АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1194/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року апеляційний суд Черкаської області в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Храпка В.Д.

за участю секретаря Матюха В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2018 року, постановлену під головуванням судді Мельник І.О., у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1, зацікавлена особа ОСОБА_2, -:

в с т а н о в и в :

У квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» (далі- ПАТ «Енергобанк») звернулось до суду із скаргою на дії та бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебувало виконавче провадження № 53054555 з виконання виконавчого листа №2- 3180/12 від 28 березня 2013 року Соснівського районного суду м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Енергобанк" 17213568 гривень 26 копійок боргу.

19 березня 2018 року на адресу стягувача надійшла постанова №53054555 від 23 лютого 2018 року про повернення виконавчого документа, яку скаржник вважає незаконною та передчасною.

Державним виконавцем, під час виконання судового рішення, не вжито всіх заходів примусового виконання рішення та допущені порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Вказує, що державним виконавцем не було своєчасно накладено арешт на майно боржника, не вжито належних заходів щодо виявлення майна, на яке можна було звернути стягнення та за рахунок якого задовольнити вимоги стягувача, передбачені законом заходи не реалізовувались, а винесена постанова не мотивована.

Також вважає неправомірними дії державного виконавця щодо неповернення сплаченого скаржником авансового внеску, який мав бути повернутий протягом трьох робочих днів, проте станом на дату подання скарги до суду даний внесок скаржнику не повернуто.

На підставі викладеного скаржник просив суд визнати дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 щодо повернення виконавчого листа №2- 3180/12 від 28 березня 2013 року незаконними.

Скасувати постанову № 53054555 від 23 лютого 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з порушенням вимог чинного законодавства.

Визнати бездіяльність державного виконавця щодо невжиття всіх заходів примусового виконання рішення суду незаконною.

Зобовязати старшого державного виконавця перерахувати стягувачу авансовий внесок у розмірі 16000 гривень, сплачений згідно платіжного доручення № НОМЕР_1 від 01 грудня 2016 року та надати звіт про використання авансового внеску.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2018 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ПАТ «Енергобанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просило ухвалу скасувати, а скаргу задовольнити. Зокрема зазначає, що, судом під час постановлення ухвали було застосовано норми матеріального права, які не підлягали застосуванню, а саме Закон України «Про державну виконавчу службу», який втратив чинність. Крім того відповідно до положень ч.2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено обовязок державного виконавця накласти арешт на конкретно визначене майно не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, однак така постанова взагалі не була винесена державним виконавцем, проте судом не було надано правової оцінки такій бездіяльності державного виконавця. Авансовий внесок, повернення якого відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень мало бути здійснено протягом 3-х робочих днів з моменту винесення постанови про повернення виконавчого документа тривало майже чотири місяці, при цьому на думку суду така триваюча бездіяльність не являється порушенням прав стягувача.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу та відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції виходив із того, що дії державного виконавця є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам закону, вчинені в межах повноважень і права чи свободи скаржника не було порушено.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебувало виконавче провадження № 53054555 з виконання виконавчого листа №2- 3180/12 від 28 березня 2013 року виданого Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Енергобанк" 17213568 гривень 26 копійок боргу. Виконавче провадження відкрито 06 грудня 2016 року ( а.с. 7)

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції діючій на час виникнення правовідносин, встановлено, що постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Не дивлячись на зазначену вимогу закону та проханням стягувача, в заяві про відкриття виконавчого провадження, постанова про арешт майна боржника була винесена лише 26 січня 2017 року чим допущено бездіяльність. (а.с.8-9)

Частиною 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

В матеріалах справи містяться копії матеріалів виконавчого провадження, з яких вбачається, що державним виконавцем було здійснено певні заходи щодо розшуку рухомого і нерухомого майна боржника, а саме: постановою від 26 січня 2017 року накладено арешт на все майно боржника; постановою від 17 лютого 2017 оголошено розшук майно боржника, а саме: автомобіля AUDI Q7, 2006 р.в., ДНЗ СА7777АК, проте автомобіль був викрадений; направлено 31 січня 2017 року запит до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника; 22 лютого 2017 року та 21 лютого 2018 року здійснено виїзд за вказаною у виконавчому листі адресою боржника АДРЕСА_1 з метою перевірки його майнового стану; 12 грудня 2016 року та 26 січня 2017 року направлено запити до Державної інспекції сільського господарства у Черкаській області, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, Територіального сервісного центру 7141 регіонального сервісного центру МВС у Черкаській області щодо надання вичерпної інформації про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за боржником ОСОБА_2

Однак вказані запити були направлені з порушенням частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» як щодо строку перевірки так і періодичності.

Перевірка майнового стану, як спосіб виконання рішення суду, не заключається лише в направленні запитів, оскільки самі лише запити не дають обєктивні відомості про майновий стан боржника.

Однак, по частині запитів державного виконавця, відповіді відсутні.

Аналогічний стан із поданням державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України. При наявності, в матеріалах справи самого подання, відомості про його розгляд та відповідно результат відсутній.

Не подана також була боржником і декларація, про яку державний виконавець вказав у постанові про відкриття виконавчого провадження, та вказана дія передбачена п.3 частини 5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження».

За вказаних обставин, постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 від 23 лютого 2018 року якою повернуто стягувачу ПАТ «Енергобанк» виконавчий лист, виданий Соснівським районним судом м. Черкаси 28 березня 2013 року №2-3180/12 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 1204-12 від 26 квітня 2012 року, не може вважатись законною і обґрунтованою.

Крім того, відповідно до абзацу 2 п. 1 розділу ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов'язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Проте, в порушення вимог зазначеної інструкції державним виконавцем під час здійснення виконавчих дій не було вжито всіх належних заходів по розшуку майна боржника, зокрема направлення запитів до Головного управління статистики відповідної області про надання інформації щодо реєстрації боржника, як засновника будь-якої установи, підприємства, організації, до Державної нотаріальної контори для отримання Витягу з Спадкового реєстру щодо отримання боржником спадку або внесення його у реєстр як спадкоємця, до відповідного Відділу архітектури щодо виявлення майна боржника (павільйонів, кіосків), до Територіального центру зайнятості щодо перебування боржника на обліку.

Жодних доказів протилежного матеріали справи не містять.

З наведених підстав, доводи апеляційної скарги щодо допущеної бездіяльності державного виконавця при примусовому виконанні виконавчого листа, що полягає у невжитті всіх заходів, передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», знайшли своє підтвердження.

Можливість повторного пред'явлення виконавчого документу стягувачем, про що зазначено в оскаржуваній ухвалі суду не спростовує факту неналежного, у відповідності з вимогами закону, дійового і ефективного виконання державним виконавцем заходів щодо повного реального виконання виконавчого документу.

Наведені обставини дають підстави суду дійти висновку про те, що старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1С не вжив достатніх, ефективних заходів для своєчасного примусового виконання виконавчого документу №2-3180/12, виданого 28 березня 2013 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення на користь стягувача заборгованості. Внаслідок цього рішення суду тривалий час не виконувалось, а потім було прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, яка є передчасною, тому з урахуванням положень ст. 451 ЦПК України підлягає скасуванню, як така, що порушує права стягувача у виконавчому провадженні.

Враховуючи те, що виконання судового рішення - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап, у процесі реалізації захисту цивільних прав, є ключовим, то можна вважати, що права стягувача на даній стадії порушені неправомірною бездіяльністю державного виконавця.

Разом з тим, вимога щодо зобовязання державного виконавця перерахувати стягувачу авансовий внесок у розмірі 16000 гривень, сплачений згідно платіжного доручення № НОМЕР_1 від 01 грудня 2016 року та надати звіт про використання авансового внеску задоволенню не підлягає, оскільки станом на час розгляду справи у суді першої інстанції, авансовий внесок в повному обсязі перераховано стягувачу ПАТ "Енергобанк" як невикористаний, що підтверджується платіжним дорученням №37 від 08 травня 2018 року (а.с.86).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає до скасування з прийняттям нової постанови про часткове задоволення скарги Публічного акціонерного товариства «Енергобанк».

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» -задовольнити частково.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2018 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1, зацікавлена особа ОСОБА_2 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 щодо повернення виконавчого листа №2- 3180/12 від 28 березня 2013 року стягувачу неправомірними.

Скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 від 23 лютого 2018 року ВП№ 53054555 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Визнати бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 щодо невжиття всіх заходів примусового виконання виконавчого листа №2- 3180/12 від 28 березня 2013 року неправомірними.

Зобовязати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1, або особу що його замінює, вжити всі, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», заходи примусового виконання виконавчого листа №2-3180/12 від 28 березня 2013 року виданого Соснівським районним судом м.Черкаси.

В іншій частині скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» залишити без задоволення.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» судовий збір в сумі 1762 гривни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 19 липня 2018 року.

Судді