КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-5839/12 Головуючий у суді І інстанції Куренков Є.С.
Провадження № 22-ц/824/3199/2018 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів : Олійника В.І., Кулішенка Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання - Черниш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Каро» Фітнес центр на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 грудня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до повного товариства «Ломбард - ПП «Каріна - Стиль» і Компанія» про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 грудня 2012 року, яке надіслано до Єдиного державного реєстру судових рішень 8 червня 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано дійсною угоду купівлі-продажу нерухомого майна - приміщення «Ломбарду», позначеного на плані літ. «А», загальною площею 394,1 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1, укладену 24 лютого 2011 року між ОСОБА_3 як покупцем та ПТ «Ломбард - ПП «Каріна-Стиль» і Компанія» як продавцем, відповідно до якої ПТ «Ломбард - ПП «Каріна - Стиль» і Компанія», продав, а ОСОБА_3 купив за 380 000 грн. приміщення «Ломбарду», позначеного на плані літ. «А», загальною площею 394,1 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на приміщення «Ломбарду», позначеного на плані літ. «А», загальною площею 394,1 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1, яка належала ПТ «Ломбард - ПП «Каріна - Стиль» і Компанія» згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданим КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 30 грудня 2010 року за № 28566419.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ТОВ «Каро» Фітнес центр як особа, яка не брала участі у справі, однак суд вирішив питання про його права, свободи та інтереси, подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального й порушення норм процесуального права, а провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на даний час ТОВ «Каро» Фітнес центр є власником приміщення «Ломбарду», загальною площею 388,1 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 Проте,суд першої інстанції, без залучення до участі в справі попереднього власника спірного приміщення, порушуючи виключну підсудність, на підставі підроблених документів ухвалив судове рішення, яким визнав за ОСОБА_3 право власності на приміщення «Ломбарду», яке на той час належало на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі рішення суду, ухваленого за 10 місяців до ухвалення оскаржуваного рішення.

Товариство вказало, що невстановленим колом осіб було вчинено ряд протизаконних дій, які мали наслідком створення державним реєстратором Бердичевською О.В. 21 грудня 2016 року нового розділу та реєстрацію не існуючого в натурі об'єкта нерухомого майна - приміщення «Ломбарду», загальною площею 394,1 кв. м, що нібито знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Судом першої інстанції не було враховано, положення Пленуму Верховного Суду «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року, адже ОСОБА_3 в рахунок вартості приміщення не перераховував жодної гривні, що у свою чергу не дає можливості визнавати взагалі таку угоду дійсною згідно статтей 218, 220 ЦК України. Визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним за відсутності обставин його нотаріального посвідчення є неможливим з оглядну на нікчемність правочину.

Крім того, ПТ «Ломбард - ПП «Каріна - Стиль» і Компанія», згідно ухвали Господарського суду Житомирської області від 11 лютого 2014 року у справі № 906/1483/13 було визнано банкрутом та ліквідовано. Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПТ «Ломбард - ПП «Каріна - Стиль» і Компанія» було припинено 20 лютого 2014 року без правонаступників, тому провадження у справі слід закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 205 ЦПК України.

Апеляційним судом м. Києва справа неодноразово поверталася до Дарницького районного суду м. Києва для вирішення питання щодо відновлення втраченого судового провадження а також для належного оформлення.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 вересня 2018 року у відновленні втраченого провадження відмовлено з тих підстав, що наявних матеріалів справи не достатньо для відновлення втраченого провадження.

Враховуючи, що оскаржуване рішення надіслано судом до Єдиного державного реєстру судових рішень 08.06.2016 року, зареєстровано в системі Єдиного державного реєстру судових рішень 08.06.2016 року та оприлюднено 10.06.2016 року, колегія суддів вважає можливим розглядати апеляційну скаргу на оскаржуване рішення, за наявних матеріалів у справі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду та пояснення представника апелянта, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону ухвалене у справі судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що станом на 24 лютого 2011 року відповідач ПТ «Ломбард - ПП «Каріна - Стиль» і Компанія» мало у власності приміщення «Ломбарду», позначеного на плані літ. «А», загальною площею 394,1 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1. 24 лютого 2011 року ОСОБА_3 придбав у відповідача ПТ «Ломбард - ПП «Каріна - Стиль» і Компанія» вказане приміщення «Ломбарду» за 380 000 грн., про що було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно пункту 1.1 якого продавець передав у власність, а покупець прийняв у власність приміщення «Ломбарду», позначене на плані літ. «А», приміщення «Ломбарду» - цегляне, загальною площею 394,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, і покупець сплачує за вказане приміщення ціну, визначену договором. Об'єкт, який не є окремо розташованим нерухомим майном, складається з приміщень «Ломбарду», зазначений договір укладався від імені продавця - директором ПТ «Ломбард - ПП «Каріна - Стиль» і Компанія» ОСОБА_6, проте у нотаріальному порядку за вини відповідача договір купівлі-продажу приміщення оформлений не був.

Суд установив, що відповідач факту укладення договору купівлі-продажу та прав позивача на приміщення «Ломбарду», позначеного на плані літ. «А», загальною площею 394,1 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 не оспорює. Правовою підставою для укладення зазначеного договору, як в ньому зазначено, були - статут та протокол № 3 загальних зборів учасників ПТ «Ломбард - ПП «Каріна -Стиль» і Компанія» від 15 лютого 2011 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції на підставі положень статтей 220, 328, 392, 525, 526, 530, 876 ЦК України дійшов висновку, що позивач правомірно набув право власності на нежитлове приміщення, тому за ним слід визнати право власності на дане майно.

Однак із таким висновком погодитися не можна.

Статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

За правилом частини 1 статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, правом на апеляційне оскарження рішення суду, крім учасників справи, наділені особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною 4 статті 10 ЦПК України 2004 року у редакції, чинній на час вирішення спору, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 11 ЦПК України 2004 року, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається зі змісту статтей 33, 36, 119 ЦПК України 2004 року на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред'явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов'язується вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Винятки становлять справи, вирішення яких є неможливим без участі усіх співвідповідачів у зв'язку із характером спірних правовідносин.

Якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (статті 33 ЦПК України 2004 року).

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Якщо ж справа, у якій судом першої інстанції не вирішено питання про залучення усіх належних відповідачів, без участі яких її вирішення є неможливим, перебуває на розгляді у суді апеляційної інстанції, апеляційний суд відмовляє у позові з цих підстав. При цьому обґрунтованість позовних вимог не перевіряється.

Як вбачається з долучених до апеляційної скарги письмових доказів, 3 березня 2011 року між ПТ «Ломбард - ПП «Каріна - Стиль» і Компанія» та ТОВ «Укрдобробуд» було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого відповідач передав у власність (продало) товариству приміщення «Ломбарду» цегляне, позначене на плані літ. «А», загальною площею 394,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.29-31).

На підставі вказаного договору за ТОВ «Укрдобробуд» було зареєстровано право власності на спірне приміщення, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав, виданим КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 4 березня 2011 року № 29213027.

29 серпня 2011 року ТОВ «Укрдобробуд» згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу продалоОСОБА_7 1/3 частку та ОСОБА_8 2/3 частки приміщення «Ломбарду», загальною площею 394,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.32-34).

На підставі вказаного договору за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було зареєстровано право власності на спірне приміщення, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав, виданим КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 29 серпня 2011 pоку № 31116432.

Згідно ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 15 лютого 2012 року у цивільній справі № 6-25/12, на виконання двох виконавчих листів № 2-4686/11, за ОСОБА_9 було визнано право власності на приміщення «Ломбарду», загальною площею 394,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке належало ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 29 серпня 2011 року (а.с.36).

На підставі вказаного судового рішення за ОСОБА_4 було зареєстроване право власності на спірне приміщення, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав, виданим КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 21 лютого 2012 pоку № 33241737 (а.с.37).

У зв'язку з проведенною реконструкцією приміщення «Ломбарду» його площа змінилась з 394,1 кв. м на 388,1 кв. м, а державним реєстратором прав на нерухоме майно Русецьким І.В. було прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження № 27935140 від 26 січня 2016 року, відповідно до якого було вирішено провести державну реєстрацію прав власності, форма власності: приватна, розмір часток: 1/1, на нежитлове приміщення, що розташоване: АДРЕСА_1, за суб'єктом: ОСОБА_4 та відкрити розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об'єкт нерухомого майна (а.с.43-44).

Згідно Інформаційної довідки № 52069924 від 26 січня 2016 року за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на нежитлове приміщення «Ломбарду», уже загальною площею 388,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У подальшому, а саме 26 лютого 2016 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою C.JI. було зареєстровано право власності на нежитлове приміщення площею 388,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за ТОВ «Каро» Фітнес центр, що підтверджується Інформаційною довідкою № 54857161 від 10 березня 2016 року, згідно якої приміщення було передано ОСОБА_4 у якості вкладу до статутного капіталу ТОВ «Каро» Фітнес центр, в якому ОСОБА_4 є учасником.

Крім того, 15 січня 2013 року Богунським районним судом м. Житомира було ухвалено рішення у справі № 2-4215/12, яким в задоволенні позову ПТ «Ломбард - ПП «Каріна - Стиль» і Компанія» до ОСОБА_4, треті особи: ТОВ «Укрдобробуд», ОСОБА_8,, ОСОБА_7, про визнання права власності на спірне приміщення та його витребування з чужого володіння відмовлено.

Встановлено, що ПТ «Ломбард - ПП «Каріна - Стиль» і Компанія», згідно ухвали Господарського суду Житомирської області від 11 лютого 2014 року у справі № 906/1483/13 було визнано банкрутом та ліквідовано.

Вищевказані обставини повністю підтверджуються письмовими поясненнями ліквідатора ПТ «Ломбард - ПП «Каріна - Стиль» і Компанія» Пунди А.М. та додатково зазначено, що товариство не укладало будь-яких договорів купівлі-продажу нерухомого майна із ОСОБА_3, а станом на 24 лютого 2011 року, тобто нібито на день укладення договору, директором товариства була ОСОБА_13, а не як зазначено в рішенні суду ОСОБА_6

Вирішуючи спір та задовольняючи вимоги позивача про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на нерухоме майно, яке на час ухвалення рішення належало відмінній від відповідача особі, суд першої інстанції у порушення вимог статтей 33, 122, 130 ЦПК України 2004 року не вирішив питання про склад осіб, які братимуть участь у справі та не залучив реального власника спірного приміщення «Ломбарду» з власної ініціативи в якості співвідповідача, чим порушив її право на судовий захист.

У відповідності до пункту 4 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Таким чином, встановивши неможливість розгляду справи без залучення до її участі вищевказаних осіб, як власників приміщення щодо прав на яке виник спір, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

При цьому колегія суддів враховує, що прийнявши до свого розгляду позов ОСОБА_3, суд першої інстанції, грубо порушуючи норми процесуального права, а саме правила виключної підсудності (частина 1 статті 114 ЦПК України 2004 року), за якими позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або його основної частини, ухвалив рішення про визнання права власності на приміщення «Ломбарду» за адресою: АДРЕСА_1, тобто поза своєю територіальною юрисдикцією, що є додатковою, але не менш важливою підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Викладене свідчить, що при вирішені спору судом неповно встановлено фактичні обставин справи, рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права, що в силу статті 376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно пункту 2 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до статтей 141, 352, 382 ЦПК України з позивача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Каро» Фітнес центр необхідно стягнути документально підтвердженні судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4 180,00 грн.

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Каро» Фітнес центр задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 26 грудня 2012 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до повного товариства «Ломбард - ПП «Каріна - Стиль» і Компанія» про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на нерухоме майно відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Каро» Фітнес центр 4 180 грн. (чотири тисячі сто вісімдесят гривень) судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: В.І. Олійник

Ю.М. Кулішенко