Провадження № 22-ц/783/6605/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 13 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дітей та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, -

в с т а н о в и л а:

03.11.2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, про визначення місця проживання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з ОСОБА_2 за адресою: м. Львів, вул. І. Пулюя, 19/62.

Позовні вимоги обгрунтовувала тим, з 04.06.2011 року перебувала у шлюбі зі ОСОБА_3 За час перебування у шлюбі у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народилося двоє дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 13.02.2014 року шлюб між сторонами розірвано. З 31.12.2014 року діти тимчасово проживали з відповідачем. Зазначала, що з 05.10.2015 року ОСОБА_3 чинить перешкоди в спілкуванні з дітьми, діти не відвідують дошкільний навчальний заклад, ОСОБА_3 не виконує розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради щодо визначення місця проживання дітей з матір»ю, а тому змушена звертатися з відповідним позовом до суду.

19.09.2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з ОСОБА_3 за адресою: м. Львів, вул. Бр. Рогатинців, 14/2.

Зустрічні позовні вимоги обгрунтовував тим, що ОСОБА_2 перешкоджала йому у вихованні та побаченні з дітьми. Стверджував, що позивач неодноразово наносила тілесні ушкодження своїм родичам, внаслідок чого було порушено кримінальне провадження та притягнено її до кримінальної відповідальності. Зазначав, що дітей для їх проживання з ним привели ОСОБА_6 та мати позивача - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв»язку з негативною поведінкою ОСОБА_2 Вказував на те, що позивач зловживає спиртними напоями, не працює, дітей не влаштувала у дошкільний навчальний заклад, не проводила належного медичного огляду. Розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 01.04.2015 року № 120 місце проживання дітей визначено з батьком за адресою: м. Львів, вул. Бр. Рогатинців, 14/2. Зазначав, що він має житло та забезпечений роботою, а тому проживання дітей з батьком повністю відповідає їхнім інтересам.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дітей відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей задоволено. Визначено місце проживання дітей, а саме ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з батьком ОСОБА_3 за адресою: м. Львів, вул. Братів Рогатинців, 14/2.

Рішення оскаржила ОСОБА_2

Вважає його незаконним, необгрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що з часу припинення шлюбних відносин з відповідачем з листопада 2012 року їхні діти - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживали разом з нею за місцем прописки м. Львів, вул. І. Пулюя, 19/62. Відповідач нерегулярно відвідував дітей, а також не брав участі у їх утриманні. Зазначає, що на період лікування діти тимчасово проживали з відповідачем, про що було домовлено попередньо. Вважає, що судом першої інстанції не враховано численні докази того, що їй систематично чинилися перешкоди у спілкуванні з неповнолітніми дітьми. Крім того, звертає увагу суду на те, що відповідач протягом двох років не надавав позивачу жодної інформації про стан здоров»я її синів. Зазначає, що районним судом проігноровано ту обставину, що ОСОБА_3 зберігає медичні картки дітей у себе, а останній запис у журналі дільничного лікаря ОСОБА_7 датовано 16.06.2017 року. Вважає, що вказане свідчить про неналежне ставлення відповідача до стану здоров»я їхніх неповнолітніх дітей. Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги думку присутнього в судовому засіданні практичного психолога ОСОБА_8, яка неодноразово наголошувала на тому, що діти висловлюють не власні думки, а оперують завченими фразами. Також, зазначає, що інформація про зловживання позивачем спиртними напоями, висловленої відповідачем, спростована належним та допустимим доказом, а саме сертифікатом про проходження профілактичного наркологічного огляду від 09.10.2017 року. Вважає, що районним судом при ухваленні оскаржуваного рішення не враховано інтереси неповнолітніх дітей, не з»ясовано умови проживання сторін у справі та рівень їхнього доходу, а також безпідставно не взято до уваги розпорядження Галицької районної адміністрації № 420 від 28.09.2015 року, яким визначено місце проживання дітей з матір»ю. Зазначає, що має більші можливості для забезпечення психо-емоційного та фізичного розвитку дітей.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: м. Львів, вул. Пулюя, 19/62.

В судове засідання колегії суддів апелянт ОСОБА_2 не з»явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності відповідно до поданих нею матеріалів.

Відповідач ОСОБА_3 в засіданні колегії суддів проти скарги заперечив, просить відмовити у задоволенні скарги, рішення суду залишити без змін.

Представник Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради ОСОБА_9 покладається при вирішенні спору на розсуд суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги та позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно ч.ч. 7, 8, 9 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_10 України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Частинами 1, 2 ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Частинами 1, 2 ст. 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 СК України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Згідно п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст.160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому 04.06.2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис 932.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ №335028 від 29.06.2012 року, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ №335029 від 29.06.2012 року (т.1, а.с.6-7).

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 13.02.2014 року шлюб між сторонами розірвано (т.1, а.с.8).

Після розірвання шлюбу малолітні діти залишились проживати з матірю ОСОБА_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією довідки з місця проживання про склад сімї і прописки ЛКП «Сокільницьке» № 4639 від 16.09.2015 року (т.1, а.с.12).

Встановлено, що ОСОБА_2 працює фахівцем зі страхування у ТзОВ «Вона» (на даний час ПрАТ СК «ГРАВЕ УКРАЇНА»), що підтверджується копією трудової книжки серії АВ №000561 (т.1, а.с.156-160), з посадовим окладом 6200,00 грн. За місцем роботи позивач характеризується позитивно.

ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сімї і прописки ЛКП «Старий Львів» № 4955 від 15.09.2017 року (т.1, а.с.236). Вказана квартира належить ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності, що підтверджується копією свідоцтва про право власності № Г-26561 від 09.11.2004 року (т.1, а.с.224).

ОСОБА_3 працює інженером-конструктором у ТзОВ «Дністер-М», що підтверджується копією довідки про доходи № 46 від 14.09.2017 року (т.1, а.с.225), з місячною заробітною платою 10000,05 грн.

Із заяви матері позивача - ОСОБА_2, адресованої голові Франківської районної адміністрації Львівської міської ради 05.12.2014 року вбачається, що ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6, неналежно доглядає дітей, при них скандалить, може перебувати в стані алкогольного сп»ягніння (т.1, а.с.163).

Вироком Франківського районного суду м. Львова від 12.01.2015 року ОСОБА_11 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 510,00 грн. З даного вироку вбачається, що обвинувачена 31.10.2014 року, приблизно о 17:00 год., перебуваючи в приміщенні квартири №62 на вул. Пулюя, 19 у м. Львові, під час сварки із потерпілою ОСОБА_6 нанесла тілесні ушкодження останній, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1932 від 03.11.2014 року відносяться до легкого тілесного ушкодження. Крім того, ОСОБА_11 03.11.2014 року, приблизно о 12:00 год., перебуваючи в приміщенні квартири № 62 на вул. Пулюя, 19 у м. Львові, під час сварки із потерпілою ОСОБА_2 нанесла тілесні ушкодження останній, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1978 від 07.11.2014 року відносяться до легкого тілесного ушкодження (т.1, а.с.162).

Розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 28.09.2015 року № 420 «Про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, 18.06.2012 р.н.» визначено місце проживання дітей разом з матірю ОСОБА_11 за адресою: м. Львів, вул. Пулюя, 19/62. Останню зобовязано не чинити перешкод у спілкуванні та зустрічам батька ОСОБА_3 з вказаними дітьми. Крім того, даним розпорядженням визначено, що розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 01.04.2015 року № 120 «Про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, 18.06.2012 р.н.», згідно якого даним розпорядженням було визначено місце проживання дітей разом з батьком ОСОБА_3, втратило чинність.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 08.08.2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третьої особи ОСОБА_2 про скасування розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 28.09.2015 року № 420 «Про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, 18.06.2012 р.н.» відмовлено.

Встановлено, що малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, що підтверджується копію довідки з місця проживання про склад сімї і прописки ЛКП «Сокільницьке» № 2933 від 18.09.2017 року (т.1, а.с.240).

З 31 грудня 2014 року ОСОБА_6 та мати позивача ОСОБА_2 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, привели дітей до ОСОБА_3, факт проживання яких з батьком з вказаного часу підтверджується актами фактичного проживання від 05.01.2015 року, 07.11.2015 року та від 16.09.2017 року, складеними працівниками ЛКП «Старий Львів» (т.1, а.с. 226-228).

Згідно акту обстеження умов проживання від 23.03.2015 року: квартира в м. Львові по вул. Братів Рогатинців, 14/2 складається з двох кімнат, кухні, прихожої, санвузол суміщений, у будинку чисто, затишно, комфортно, є необхідні меблі, побутова техніка. Для виховання та розвитку дітей є необхідні меблі, дитячий одяг, іграшки. Створено всі необхідні умови для проживання та всебічного розвитку дітей (а.с.235).

Встановлено, що діти відвідують НВК СШ «Дзвіночок».

Відповідно до витягу з історії хвороби № 11164 від 26.08.2016 року ОСОБА_4 хворіє на гострий алергоз: гостра кропивянка, затримка мовного розвитку, плосковальгусна деформація стоп (т.1, а.с.186).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не проводила періодичний медичний огляд дітей (т.1, а.с.187-213).

Згідно довідки про неотримання аліментів Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області № 16397 від 13.09.2017 року, ОСОБА_3 не отримував аліменти від ОСОБА_2 з 01.03.2017 року по 31.08.2017 року за виконавчим листом №461/6071/15-ц, який видано 29.08.2016 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 28.05.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Заборгованість позивача за первісним позовом перед відповідачем зі сплати аліментів відповідно до виконавчого листа №461/6071/15-ц станом на 01.09.2017 року становить 45440,62 грн., що підтверджується копією розрахунку заборгованості по аліментах у ВП №53079886 від 11.09.2017 року, виданої старшим державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_12

Судом на підставі пояснень практичного психолога ОСОБА_8 встановлено, що на даний час розлучення дітей з батьком буде важким та може призвести до емоційного та психологічного стресу останніх.

Враховуючи, що на час розгляду справи діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають з батьком, отримують належний медичний догляд, ОСОБА_3 має постійне місце проживання, постійне місце роботи з достатньою заробітною платою, створив усі умови проживання, виховання та розвитку дітей, відсутні виняткові обставини у розумінні положень ст. 161 СК України, які б свідчили про неможливість проживання дітей разом з батьком, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам у справі, дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей та задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та визначив місце проживання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_3 за адресою: м. Львів, вул. Бр. Рогатинців, 14/2.

Доводи апеляційної скарги в частині неналежної оцінки районним судом розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 420 від 28.09.2015 року «Про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, 18.06.2012 р.н.», яким визначено місце проживання дітей разом з матірю ОСОБА_11 за адресою: м. Львів, вул. Пулюя, 19/62, не заслуговують на увагу, оскільки відповідні висновки комісії з питань захисту прав дитини Галицької районної адміністрації ЛМР від 24.09.2015 року спростовані матеріалами справи та встановленими обставинами.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 13 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 06.04.2018 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

ОСОБА_10