Провадження № 2/752/2532/18
У Х В А Л А

27.03.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

при секретарі Якушко Т.А.,

розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

в с т а н о в и в:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до поданої заяви, позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №50009762 від 02.08.2013 року, розмір якої становить 342 150,52 гривень, звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки «Volkswagen», модель Touareg NF, 2013 року виробництва, кузов № НОМЕР_1, з об'ємом двигуна 2 967 куб.см, державний номер НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_1

Представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке є предметом позову у даній справі, а саме належний відповідачу транспортний засіб.

Свою заяву представник позивача обґрунтувує тим, що на момент звернення до суду відповідач ухиляється від досудового врегулювання спору, порушуючи умови укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки предмет застави ним Іпотекодержателю передано не було. Існує імовірність відчуження відповідачем належного йому майна, що в подальшому може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду та призведе до порушення майнових інтересів позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з»ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно, або грошові кошти, що належать відповідачеві.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд встановив, що між сторонами існує спір щодо звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1 і є предметом застави, суд вважає співмірними заходами забезпечення з огляду на суть позову.

Враховуючи викладене, суть позовних вимог, їх розмір та, беручи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому унеможливити виконання рішення у даній справ, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, що є предметом спору у даній справі.

Керуючись ст.ст.149, 150 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

заяву в представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen», модель Touareg NF, 2013 року виробництва, кузов № НОМЕР_1, з об'ємом двигуна 2 967 куб.см, державний номер НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_1, до розгляду справи по суті.

Стягувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (02152, м.Київ, пр.П.Тичини, 1-В, ), а боржником є ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

Ухвала є виконавчим документом.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Строк предявлення ухвали до виконання становить 3 (три) роки.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м.Києва.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: