Справа № 766/5968/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Філіпенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про поділ майна подружжя, мотивуючи тим, що 18 лютого 2006 року між ним ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КГ № 010712, виданим 18.02.2006 року Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції.

За час шлюбу відповідачкою за рахунок майна, яке перебувало у її особистій власності, набуто разом з її матірю, братом та сином по 1/4 частині недобудованого будинку готовністю 10% за № 92 по вул. 14 Північна у м. Херсоні, згідно з договором міни ВРК 703740 від 13.05.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3, та зареєстрованого у реєстрі за № 769. Вартість недобудованого будинку згідно з технічним паспортом БТІ від 16.06.2011 року становила 434 863,00 грн.

За договором дарування ВРН 892876 від 15.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3, та зареєстрованого у реєстрі за № 1084, мати та брат відповідачки подарували їй 1/2 частину недобудованого будинку № 92 по вул. 14 Північна у м. Херсоні, готовність якого станом на день укладання договору вже складала 71%. Після добудови будинку видано свідоцтво про право власності САС 659982 від 12.11.2012 року на 3/4 частину нерухомого майна - житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Херсон, вул. 14 Північна, 92. Вартість будинку згідно з технічним паспортом БТІ від 21.09.2012 року становила 875 328,00 грн.

Вважає, що вказана 3/4 частину будинку № 92 по вул. 14 Північна у м. Херсоні слід визнати спільною сумісною власністю подружжя, оскільки він своєю працею та коштами добудовував будинок, робив у ньому ремонтні роботи, починаючи з червня 2011 року і до 2017 року.

Просить суд в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнати з ОСОБА_2 право власності на 3/8 частин будинку №92 по вул.. 14 Північна у м. Херсоні, визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частин будинку №92 по вул.. 14 Північна у м. Херсоні.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.04.2018 року провадження у справі вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

08.05.2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов не визнала та пояснила що майно вона набула за рахунок майна, що було у її приватній власності і згодом за договором дарування, тому воно є її приватною власністю. Просила суд у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст.61 вказаного Кодексу об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно зі ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є у тому числі: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Судом встановлено, що 18 лютого 2006 року між ним ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КГ № 010712, виданим 18.02.2006 року Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції.

Судом встановлено, і сторонами не заперечується той факт, що за час шлюбу відповідачкою за рахунок майна, яке перебувало у її особистій власності, набуто разом з її матірю, братом та сином по 1/4 частині недобудованого будинку готовністю 10% за № 92 по вул. 14 Північна у м. Херсоні, згідно з договором міни ВРК 703740 від 13.05.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3, та зареєстрованого у реєстрі за № 769. Вартість недобудованого будинку згідно з технічним паспортом БТІ від 16.06.2011 року становила 434 863,00 грн.

За договором дарування ВРН 892876 від 15.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3, та зареєстрованого у реєстрі за № 1084, мати та брат відповідачки подарували їй 1/2 частину недобудованого будинку № 92 по вул. 14 Північна у м. Херсоні, готовність якого станом на день укладання договору вже складала 71%. Після добудови будинку видано свідоцтво про право власності САС 659982 від 12.11.2012 року на 3/4 частину нерухомого майна - житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Херсон, вул. 14 Північна, 92. Вартість будинку згідно з технічним паспортом БТІ від 21.09.2012 року становила 875 328,00 грн.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВС України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Таким чином, оскільки 1/4 частина спірного будинку набута відповідачем за рахунок майна, що було у особистій власності відповідача, а іншу 1/2 частину майна відповідач набула за договором дарування, суд вважає, що в силу ст.57 СК України, вказане майно - 3/4 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: м. Херсон, вул. 14 Північна, 92 є особистою приватною власністю відповідача ОСОБА_2, відповідно на нього не розповсюджуються вимоги норм 60 СК України.

Відповідно до ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Пунктом 23 ППВСУ від 21.12.2007. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

Суд може визнати майно дружини (чоловіка) обєктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо воно за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат другого з подружжя, але при визначенні часток подружжя в даному майні враховується вартість майна, що належало одному з подружжя в порядку ст. 57 СК України. Рівність часток подружжя у даному випадку, застосовується лише до вартості майна, яке істотно збільшилося внаслідок умов, передбачених цим законом.

Таким чином, вимоги позивача про необхідність застосування для врегулювання спірних правовідносин, положень ст. 70 СК України, є неправильними, оскільки вони застосовуються лише до майна, яке набуто сторонами у шлюбі, як наслідок спільних трудових чи грошових затрат, без використання майна, що є особистою приватною власністю одного з подружжя.

Разом із тим вказаний житловий будинок ніколи не був поділеним між співвласниками в натурі, що не оспорюється сторонами, які беруть участь у справі. За таких обставин підстави вважати 3/4 частин будинку № 92 по вул. 14 Північна у м. Херсоні самостійним об'єктом нерухомого майна відсутні. Вищезазначене відповідає правовій позиції ВСУ, викладеній у постанові від 20 червня 2012 року по справі N 6-56цс12.

Належних доказів, які б підтверджували вартість частки будинку, яка була особистою приватною власністю ОСОБА_2, а також суму, на яку збільшилась вартість належного останній майна позивачем у належний спосіб не надано та належними та допустимими доказами не підтверджено.

Вартість, вказана в технічних паспортах, не можна вважати належним доказом з огляду зокрема на те, що вартість недобудованого будинку у технічному паспорті за 2011 рік зазначена 434863 грн., а згідно договору міни від 13.05.2011 року посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 вартість недобудованого будинку становить 15082,00грн. (абз.2 п.4 договору).

Враховуючи, що 3/4 частин будинку № 92 по вул. 14 Північна у м. Херсоні не є самостійними об'єктами нерухомого майна, оскільки будинок не був поділеним в натурі, належних доказів, які б підтверджували вартість належної відповідачу частки майна, а також суму, на яку збільшилась вартість належного відповідачу майна у судовому засіданні не здобуто, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись, ст. ст. 57, 60, 62, 70 СК України, ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.Е. Дорошинська