Справа № 2/593/260/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2018 р. місто Бережани Тернопільської області

Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Крамаря В.М.

при секретарі судового засідання Гетьмані А.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

з участю відповідача ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві позивач вказав, що 16 січня 1999 року він з відповідачем уклав шлюб, який було зареєстровано у Вільховецькій сільській раді Бережанського району Тернопільської області, актовий запис № 01. У сторін є повнолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що між позивачем та відповідачем склалася повна несумісність характерів, між ними часто виникали сварки і непорозуміння, внаслідок чого сторони не підтримують шлюбних відносин та протягом останніх двох років проживають окремо, в звязку з чим їх сімя фактично розпалась й існує лише формально.

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не зявився подав до суду заяву в якій просить справу розглядати без нього, позов підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що розірвання шлюбу між позивачем і відповідачем відповідає її інтересам та інтересам малолітнього сина сторін, оскільки після таких дій позивача син його зненавидів.

Судом було здійснено наступні процесуальні дії:

25 травня 2018 року суд звернувся за наданням інформації про зареєстроване місце проживання відповідача;

05 червня 2018 року судом відкрито провадження у вказаній справі.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Сторони уклали шлюб 16 січня 1999 року у Вільховецькій сільській раді Бережанського району Тернопільської області.

Причина розірвання шлюбу полягає в тому, що внаслідок несумісності характерів сторони два роки не проживають разом та не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, їхня сімя існує лише формально.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову стягнути з відповідача.

Керуючись ст. ст. 110, 112 СК України, ст. ст. 13, 76, 80-82, 141, 263, 265, 354, 355, п.15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, ст.ст. 294, 296 ЦПК України (в редакції від 14.11.2017 року), суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Стецко) ОСОБА_5, укладений 16 січня 1999 року і зареєстрований у Вільховецькій сільській раді (актовий запис № 01).

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, а саме 352,40 грн. (триста пятдесят дві гривні сорок копійок), який сплачено відповідно до квитанції № 29 від 21 травня 2018 року ТВБВ № 10019/032 роб. стан. 101322.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 352,40 грн. (триста пятдесят дві гривні сорок копійок) сплаченого при подачі позовної заяви судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення (ст.ст. 354, 355 ЦПК України).

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15.5 розділу ХІІІ ЦПК України).

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків на його апеляційне оскарження.

Відомості про позивача: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: с. Вільховець Бережанського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відомості про відповідача: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Дата складення повного судового рішення 26.07.2018 року.

СУДДЯ: