Справа № 729/431/18
2/729/234/18 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2018 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Кузюри В.О.,

за участі секретаря Ященко Л.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивач в позовній заяві до суду просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 06.07.2005 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 834.

Від спільного шлюбу мають дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що подружжя по взаємній згоді не змогли вирішити питання сімейного життя, і фактично припинили шлюбні стосунки 12 років тому назад. На примирення не згодна, так як впевнена, що зберегти сім'ю неможливо.

Позивач у судове засідання не з'явилась, в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, в заяві до суду просить справу розглянути у його відсутність, вимоги визнає.

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, та надані суду докази , суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено , що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.06.2005 року , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БК №006920 (а.с.3).

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини сторін фактично припинені, спільно не проживають понад 12 років , на примирення не згодні , прийшли до спільного переконання про необхідність розірвання шлюбу .

Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини або чоловіка на особисту свободу і недоторканість.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що сторони не проживають спільно, спільного господарства не ведуть, позивач категорично налаштована на розірванні шлюбу і не бажає примирення , відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 110, 112 СК України, ст. ст. ст. ст. 263-265, 354 ЦПК України,-суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб зареєстрований 06.07.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 834 між ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище Лука) ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бобровицького райсуду В.О. Кузюра