку експертизи не міститься посилання на маркування рейок, а лист містить такі посилання - Р65,50. Крім того, згідно вироку у позивачки викрали металеві рейки 4 штуки довжиною 5 м та 1 рейка довжиною 4,5 м, а в листі зазначено вартість не 1 метра, а 1 тони рейок, у зв'язку з чим суд не може прийняти в якості належного та допустимого доказу вартості викрадених рейок саме таку ціну. Клопотання про призначення експертизи для встановлення вартості викрадених рейок сторони не подавали, хоча право на подання такого клопотання було неодноразово роз'яснено судом.

Колегія суддів повністю погоджується з вказаним висновком районного суду, як з таким що зроблений у відповідності до вимог ст.ст.76-80 ЦПК України

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2228-16 від 28 квітня 2016 року (а.с.35-36), зробленої у кримінальній справі, залишкова вартість викраденого у ОСОБА_2 майна станом на грудень 2014 року становить 798 гривень 88 копійок, які районний суд і стягнув з відповідача.

Оскільки інших доказів реальної вартості викрадених рейок позивачем під час розгляду справи районному суду надано не було, у тому числі не надано їх і суду апеляційної інстанції, а відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а тому підстав для задоволення позову та апеляційної скарги немає.

Частиною 1 статті 61 ЦПК України встановлено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ч. 1 ст. 1166, ст. 1192 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Також колегія суддів погоджується з розміром стягнутої моральної шкоди, оскільки судом правильно визначено її розмір з урахуванням ступеню фізичних і моральних страждань позивачки, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, а також конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили, підстав для збільшення її розміру апеляційний суд не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про те, що районний суд не вмотивував своє рішення відносно розміру моральної шкоди, стягнутої на її користь, колегія суддів вважає надуманими, та такими що не відповідають дійсності.

Доводи апеляційної скарги про те що позивачка неодноразово в суді в усній формі заявляла про проведення повторної товарознавчої експертизи, але суд її не почув, не підтверджуються матеріалами цивільної справи, а навпаки спростовуються тим що суд неодноразово роз'яснював їй право на подання доказів щодо реальної вартості викрадених рейок, а в судовому засіданні 08 серпня 2017 року - право на подання клопотання про призначення судово-товарознавчої експертизи з метою з'ясування реальної вартості викрадених рейок (а.с.37)

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що при розгляді справи, районним судом були виконані всі вимоги процесуального закону, спір вирішено у відповідності з нормами закону. Рішення є обґрунтованим, з повним відображенням обставин, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними.

Отже, відсутні, передбачені ст. 376 ЦПК України підстави для скасування оскаржуваного судового рішення, у зв'язку з чим апеляційна скарга не задовольняється, судові витрати понесені позивачем за її подання не відшкодовуються.

керуючись ст.ст. 367, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко