Постанова

Іменем України

21 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 310/6534/15-ц

провадження № 61-4188св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Пророка В. В., Сімоненко В. М., Фаловської І. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: Бердянська міська рада Запорізької області, Управління комунальної власності Бердянської міської ради Запорізької області, Бердянська міська молодіжна громадська організація «Служба захисту тварин»,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Бердянської міської ради Запорізької області на рішення Бердянського міськрайонногосуду Запорізької області від 21 грудня 2015 року у складі судді Пустовіт З. П. та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 31 травня 2016 року у складі суддів: Кримської О. М., Подліянової Г. С., Дашковської А. В.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 частини першої розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Бердянської міської ради Запорізької області, Управління комунальної власності Бердянської міської ради Запорізької області, Бердянської міської молодіжної громадської організації «Служба захисту тварин» про визнання незаконним та скасування акта, визнання договору недійсним.

На обґрунтування вимог зазначила, що їй на підставі договору купівлі-продажу № 381 від 24 грудня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Данцінг-Картофлицькою С. Я. (реєстровий № 2052), належить 69/100 часток нежитлових будівель і споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 Власником інших 31/100 часток нежитлових будівель і споруд є територіальна громада м. Бердянська в особі Бердянської міської ради Запорізької області. Вказані нежитлові будівлі і споруди розташовані на земельній ділянці площею 0,3350 га, яка знаходиться в її користуванні на підставі договору оренди землі від 15 грудня 2008 року, зареєстрованого за № 56.

Рішенням Бердянської міської ради від 31 березня 2013 року №37 «Про передачу в оренду комунального майна» Бердянська міська рада доручила Управлінню комунальної власності Бердянської міської ради укласти на 2 роки та 11 місяців з дати підписання акта здачі-приймання договори оренди комунального майна, зокрема, частини нежитлової будівлі площею 193,0 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 з Бердянською міською молодіжною організацією «Служба захисту тварин» під притулок для безпритульних тварин. На підставі цього рішення Управлінням комунальної власності Бердянської міської ради та Бердянською міською молодіжною громадською організацією «Служба захисту тварин» укладено договір оренди комунального майна №1354, відповідно до пункту 1.1. якого майно передається в оренду з метою використання під притулок для безпритульних тварин. Відповідно до актаздачі-приймання нежитлових приміщень від 18липня 2013 року в користування орендаря, зокрема, передано частину нежитлового приміщення першого поверху двоповерхової будівлі літ. А-2.

Разом з тим, відповідно до пункту 4 Положення про притулок для тварин, затвердженого наказом Державного комітету ветеринарної медицини України №309 від 15 жовтня 2010 року, притулок повинен розташовуватися від житлових будинків та будівель іншого призначення на відстані не менше ніж 300 метрів, а територія притулку має бути огороджена. Однак в порушення зазначеної вимоги, Бердянською міською радою передана в користування під облаштування притулку частина приміщення. При прийнятті вказаного рішення про створення притулку для безпритульних тварин Бердянська міська рада та її виконавчий комітет не визначили місце поховання померлих тварин, як передбачено пунктом 35 Положення.

Крім того, Бердянською міською радою при прийнятті спірного рішення не вирішено питання щодо землекористування, так як до цього часу земельна ділянка площею 0,3350 га знаходиться в її користуванні, цільове призначення якої: землі для підприємств іншої промисловості (для розміщення і обслуговування швейного цеху та об'єктів інфраструктури).

Як співвласник майна вона згоди на утворення притулку не надавала. Вона не має доступу до належної їй частини нежитлового приміщення та взагалі не має можливості її використовувати, так як тварини вільно гуляють приміщеннями та прилеглою територією, є агресивними, територія не огороджена, розкидані хліб, кістки, в приміщеннях сморід. Вказані факти встановлені комісією, створеною Управлінням комунальної власності.

Посилаючись на зазначені обставини,просила визнати незаконним та скасувати рішення Бердянської міської ради від 31березня 2013 року № 37 «Про передачу в оренду комунального майна» в частині пункту 1.1.2 щодо доручення Управлінню комунальної власності Бердянської міської ради укласти на 2 роки та 11 місяців з дати підписання акта здачі-приймання договору оренди комунального майна- частини нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 площею 193,0 кв. м. з Бердянською міською молодіжною громадською організацією «Служба захисту тварин» під притулок для безпритульних тварин, а також визнати недійсним договір оренди комунального майна № 1354 від 18 липня 2013 року, укладений між Управлінням комунальної власності Бердянської міської ради та Бердянською міською молодіжною громадською організацією «Служба захисту тварин», в частині передачі в оренду частини нежитлового приміщення першого поверху двоповерхової будівлі літ А-2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, площею 193,0 кв. м.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21 грудня 2015 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Бердянської міської ради від 31 березня 2013 року № 37 «Про передачу в оренду комунального майна» в частині пункту 1.1.2 щодо доручення Управлінню комунальної власності Бердянської міської ради укласти на 2 роки та 11 місяців з дати підписання акта здачі-приймання договору оренди комунального майна- частини нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м. Бердянськ, с. Нововасилівка, Маріупольське шосе,4 площею 193,0 кв. м. з Бердянською міською молодіжною громадською організацією «Служба захисту тварин» під притулок для безпритульних тварин. Визнано недійсним договір оренди комунального майна № 1354 від 18 липня 2013 року, укладений між Управлінням комунальної власності Бердянської міської ради та Бердянською міською молодіжною громадською організацією «Служба захисту тварин», в частині передачі в оренду частини нежитлового приміщення першого поверху двоповерхової будівлі літ А-2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, площею 193,0 кв. м.

Рішення суду мотивовано тим, що при прийнятті спірного рішення Бердянською міською радою не враховано, що частина нерухомого майна на праві спільної часткової власності належить фізичній особі ОСОБА_1, а частина цього майна передана під притулок для безпритульних тварин, вимоги щодо якого визначені іншими нормами законодавства України, яке прямо забороняє влаштовувати його ближче 300 метрів до будь-яких будівель іншого призначення. Під притулок передано в оренду частину нежитлового приміщення першого поверху двоповерхової будівлі літ А-2 в АДРЕСА_1 без погодження на це із співвласником майна - позивачем, яка використовує його в інших цілях та орендує земельну ділянку, на якій розташована нежитлова будівля, цільове призначення якої інше. Крім того, в порушення норм Закону України «Про оренду землі», договору оренди землі від 15 грудня 2008 року, укладеного між позивачем та Бердянською районною державною адміністрацією, Бердянська міська рада без надання орендарю - Бердянській міській молодіжній громадській організації «Служба захисту тварин» - в користування земельної ділянки фактично розпорядилася земельною ділянкою, яка вже перебуває у володінні і користуванні на умовах оренди у позивача, оскільки нежитлові приміщення, надані в оренду, знаходяться на земельній ділянці площею 3 350 кв. м. Втім, з аналізу норм Положення про притулок для тварин там мають бути влаштовані вольєри, місця для вигулу тварин, для утилізації тощо.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 31 травня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, у результаті чого ухвалив законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає. Наведені в апеляційній скарзі доводи, які зводяться до того, що Бердянська міська рада діяла в межах своїх повноважень, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» щодо розпорядження належним їй комунальним майном, та що Бердянською міською молодіжною громадською організацією «Служба захисту тварин» при утриманні собак не забезпечено дотримання вимог ветеринарно-санітарного законодавства, не заслуговують на увагу та висновків суду першої інстанції не спростовують.

У касаційній скарзі, поданій у липні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, Бердянська міська рада Запорізької області просить скасувати судові рішення та відмовити у позові, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Підстави касаційного оскарження обґрунтовано тим, що Бердянська міська рада як уповноважений орган, який має право розпоряджатися майном територіальної громади м. Бердянська, мала законне право на прийняття рішення щодо передачі в оренду належного територіальній громаді м. Бердянська майна. Скасування оскаржуваного рішення ради призвело до обмеження її прав власника на розпорядження майном. Забезпечення дотримання правил щодо функціонування притулку для тварин покладається на засновника притулку, а не орган місцевого самоврядування, який прийняв рішення про передачу в оренду приміщення. Статтею 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» не передбачено такої істотної умови договору, як мета використання орендованого майна.

26 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Суди установили, що згідно договору купівлі-продажу № 381 від 24 грудня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Данцінг-Картофлицькою С. Я., реєстровий № 2052, позивачу ОСОБА_1 належить 69/100 часток нежитлових будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 які розташовані на земельній ділянці площею 3 350,0 кв. м, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1. Власником інших 31/100 часток нежитлових будівель і споруд є територіальна громада м. Бердянська в особі Бердянської міської ради.

Вказані нежитлові будівлі і споруди по АДРЕСА_1 розташовані на земельній ділянці площею 0, 3350 га, яка знаходиться в користуванні позивача на умовах оренди на підставі договору оренди землі від 15 грудня 2008 року, реєстровий № 56, що підтверджується копією договору оренди землі від 15 грудня 2008 року та додаткових угод до нього від 12 березня 2013 року, від 15 вересня 2011 року. Земельна ділянка надана в оренду для розміщення та обслуговування швейного цеху та об'єктів інфраструктури.

Рішенням Бердянської міської ради від 31 березня 2013 року № 37 «Про передачу в оренду комунального майна» Бердянська міська рада доручила Управлінню комунальної власності Бердянської міської ради укласти на 2 роки та 11 місяців з дати підписання акта здачі-приймання договори оренди комунального майна, зокрема, частини нежитлової будівлі площею 193,0 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 з Бердянською міською молодіжною організацією «Служба захисту тварин» під притулок для безпритульних тварин.

На підставі цього рішення Управлінням комунальної власності Бердянської міської ради та Бердянською міською молодіжною громадською організацією «Служба захисту тварин» укладено договір оренди комунального майна №1354, відповідно до пункту 1.1. якого майно передається в оренду з метою використання під притулок для безпритульних тварин.

Відповідно до акта здачі-приймання нежитлової приміщень від 18 березня 2013 року в користування орендаря, зокрема, передано частину нежитлового приміщення першого поверху двоповерхової будівлі літ. А-2.

Відповідно до акта обстеження від 26 серпня 2014 року, комісією, створеною наказом Управління комунальної власності Бердянської міської ради від 26 серпня 2014 року № 60, встановлено, що тварини вільно гуляють приміщеннями та прилеглою територією, є агресивними, територія не огороджена, розкидані хліб, кістки, в приміщеннях сморід, орендарем Бердянською міською молодіжною організацією «Служба захисту тварин» не були надані документи щодо підтвердження оформлення земельної ділянки під орендованим об'єктом.

Статтею 7 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» визначено загальні правила утримання тварин, що виключають жорстокість: умови утримання тварин повинні відповідати їх біологічним, видовим та індивідуальним особливостям. Умови утримання тварин повинні задовольняти їх природні потреби в їжі, воді, сні, рухах, контактах із собі подібними, у природній активності та інші потреби. Місце утримання тварин повинно бути оснащено таким чином, щоб забезпечити необхідні простір, температурно-вологісний режим, природне освітлення, вентиляцію та можливість контакту тварин із природним для них середовищем.

Згідно із частиною першою статті 15 зазначеного Закону для утримання безпритульних тварин створюються притулки для тварин. Положення про притулок для тварин затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері ветеринарної медицини.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року № 1585-р затверджено перелік нормативно-правових актів з питань захист тварин від жорстокого поводження, в якому зазначений наказ Державного комітету ветеринарної медицини України від 15жовтня 2010 року № 39 «Про затвердження Положення про притулок для тварин».

Згідно з пунктом 4 Положення про притулок для тварин, притулок розташовують від житлових будинків та будівель іншого призначення на відстані не менше ніж 300 метрів. Територія притулку має бути огороджена. Діяльність Притулку повинна бути направлена на створення відповідних умов утримання безпритульних тварин.

Пунктом 21 цього Положення визначено, що при утриманні тварин у притулку повинні бути забезпечені належні умови утримання, у тому числі зоотехнічні, зоогігієнічні норми та ветеринарно-санітарні вимоги.

Наказом Комітету ветеринарної медицини України № 438 від 15 жовтня 2010 року «Про затвердження ветеринарно-санітарних вимог до утримання тварин у притулках» у пункті 41 передбачено вимоги до приміщень, а саме: на території притулку розташовують приміщення адміністративного корпусу, приймальне відділення, карантинне відділення, ізолятор, відділення загального утримання, майданчики для вигулу, заклад ветеринарної медицини (за потреби).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, при передачі частини нежитлового приміщення першого поверху двоповерхової будівлі літ. А-2 за адресою: м Бердянськ, с. Нововасилівка, Маріупольске шосе, 4 під притулок для тварин, що не забезпечує відокремленість притулку від житлових будинків та будівель іншого призначення на відстані не менше ніж 300 метрів, оскільки інша частина цього приміщення призначена для розміщення та обслуговування швейного цеху та об'єктів інфраструктури, Бердянська міська рада Запорізької області діяла всупереч вимог закону.

Крім того, оспорюване рішення прийнято радою із порушенням порядку здійснення спільної часткової власності, оскільки згідно зі статтею 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю.

Доводи касаційної скарги про те, що скасування оскаржуваного рішення ради призвело до обмеження її прав власника на розпорядження майном, є безпідставними, оскільки відповідно до статті 319 ЦК України власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян.

Необґрунтованими є також доводи касаційної скарги про те, що забезпечення дотримання правил щодо функціонування притулку для тварин покладається на засновника притулку, а не орган місцевого самоврядування, який прийняв рішення про передачу в оренду приміщення, оскільки підстави позову не пов'язані із порушеннямБердянською міською молодіжною громадською організацією «Служба захисту тварин» правил утримання притулку для тварин, а стосуються влаштування цього притулку, тобто його функціонування за звичайних умов, одну з яких - надання приміщення - забезпечив орган місцевого самоврядування.

Специфіка влаштування притулку для тварин передбачає необхідність розташування на території притулку приміщення адміністративного корпусу, приймального відділення, карантинного відділення, ізолятору, відділення загального утримання, майданчиків для вигулу, що створює позивачу перешкоди у використанні належної їй частки приміщення за призначенням.

Крім того, земельну ділянку, яку використовує притулок для тварин, орендує позивач на підставі відповідного договору та сплачує за неї орендну плату, а тому суди дійшли обґрунтованого висновку про порушення оскаржуваним рішенням ради та договором оренди нежитлового приміщення прав ОСОБА_1 як землекористувача.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частиною першою статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Таким чином, доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Бердянської міської ради Запорізької області залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонногосуду Запорізької області від 21 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 31 травня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: В. В. Пророк

В.М. Сімоненко

І. М. Фаловська

С. П. Штелик