АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 року м. Чернівці

справа № 716/192/18

Апеляційний суд Чернівецької області у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Лисака І.Н., Яремка В.В.

секретар: Тодоряк Г.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23 травня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини, головуючий у І-й інстанції Сірик І.С.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 у лютому 2018 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1І про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина- інвалід.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з 26 жовтня 2013 року по 29 листопада 2017 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 19 грудня 2014 року у них народився син ОСОБА_3 Рішенням Заставнівського районного суду від 29 листопада 2017 року шлюб між ними розірвано та стягнуто на її користь на утримання сина ОСОБА_4 аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22 листопада 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Також вирішено стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. На сьогоднішній день дитині виповнилося три роки, однак ОСОБА_3 є дитиною інвалідом, перебуває на диспансерному обліку у лікаря невролога з діагнозом: дитячий аутизм, має затримку психічного розвитку, розвитку мови, комунікативні розлади. Позивач вказує, що ніде не працює, оскільки вимушена більше часу приділяти сину внаслідок його хвороби. Крім того, їй необхідно оплачувати лікування та реабілітаційні процедури, які необхідні дитині в силу захворювання. Розмір соціальної допомоги, яку вона отримує складає 1729,40 грн., а також сума аліментів, які сплачує відповідач, є

____________________________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/794/782/18 Категорія:50 Доповідач Литвинюк І.М.

недостатньою для матеріального утримання дитини і значно меншою прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Просила стягувати з відповідача аліменти на її утримання в сумі 500 грн. щомісячно.

Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 25 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання, як матері, з якою проживає дитина-інвалід ОСОБА_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно.

На зазначене рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, та таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Зазначає, що дитина може обходитись без постійного стороннього догляду, позивачка отримує достатню матеріального допомогу, а він матеріально не спроможний утримувати позивачку.

На апеляційну скаргу ОСОБА_1 позивачка подала відзив, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Зазначає, що у звязку з постійним доглядом за дитиною вона ніде не працює, відповідач є молодою працездатною особою, фізично здоровою та на утриманні інших осіб немає, а тому може надавати матеріально допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За змістом ч.ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб); справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має можливість та бажання допомагати позивачці в догляді за дитиною, не відмовляється від утримання сина, надає по можливості позивачці допомогу, і крім визначених судом аліментів, купує продукти харчування, засоби гігієни, одяг, ліки та інші необхідні речі і предмети, а тому суд вважає, що з останнього слід стягнути аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина з інвалідністю, у розмірі 400 грн. щомісячно, протягом всього часу проживання з позивачем дитини з інвалідністю та опікування нею, починаючи стягнення з 08 лютого 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що сторони з 26 жовтня 2013 року по 29 листопада 2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого 19 грудня 2014 року у них народився син ОСОБА_3 Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Малолітній ОСОБА_3 є дитиною-інвалідом, перебуває на диспансерному обліку у лікаря невролога з діагнозом: дитячий аутизм, має затримку психічного розвитку, розвитку мови, комунікативні розлади, що підтверджується медичним висновком №61 від 23 листопада 2017 року, посвідченням серії ААГ №183214. У звязку з хворобою дитини, згідно з медичним висновком №61, дитині рекомендовано спеціальні заняття щодо розвитку мови та мовлення, заняття щодо розвитку навичок, спостереження у дитячого психіатра.

Судом першої інстанції враховано вік дитини, що вона потребує постійного догляду, нагляду та сторонньої допомоги, що позивачка не має змоги працювати, оскільки постійно наглядає за дитиною та безперервно знаходиться з дитиною.

Згідно з наданою інформацією головного лікаря Заставнівської ЦРЛ ОСОБА_5, ОСОБА_3 перебуває з 23 листопада 2017 року на обліку, як дитина з інвалідністю, з діагнозом: дитячий аутизм із загальним недорозвитком мови І рівня, руховими стереотипіями. Розлади психічних функцій виражені ІІ ступінь і значно вражені ІІІ ступінь. До підгрупи «А» не відноситься. У зв»язку з хворобою потребує стороннього догляду по віку.

Крім цього, судом встановлено, що згідно з рішенням Заставнівського районного суду від 29 листопада 2017 року шлюб між сторонами розірвано, і з цієї ж дати присуджено стягнення аліментів на користь позивачки для утримання сина ОСОБА_4 в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 листопада 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 12, ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов'язок по доведенню обставин покладається на сторони.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки малолітньому сину сторін у справі встановлено інвалідність і він потребує у звязку з хворобою стороннього догляду, який надає йому мати ОСОБА_2, позивачка в силу положень ст.88 СК України має право на утримання від свого колишнього чоловіка ОСОБА_1 за умови, що він може надавати матеріальну допомогу.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, а також щодо наявності підстав для визначення аліментів в меншому, в порівняні з визначеним позивачем розмірі, і вважає, що суд при визначенні розміру аліментів повно та всебічно з'ясував всі обставини справи.

Так, відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Крім того, необхідно зазначити, що підставою для припинення стягнення аліментів можуть бути обставини, за яких дитина-інвалід знімається з обліку: анулювання відповідних медичних висновків (втрати статусу дитини-інваліда); виїзду на постійне місце проживання за кордон; настання смерті.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, фактично апелянт наводить ті ж аргументи, яким дана оцінка судом в мотивувальній частині рішення, а тому такі доводи апелянта слід відхилити.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: І.Н. Лисак

ОСОБА_6