Справа № 562/4376/17
"05" квітня 2018 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Чорного І.А. секретаря судових засідань ОСОБА_1., представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, у якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: с. Ільпінь, вул. Нова, 9, Здолбунівського району, Рівненської області.
Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою с. Ільпінь, вул. Нова, 9, Здолбунівського району, Рівненської області. У вказаному будинку зареєстрований його рідний брат ОСОБА_4. Вказує, що він є інвалідом другої групи, отримує незначну пенсію, йому важко утримувати належне йому майно і через реєстрацію відповідача не може оформити субсидію. В зв'язку з неможливістю вільно на власний розсуд користуватися та розпоряджатися своїм майном, він змушений звертатися до суду з даним позовом.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та додаткових обґрунтуваннях до цього позову, просив задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
В судове засідання відповідач ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи у відповідності з ч. 8 ст. 128 ЦПК України не зявився, про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.
Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що житловий будинок, який знаходиться за адресою с. Ільпінь, вул. Нова, 9, Здолбунівського району, Рівненської області належить на праві власності позивачу ОСОБА_3, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №8122031 від 17.08.2013 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №8121995 від 17.08.2013 року.
Разом з позивачем у вказаному будинку зареєстрований також відповідач, що підтверджується довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області від 20.12.2017 року.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 Верховний Суд України також зазначив, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Факт відсутності відповідача за місцем реєстрації у належному позивачу житловому будинку понад один рік підтверджується листом Богдашівської сільської ради від 30.03.2018 року № 02/12 -132 та показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які у судовому засіданні спростовані не були.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, враховуючи, що відповідач, не проживає по місцю своєї реєстрації без поважних причин більше року, позивач заперечує проти його реєстрації у належному йому на праві власності житлі, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком № 9 по вулиці Нова в с. Ільпінь Здолбунівського району Рівненської області.
На підставі ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_4 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81,141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_3 задовольнити.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування будинком № 9 по вулиці Нова в с. Ільпінь Здолбунівського району Рівненської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: І.А. Чорний