Справа № 204/8383/17
Провадження № 2/204/503/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої - судді Нізік О.В.

при секретарі Таран К.В.

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Істерн Беверідж Трейдінг» про перешкоду в розірванні трудового договору за ініціативою робітника, доведення до вимушених прогулів та невиплати заробітної плати, -

в с т а н о в и в:

29 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» про перешкоду в розірванні трудового договору за ініціативою робітника, доведення до вимушених прогулів та невиплати заробітної плати. Просив зобов'язати відповідача задовольнити його вимогу про звільнення за власним бажанням; зобов'язати відповідача виплатити йому грошовий заробіток в розмірі 14000 гривень за період вимушеної відсутності на роботі із розрахунку місячного окладу 3500 гривень в місяць; зобов'язати відповідача виплатити йому грошову компенсацію за моральний збиток в розмірі 15000 гривень; зобов'язати відповідача надіслати його трудову книжку на його адресу реєстрації або на офіс Дніпровської філії ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг». В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що в квітні 2014 року він був прийнятий на роботу до ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» на посаду спеціаліста групи забезпечення безпеки філіалів на Дніпровську філію підприємства. До теперішнього часу він фактично лишається на цій посаді. Наприкінці серпня місяця в нього виникли розбіжності з керівництвом компанії із-за небажання виконувати доручення, які не входять в коло його функціональних обов'язків, та більше того, являли собою порушення діючого законодавства. А саме, він повинен був перевозити великі грошові кошти, отримані компанією при реалізації продукції з порушення вимог законодавства України, та передавати їх третім особам для подальшого переводу на рахунки компанії (цілком можливо, що ці рахунки не мають прямого відношення до компанії), тобто відносно нього було порушено п. 3 ст. 29 КЗоТ України. Крім того, в нього визивало негоду те, що виплата зарплати в компанії здійснюється двома формами - біла, тобто офіційна, та чорна - яка і є основною часткою. 01.09.2017 р. йому було заблоковано доступ до всіх інформаційних баз компанії, заблоковано карту на отримання палива (була видана йому для заправки автомобіля, який використовувався ним в процесі виконання роботи), заблоковано карту мобільного зв'язку, тобто порушено ст. 31 КЗоТ України. 03.09.2017 р. ним було передано співробітниці Дніпровської філії компанії ОСОБА_3 заяву про звільнення за власним бажанням. Зі слів останньої, керівництво компанії заборонило приймати від нього таку заяву, тому він 04.09.2017 року надіслав заяву на звільнення за власним бажанням поштою в листі з повідомленням та описом на адресу головного офісу компанії. Через деякий час лист повернувся як незатребуваний. Його запитання чому не приймається його заява та не задовольняється прохання звільнити керівництвом компанії до теперішнього часу ігноруються. 29.09.2017 року з головного офісу компанії на його домашню адресу надійшов лист, в якому вказується начебто він безпідставно не виходить на роботу з 04.09.2017р., при цьому начебто не вказавши причини. Також в листі вимагали з'явитися 28.09.2017р. (хоча листа він отримав 29.09.2017р.) на Дніпровській філії для дачі письмових пояснень про причини відсутності на роботі. В зв'язку з неможливістю виконати цю вимогу, ним було надіслано листа з письмовими поясненнями на головний офіс компанії. До теперішнього часу його законна вимога щодо звільнення за власним бажанням не задоволена, протягом чотирьох місяців він не може працевлаштуватися, бо його трудова книжка знаходиться на головному офісі і йому не повертається, протягом всього періоду вимушеної відсутності на роботі заробітна плата йому не сплачується.

15 лютого 2018 року юрисконсульт ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» ОСОБА_2 надала до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 про перешкоду в розірванні трудового договору за ініціативою робітника, доведення до вимушених прогулів та невиплати заробітної плати, в якому просила відмовити у позові ОСОБА_1 до ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» про перешкоду в розірванні трудового договору за ініціативою робітника, доведення до вимушених прогулів та невиплати заробітної плати у повному обсязі. Зазначила, що заявлені позивачем позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. 01.04.2014р. позивач був прийнятий на роботу на посаду фахівця групи забезпечення безпеки філій, з окладом 4500,00 грн. на місяць, в порядку переведення з ТОВ «Кримська водочна компанія». З 04.09.2017р. по теперішній час позивач відсутній на робочому місці з невідомих причин. Твердження позивача, що 03.09.2017 р. ним було передано заяву про звільнення за власним бажанням співробітниці Дніпропетровської філії ОСОБА_4 є неправдивими та не підтверджені належними доказами, тому що 03.09.2017р. - неділя (вихідний день). Згідно наказу підприємства від 01.04.2014р. № 03/1, ст. ст. 52, 67 КЗпП України при п'ятиденному робочому тижні працівникам надаються два вихідних дні на тиждень, а при шестиденному робочому тижні - один вихідний день, загальним вихідним днем є неділя. Крім того, в позовній заяві позивач зазначає, що 04.09.2017р. надіслав заяву про звільнення за власним бажанням поштою з повідомленням та описом на адресу головного офісу компанії. Однак, ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» не отримувало заяви про звільнення позивача. Надані позивачем докази направлення заяви (поштове відправлення №396 від 04.09.2017р.) не є належними доказами отримання заяви відповідачем. Згідно інформації з офіційного сайту Укрпошта поштове відправлення за № 396 вручено 03.10.2017р. особисто у м. Дніпро 89, тобто позивачу. Відповідно п. 119 постанови КМ України «Про затвердження Правил надання послуг поштового звязку» від 05.03.2009р. № 270 невручені одержувачам поштові відправлення після закінчення встановленого строку зберігання вважаються такими, що не вручені. Таким чином, у ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» не мас правових підстав для звільнення позивача за власним бажанням. Усна заява працівника щодо розірвання трудового договору не може бути підставою для видання наказу щодо звільнення його з роботи. Проте, позивач з 04.09.2017р. самовільно залишив роботу з невідомих причин. 22.09.2017 р. на адресу позивача було направлено лист (№12/33-02) з проханням з'явитися на Дніпропетровську філію для пояснення і надання документів, що підтверджують поважні причини відсутності на роботі. Однак, позивач не з'явився на філію і не надав документів, що підтверджують його відсутність, але направив на адресу відповідача пояснювальну записку, де вказував, що він 04.09.2017р. направив заяву про звільнення. Позивач просить стягнути моральну шкоду лише на підставі заяви про наявність такої шкоди, однак, належним чином не доводить обставини, обумовлені в ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України (моральні страждання, втрати нормальних життєвих зв'язків і необхідності додаткових зусиль для організації працівником свого життя). Крім того, відповідачем не порушені трудові права позивача, тому підстави для компенсації моральної шкоди відсутні.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, посилалась на підстави викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

01 квітня 2014 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду фахівця групи забезпечення безпеки філій, з окладом 4500,00 грн. на місяць, в порядку переведення з ТОВ «Кримська водочна компанія», що підтверджується випискою з наказу від 01 квітня 2014 року № 129-К «Про прийняття на роботу» (а. с. 27).

Згідно наказу від 01 квітня 2014 року № 03/1 директора ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» при п'ятиденному робочому тижні працівникам надаються два вихідних дні на тиждень, а при шестиденному робочому тижні - один вихідний день, загальним вихідним днем є неділя (а. с. 69).

ОСОБА_1 з 04 вересня 2017 року по дату звернення до суду, відсутній на робочому місці, що підтверджується відповідними актами складеними комісією у складі директора Дніпропетровського філіалу ОСОБА_5, ведучого бухгалтера Дніпропетровського філіалу ОСОБА_6 і організатора діловодства ОСОБА_7 Також дану обставини не заперечували та підтвердили у судовому засіданні безпосередньо й сторони у справі (а. с. 28-68). Наказ про звільнення ОСОБА_1 відповідачем - ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» на час звернення до суду не винесено, трудова книжка ОСОБА_1 не видана.

У судовому засіданні позивач зазначив, що 04 вересня 2017 року надіслав заяву на звільнення за власним бажанням поштою в листі з повідомлення та описом на адресу головного офісу ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» за адресою: будинок 5а проспект Перемоги місто Київ 01135, поштове відправлення № 396 від 04.09.2017 року (а. с. 5, 6). Утім, судом встановлено та підтверджено сторонами у справі, що відповідач - ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» не отримував заяви про звільнення за власним бажанням ОСОБА_1. Конверт з даною заявою повернувся на адресу позивача, що підтверджено витягом з офіційного сайту Укрпошта поштове відправлення № 396 вручено особисто 03.10.2017 року особисто позивачеві (а. с. 19-22).

У відповідності до ч. 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Зі змісту цієї норми вбачається, що у такому випадку не діють вимоги ч. 1 ст. 38 КЗпП України про попередження працівником роботодавця за два тижні про розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Працівник, який вважає, що роботодавцем порушено його трудові права, вправі звертатися із заявою про розірвання трудового договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. При цьому, строк розірвання трудового договору і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до його розірвання і які працівник визначає самостійно. Хоч працедавець не визнає наявності порушення ним трудового законодавства, він не вправі змінювати правову підставу розірвання трудового договору.

Слід зазначити, що позивач 04 вересня 2017 року надіслав на адресу ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» заяву про звільнення за власним бажанням, припинив виходити на роботу, тоді як впродовж часу з 04 вересня 2017 року до 22 лютого 2018 року продовжував рахуватись на посаді фахівця групи забезпечення безпеки філій, де перебуває його трудова книжка.

У судовому засіданні 19 березня 2018 року представник відповідача повідомила суд, що позивача у лютому 2018 року, після зясування певних обставин у суді під час розгляду справи, звільнено за прогули. Проте суд критично ставиться до таких пояснень та не може врахувати їх при прийнятті рішення, оскільки дані обставини повідомлені суду на стадії процесу перед видаленням суду до нарадчої кімнати.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

В судовому засіданні не знайшли свого беззаперечного підтвердження доводи ОСОБА_1 про порушення ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» трудового законодавства по відношенню до нього і відповідно наявності у ОСОБА_1 права на звільнення саме відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Посилання позивача на ті обставини, що відповідач незаконно створив штучні умови до звільнення, чим порушив його права, також не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами.

ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» на адресу ОСОБА_1 направлено лист № 12/33-02 від 22 вересня 2017 року з проханням з'явитися на Дніпропетровську філію для пояснення і надання документів, що підтверджують поважні причини відсутності на роботі (а. с. 23), який ОСОБА_1 отримав, про свідчить направлена на адресу ТОВ «Істерн Беверідж Трейдінг» пояснювальна записка позивача. У пояснювальній записці ОСОБА_1 вказав, що він 04.09.2017р. направив на адресу відповідача заяву про звільнення (а. с. 26) та просив її розглянути. Проте суд не може прийняти таку обставину до уваги, оскільки підставою для звільнення за власним бажанням є лише відповідна заява, яку до пояснювальної записки ОСОБА_1 не долучив, а лише прописав про неї в контексті записки. Як вже судом вище зазначалось безпосередньо заяву ОСОБА_1 про звільнення за власним бажанням відповідач не отримував.

Розглядаючи справу в межах заявлених і підтриманих позовних вимог та оцінюючі надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивачем всупереч вимог ст. 81 ЦПК України не було беззаперечно доведено заявлені ним позовні вимоги, натомість відповідачем вимоги ОСОБА_1 спростовані, заперечення обґрунтовані та доведені належними доказами, у звязку із чим суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про зобовязання відповідача звільнити позивача за власним бажанням, суд залишає без задоволення решту позовних вимоги, які є похідними.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у позові судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, та оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при звернені до суду з відповідним позовом, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 21, 24, 139, КЗпП України, статтями 3, 5-16, 43, 49, 76-81, 141, 262-268, 273, 352 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: 49089, місто Дніпро, вулиця Фабрично-Заводська, 33/44) до товариства з обмеженою відповідальністю «Істерн Беверідж Трейдінг» (адреса: 01135, місто Київ проспект Перемоги, 5а, ІН 38679874) про перешкоду в розірванні трудового договору за ініціативою робітника, доведення до вимушених прогулів та невиплати заробітної плати відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до Розділу VІІІ п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Нізік