АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2793/18 Справа № 175/5516/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря - Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2013 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про розяснення рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, будинку та земельної ділянки, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності на квартиру та на 1/2 частину житлового будинку,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2013 року розяснено рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2009 року по справі за вищезазначеним позовом, якою зазначено, що за ОСОБА_3 25 вересня 1965 паспорт серії АЕ № 057500 виданий 28 грудня 1995 року Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними реєстру фізичних осіб-платників податків - НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: Дніпропетровська область Дніпропетровський смт. Ювілейне вулиця Лимонна, буд. № 5 визнано право власності на 1/2 частину будинку №5 по вулиці Лимонній у смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, загальною площею 208,2 кв.м., житловою площею 103,9 кв.м, допоміжною площею 83,4 кв.м, площа літніх приміщень 20,9 кв.м та господарських будівель та споруд: літ. А-2 - житловий будинок; літ. А-2 прибудова; літ. А-2 прибудова; літ. А3-2 прибудова; літ.а-2 прибудова; літ. а ганок; літ. А-2 підвал; під А3-2 оглядова яма; літ. Б літня кухня; літ. В гараж; під В підвал; літ. Г сарай; літ. Д сарай; літ. Е навіс; літ. Ж навіс; літ. З теплиця; літ. З сарай; літ. Л вбиральня; літ.1-7,І споруди.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та ухвалити у відповідній частині нове рішення, розяснивши, що за ОСОБА_3 визнано право власності на ? частинну узаконеного будинку № 5 по вул.Лимонній у смт Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, згідно свідоцтва про право власності від 27.12.1999 року, виданого Ювілейною селищною радою ОСОБА_2

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що ухвалою про розяснення рішення суду змінено зміст самого рішення та визнано право власності на інше майно, що не було предметом спору та є самочинним будівництвом.

ОСОБА_3 подала заперечення на апеляційну скаргу, в яких посилається на те, що з моменту прийняття будинку в експлуатацію 15.12.1999 року площа будинку не змінювалась. Також зазначає, що без загального опису обєкту нерухомого майна, на яке судом було визнано за нею право власності, вона не може здійснити його реєстрацію, а розяснення рішення суду в частині опису технічної характеристики будинку не змінює рішення по суті.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2009 року визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину будинку № 5 по вулиці Лимонній у смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області; визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,1200 га, що розташована у садовому товаристві «Ландиш» Дніпропетровського району Дніпропетровської області; визнано договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 14 січня 1992 року, укладений між Радгоспом «Нижньодніпровський» Дніпропетровського району Дніпропетровської області та ОСОБА_2 недійсним; визнано за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В листопаді 2013 року ОСОБА_3 подала заяву про розяснення вищезазначеного рішення суду, в якому ставила питання про викладення другого абзацу резолютивної частини в наступній редакції: визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину будинку № 5 по вулиці Лимонній у смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, загальною площею 208,2 кв.м, житловою площею 103,9 кв.м, допоміжною площею 83,4 кв.м, площа літніх приміщень 20,9 кв.м та господарських будівель та споруд: літ. А-2 - житловий будинок; літ. А-2 прибудова; літ. А-2 прибудова; літ. А3-2 прибудова; літ.а-2 прибудова; літ. а ганок; літ. А-2 підвал; під А3-2 оглядова яма; літ. Б літня кухня; літ. В гараж; під В підвал; літ. Г сарай; літ. Д сарай; літ. Е навіс; літ. Ж навіс; літ. З теплиця; літ. З сарай; літ. Л вбиральня; літ.1-7,І споруди.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 та постановлюючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2009 року є незрозумілим та неточним, оскільки не надано точного визначення за якою саме особою та на яке саме майно визнано право власності, тому є підстави для його розяснення.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком з огляду на наступне.

За ч.1 ст. 221 ЦПК України (в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали), якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз'яснення рішення суду, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Як видно з матеріалів справи, ухвалене судом 14 жовтня 2009 року у даній справі рішення, яке заявник просить роз'яснити, відповідає позовним вимогам, є зрозумілим та не містить у собі положень, які б суперечили або виключали одне одного.

У своїй заяві про розяснення рішення суду ОСОБА_3 фактично ставить питання про внесення до рішення суду нових даних, які його змінюють по суті та виходять за межі позовних вимог, не досліджувалися в ході розгляду справи по суті.

Враховуючи вищенаведене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про розяснення рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2009 року.

Згідно ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2013 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про розяснення рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 жовтня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, будинку та земельної ділянки, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, визнання права власності на квартиру та на 1/2 частину житлового будинку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 352,40 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_6