АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 658/1777/18 Головуючий у І інстанції Марків Т.А.
Номер провадження 22-ц/791/1071/18 Доповідач Семиженко Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

ОСОБА_1,

секретар Павловська Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області у складі судді Марків Т.А. від 29 травня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Міністерство оборони України, про встановлення факту залучення та безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення,

ВСТАНОВИВ:

у травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною заявою із вимогою встановити юридичний факт, а саме факт його залучення та безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення у складі групи пошуку та евакуації тіл загиблих військовослужбовців до набрання чинності Законом України № 291-VIII від 07 квітня 2015 року «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо статусу осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України», в обґрунтування заяви зазначив, що він в період з 2015-2016 роки залучався до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей у складі групи пошуку тіл загиблих військовослужбовців та виконував завдання щодо евакуації тіл загиблих військовослужбовців Збройних Сил України, працівників МВС України, Національної гвардії України та інших формувань з тимчасово окупованої території незаконними збройними формуваннями, а також поблизу лінії збройного протистояння, що підтверджується наказами, довідками та іншими документами, згідно із діючими до 22 червня 2015 року редакціями Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та постанови Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 «Про затвердження Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення» пошуковці Всеукраїнської громадської організації «Союз «Народна Память», як працівники організації, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством, мали право на отримання статусу учасника бойових дій, внаслідок активної фази бойових дій довідки про залучення пошуковців до антитерористичної операції, витяги із відповідних наказів та частину посвідчень з відмітками про відрядження були отриманні пошуковцями від керівництва груп цивільно-військового співробітництва Збройних Сил України вже після того, як набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо статусу осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України», однак отриманих документів виявилося недостатньо для підтвердження безпосередньої участі в антитерористичній операції і забезпеченні її проведення, отримати витребувані документи на засіданні Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції Всеукраїнська громадська організація «Союз «Народна Память» не змогла, штаб Антитерористичного центру при Службі безпеки України направляв пошуковців для отримання необхідних документів до різних субєктів владних повноважень, що свідчить про відсутність визначеного порядку їх отримання, встановлення факту залучення та безпосередньої участі в антитерористичній операції потрібно заявнику для його визнання учасником бойових дій.

Ухвалою судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29 травня 2018 року у відкритті провадження у справі відмовлено за п. 1) ч. 1 ст. 186 ЦПК України з тієї підстави, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі на ухвалу судді Андрєєв О.В. з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, в обґрунтування скарги покликався на те, що наведений в ухвалі порядок надання статусу учасника бойових дій стосується військовослужбовців, тобто осіб, які були мобілізовані у встановленому законом порядку, однак заявник не був мобілізований і залучався до проведення антитерористичної операції як представник Всеукраїнської громадської організації «Союз «Народна Память», порядок надання будь-якого статусу ветеранів війни представникам громадських організацій, що залучались до проведення антитерористичної операції та порядок отримання підтверджуючих документів із залучення представників громадських організацій до антитерористичної операції законодавством не встановлено, заявник не просить суд надати йому статус учасника бойових дій або зобовязати державний орган прийняти рішення щодо надання такого статусу, а просить встановити факт, що має юридичне значення і який може бути однією з підстав для надання комісією йому статусу учасника бойових дій, до переліку документів, що підтверджують право громадянина на визнання його учасником бойових дій, входить рішення суду про встановлення факту участі особи в бойових діях, а тому висновок суду про неможливість розгляду спірного питання у порядку окремого провадження суперечить змісту п. 14 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Міністерства оборони України ОСОБА_3 вважав її такою, що задоволенню не підлягає, просив її розглянути у його відсутність, у заяві тимчасово виконуючого обовязки начальника Штабу заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України повідомлено про участь ОСОБА_2 у порядку, визначеному ст. 13 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та на підставі наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України в АТО, у вирішенні скарги покладався на розсуд суду.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи ОСОБА_2 вимоги скарги підтримав, пояснив, що з 2012 року перебуває у Всеукраїнської громадської організації «Союз «Народна Память», яка займалася пошуком загиблих осіб у Першій та Другій мирових війнах, за розпорядженням керівників АТО він та інші члени даної організації залучалися до пошуку загиблих у зоні проведення АТО, з наказами керівників військових частин безпосередньо в зоні АТО, де він здійснював пошукові заходи, щодо його допуску до таких заходів, він ознайомлений не був і не має можливості послатися на відповідні реквізити цих наказів, необхідних для направлення запиту до архіву Міністерства оборони України.

Заслухавши доповідача, перевіривши ухвалу на предмет її відповідності нормам процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За положенням ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

За положеннями ст. ст. 293, 315 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суддя першої інстанції виходив з того, що розгляд справ за заявами про встановлення факту залучення та безпосередньої участі особи у антитерористичній операції в районах її проведення не відносяться до цивільної юрисдикції, а спори щодо відмови у наданні статусу учасника бойових дій підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства, з чим колегія суддів погодитися не може, оскільки у заяві ОСОБА_2 обґрунтовує обраний ним порядок звернення до суду цивільної юрисдикції відсутністю достатніх доказів перебування його в місці виконання антитерористичної операції у відповідні час та місці з виконанням відповідних функцій для прийняття позитивного рішення щодо його статусу учасника бойових дій компетентним державним органом, у звязку з чим йому необхідно встановити даний юридичний факт, отже посилання суду на можливість вирішення даного питання в порядку адміністративного судочинства є помилковим, так як у такому провадженні перевіряються дії відповідного державного органу відповідним нормативним положенням, відмова ж у задоволенні заяви ОСОБА_2 про надання відповідного статусу за відсутності належного складу документів не може бути незаконною, п. 14 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 травня 2015 року № 200, передбачає рішення суду як документ, що підтверджує право громадянина на визнання його учасником бойових дій, отже встановлення відповідного юридичного факту, яке може бути здійснене лише у порядку цивільного судочинства, з метою надання відповідного рішення суду до компетентного органу, може мати для ОСОБА_2 певні правові наслідки, матеріали справи не містять даних щодо можливості для заявника встановити такий факт іншим порядком, розгляд даного питання судом цивільної юрисдикції відповідає завданням цивільного судочинства, визначеним ст. 2 ЦПК України, приведення вимог заяви стосовно складових заявленого до встановлення юридичного факту в їх розумінні з точки зору права цивільного можливе в ході розгляду справи.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду скасувати, матеріали заяви передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 29 травня 2018 року скасувати, матеріали заяви передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_4

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_5

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_1