Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/873/18
Провадження № 2/499/524/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"06" грудня 2018 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді Тимчука Р.М. за участю секретаря судового засідання Мельника Р.А. розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт.Іванівка Одеської області справу №499/873/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на ті обставини, що вона з відповідачем знаходяться в шлюбі, який зареєстрований 11 березня 1995 року актовий запис про шлюб № 3 складений виконавчим комітетом Михайлопільської сільської ради Іванівського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Від шлюбних відносин із відповідачем неповнолітніх дітей не має, однак через органи РАЦС відповідач не бажає подавати спільну заяву про розірвання шлюбу.

Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що життя з чоловіком не склалося, не має поваги один до одного, взаєморозуміння, постійні сварки. Вже понад три роки сторони проживають окремим життям, мають різні інтереси та погляди, спільним побутом не повязані, шлюбних стосунків не підтримують.

Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду клопотання справу слухати у її відсутність.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав клопотання, в якому зазначив, що на розірвання шлюбу згоден, просив справу слухати у його відсутність.

Дослідивши письмові матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, враховуючи безумовне визнання відповідачем позову, яке в свою чергу не суперечить вимогам закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,207 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Від шлюбних відносин із відповідачем неповнолітніх дітей не має.

Приводом для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу призвело те, що життя з чоловіком не склалося, не має поваги один до одного, взаєморозуміння, постійні сварки. Вже понад три роки сторони проживають окремим життям, мають різні інтереси та погляди, спільним побутом не повязані, шлюбних стосунків не підтримують.

Застосовуючи норми матеріального права суд виходить з такого.

Згідно до ч.2 ст.3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Частиною 3 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Виходячи з наведеного враховуючи, що позивачка не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, відповідач в свою чергу позовні вимоги визнав та також наполягає на розірвання шлюбу, збереження даного шлюбу суперечить їх інтересам, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, беручи до уваги, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з такого та беручи до уваги, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі суд приходить до висновку про необхідність стягнення судового збору з відповідача на позивачки у розмірі 704,80 гривень .

На підставі ст.3,56,104-105,110,112,113 СК України, керуючись ст.ст. 12,200,206,259,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 (с.Михайлопіль, Іванівського району Одеської області ) до ОСОБА_2 (с.Михайлопіль вул.Центральна буд.№ 93 Іванівський район Одеська область) про розірвання шлюбу- задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який зареєстрований 11 березня 1995 року актовий запис про шлюб № 3 складений виконавчим комітетом Михайлопільської сільської ради Іванівського району Одеської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

СуддяОСОБА_4