Дата документу 04.04.2018
Справа № 320/6335/17
«04» квітня 2018 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Калугіної І.О.
при секретарі Горбань Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 12 жовтня 2010 року у розмірі 76 357 грн. 17 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. 00 коп., зазначаючи, що 12 жовтня 2010 року з відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого він отримав від позивача кредит в сумі 8 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 07 серпня 2017 року складає 76 357 грн. 07 коп., з яких: 7 957 грн. 07 коп. заборгованість за кредитом, 61 037 грн. 85 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 250 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 3 612 грн. 25 коп. штраф (процентна складова).
Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відзиву не надіслав. Тому суд визнає його неявку неповажною, та, зі згоди позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і виплати проценти.
12 жовтня 2010 року між сторонами був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав від позивача кредит в сумі 8 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки /а.с.8/.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком договір, що підтверджується його особистим підписом у заяві /а.с.8-33/.
Пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
Крім того, відповідно до п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, сплачувати відсотки за його користування, перевіряти платіжний ліміт, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.
Згідно п. 2.1.1.5.7 «Умов та Правил надання банківських послуг» власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню офердтрафту.
Згідно п.2.1.1.5.6 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку клієнт має виконати зобовязання з повернення кредиту, виплати винагороди банку.
Відповідно до 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушення позичальником строків платежу по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором, більш, ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, однак відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувала, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками.
Згідно розрахунку заборгованості, доданого до матеріалів справи, відповідач станом на 07 серпня 2017 року має заборгованість у розмірі 76 357 грн. 07 коп., з яких: 7 957 грн. 07 коп. заборгованість за кредитом, 61 037 грн. 85 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 250 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією, а також 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 3 612 грн. 25 коп. штраф (процентна складова) (а.с.10).
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь пені, комісії та штрафів суд виходить з такого.
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.
Тобто пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.
Заявлені позивачем вимоги про одночасне стягнення з відповідача 500 грн. фіксованого штрафу та 3 612 грн. 25 коп. штрафу, нарахованого у відповідності з кредитним договором переконливо свідчать про безпідставне намагання застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те ж порушення договірного зобовязання (прострочення виконання грошового зобовязання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ст.549 ЦК пеня і штраф як різновид неустойки обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, можливість нарахування одного виду неустойки на інший виключається.
Таким чином умова кредитного договору про подвійну відповідальність боржника, викладені у заяві, яка є складовою кредитного договору відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України являється нікчемною і не може застосовуватися до боржника.
За таких обставин сума боргу підлягає зменшенню на 3 612 грн. 25 коп. суму процентної складової штрафу з вищевикладених підстав.
Крім того, звертаючись з позовними вимогами до відповідача про стягнення заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3 250 грн. 00 коп., позивачем не було доведено, що з цієї суми є пенею, а що комісією, тоді як ці складові частини кредитного боргу не є тотожними поняттями цивільного права та мають різну правову природу: пеня - вид забезпечення виконання зобов'язання; комісія - плата за обслуговування кредиту.
Також, ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08 лютого 2018 року в звязку з виникненням питань за вищевказаними позовними вимогами, позовна заява була залишена без руху та позивачу був наданий строк на усунення недоліків в цій частині, однак на виконання ухвали суду позивач не надав будь-які пояснення та доказів з цього приводу, а на підставі наявних у справі доказів суд не може визначити, що є пенею, а що комісією, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по пені та комісії в розмірі 3 250 грн. 00 коп. через недоведеність.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 69 494 грн. 92 коп., яка складається з: 7 957 грн. 07 коп. заборгованість за кредитом, 61 037 грн. 85 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина).
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 61 Конституції України, ст.ст. 10, 12, 81, 89, 133, 141, 247, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 549, 1054 ЦК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
СУДДЯ: І.О.Калугіна