РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Кучерук І.Г.

за участю секретаря - Коваленко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Запоріжжя справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті в порядку статті 317 ЦПК України, заінтересована особа Хортицький районний у м. Запоріжжя відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що 08.04.2018р. м. Донецьк, Донецької області, що знаходиться на тимчасово непідконтрольній Україні території, померла її мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть ДНР №104651 від 06.06.2018р. Однак вказане свідоцтво видано органами, що розташовані на території тимчасово непідконтрольній українській владі, є недійсним і не тягнуть ніяких правових наслідків, у звязку з чим вона не може в установленому законом порядку зареєструвати факт смерті матері. Встановлення факту смерті їй необхідно для оформлення спадщини, отримання допомоги на поховання, а також для отримання заборгованості по пенсії від Пенсійного фонду.

Просить встановити факт смерті матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 08 квітня 2018 року в м. Донецьк, Донецької області.

Заявниця в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Хортицького районного у м.Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вказаних осіб за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п.5 ч.1 ст.293, п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в т.ч., встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Ст.317 ЦПК України встановлює особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Так, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч.1).

Такі справи розглядаються судом невідкладно з моменту надходження відповідної заяви (ч.2).

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню (ч.4).

Згідно п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч.1-3 ст.9 зазначеного Закону, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, ще передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Ч.1 ст.17 зазначеного Закону України передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно з ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою.

П.5 р.ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 8 серпня 2006 року № 545, а також рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення особи померлою.

Суд встановив, що заявниця є донькою ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-ЯК № 129100 від 08.10.1966 року.

Відповідно до даних паспорту громадянина України серії ВВ №952583, виданого Кіровським РВД УМВС України в Донецькій області від 08.09.1999р., ОСОБА_2, народилася 15.07.1932р. в м. Донецьк, Донецької області, була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

06.06.2018р. Кіровським відділом ЗАЦС м. Донецька Державної ОСОБА_3 Міністерства юстиції ДНР видано свідоцтво серії ДНР №104651 про смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 08.04.2018р. в м. Донецьк, Донецької області, актовий запис про смерть № 593.

Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, з'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно усі обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності з точки зору їх належності, допустимості, достатності і взаємозв'язку, суд вважає встановленим та доведеним той факт, що мати заявниці ОСОБА_2 померла 08.04.2018р. в м. Донецьк, Донецької області, яке знаходиться на тимчасово окупованій території Україні. Цей факт підтверджується поясненнями самої заявниці в заяві, копією паспорта ОСОБА_2, фотознімками з місця поховання. Доказів, які б спростовували факт смерті ОСОБА_2 суду не надано.

Суд при постановленні рішення не приймає до уваги копію довідки про причину смерті та копію свідоцтва про смерть як допустимі докази на підтвердження факту смерті особи, оскільки вони видані установою, яка розташована на тимчасово окупованій території, і в силу вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не створюють ніяких правових наслідків.

Таким чином, зареєструвати смерть ОСОБА_2 у відповідності до вимог діючого на території України законодавства, заявниця не має можливості. В позасудовому порядку встановити факт смерті матері заявниця також не може.

Крім того, суд враховує, що факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на спадщину. Спір про право в даному випадку суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, з метою захисту законних прав та інтересів заявниці, суд приходить до висновку про задоволення її заяви повністю.

Керуючись ст.4,5,12,13,76-82,89,141,258,263-265,293,315 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті в порядку статті 317 ЦПК України, заінтересована особа Хортицький районний у м. Запоріжжя відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, України, яка померла 08 квітня 2018 року в м. Донецьк, Донецької області, України.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя: