Справа № 212/3684/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді: Ваврушак Н.М., за участі секретаря судового засідання: Плотнікової Т.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кривого Рогу, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Укргазбанк» про захист прав споживачів, визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту, визнання припиненим договору іпотеки, третя особа ОСОБА_3 -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 «Укргазбанк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовною заявою, до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій.

В обґрунтування позову зазначив, що 03 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є Позивач та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №223/10/6, за умовами якого ОСОБА_2 було надано кредитні кошти у розмірі 20 000,00 доларів США на строк з 03.06.2008 року по 01.06.2018 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,8% річних у валюті кредиту. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 03.06.2008 року між Банком та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено Договір іпотеки №223/10/6/1з без оформлення заставної, який було нотаріально посвідчено за реєстровим №1845. За умовами даного договору в забезпечення кредитного договору, Банку передано в іпотеку нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (ОСОБА_4), що належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право власності на житло №ж-1656 від 16.08.1995 року. Предмет іпотеки зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за реєстраційним №7316508, іпотеко держателем визначено ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є позивач. У звязку з невиконанням зобовязань за кредитним договором №223/10/6 від 03.06.2008 року станом на 21.03.2016 року виникла заборгованість в загальному розмірі 5 174,36 (пять тисяч сто сімдесят чотири долари США 36 центів) та пені у розмірі 2 903,52 (дві тисячі девятсот три гривні 52 копійки), в тому числі: заборгованість по кредиту строкова - 4 562,00 доларів США; прострочена заборгованість по кредиту- 514,56 доларів США; поточна заборгованість по процентах - 40,45 доларів США; прострочена заборгованість по сплаті процентів-57,35 доларів США; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 2 031,73 гривень; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 871,79 гривень. У звязку із наявною заборгованістю позивачем на адресу відповідачів надсилались вимоги щодо необхідності погашення заборгованості проте у встановлений строк заборгованість а кредитом відповідачами погашена не була. У звязку із наявністю заборгованості позивач просить, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 Банком «Укргазбанк» за кредитним договором №223/10/6 від 03.06.2008 року станом на 21.03.2016 року в загальному розмірі 5 174,36 долари США та пені у розмірі 2 903,52 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №223/10/61з від 03.06.2008 року, а саме квартиру АДРЕСА_1 (ОСОБА_4), що належить на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій а також стягнути з відповідачів судові витрати зі сплати судового збору.

Не погодившись із позовом відповідач ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, уточнивши яку просив визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту в розмірі 20 000,00 доларів США за №223/10/6 від 03.06.2008 року укладений між ОСОБА_2 та ВАТ АБ «Укргазбанк», визнати припиненим Договір іпотеки укладений ПАТ АБ «Укргазбанк» з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 за №1845 від 03.06.2008 року, вилучити з Єдиного державного реєстру реєстрації заборон відчуження обєктів нерухомого майна заборону відчуження на предмет іпотеки, яка була накладена приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрована в реєстрі нотаріальних дій за №1846 та реєстрі заборон за №141 від 03.06.2008 року.

В обґрунтування зустрічного позову зазначив, що Відповідач незаконно, без наявності відповідної ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, видав ОСОБА_2 кредит в іноземній валюті, а саме доларах США. Вказав, на порушення ПАТ АБ «Укргазбанк» Закону України «Про захист прав споживачів» у звязку із суперечністю умов кредитного договору принципу добросовісності, зокрема, що визначення в Договорі кредиту сплати щомісячної комісії за користування кредиту та процентів за користування кредитом майбутніх періодів свідчить про призначення додаткових платежів в умовах договору, що грубо порушують права ОСОБА_2 як споживача. Кредитний договір від 03.06.2008 року та додатки до нього не містять розрахунку щодо реальної процентної ставки (у процентах річних) та абсолютного значення подорожчання кредиту ( у грошовому виразі). Також умови кредитного договору щодо підвищення процентної ставки на 1% починаючи з моменту порушення/ не дотримання Позичальником відповідних пунктів цього договору та встановлення сторонами договору пені у розмірі 0,1% за кожен день прострочення зобовязання за споживчим кредитом, що може становити суму значно більшу від суми неповерненого кредиту та /або несплачених процентів за рік, є несправедливими та суперечить принципам розумності та добросовісності та є наслідком дисбалансу договірних прав та обовязків на шкоду позичальника, як споживача послуг, оскільки дана умова встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання нею зобовязання за спірним договором. Вказав, що у звязку із недійсністю основного зобовязання є недійсним також договір іпотеки, оскільки договір поруки укладається саме для забезпечення виконання основного зобовязання.

Ухвалою суду від 22 липня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 08 вересня 2016 року за клопотанням представника відповідача витребувано докази у справі.

Ухвалою суду від 13 січня 2017 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення у цивільній справі №212/166/17, 2/212/978/17 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Укргазбанк», третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсним договору споживчого кредиту, поруки та іпотеки в звязку з порушенням права споживача при наданні послуги з видачі споживчого кредиту та невідповідністю умов договору вимогам законодавства.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2017 року ухвалу Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.01.2017 скасовано, справу направлено до суду для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 01 серпня 2017 року цивільну справу прийнято в провадження судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_7

Ухвалою від 31 січня 2018 року зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, обєднано в одне провадження з первісним позовом та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 04 червня 2018 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Справа розглядається за правилами, що діють після набрання чинності ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року (далі ЦПК України), що передбачено п.9 Розділу ХІІІ Перехідні Положення ЦПК України.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги підтримала просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, вимоги зустрічного позову не визнала, просила в задоволенні зустрічного позову відмовити, в подальшому направила суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності.

У судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом вимоги первісного позову не визнала, просила в його задоволенні відмовити, підтримала заявлені вимоги за зустрічним позовом, просила задовольнити з підстав викладених в ньому, в подальшому до судового засіданні не зявилась.

Відповідачі за первісним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до судового засідання не зявились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, будь-яких клопотань про відкладення судового розгляду до суду не подавали.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 03 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №223/10/6, за умовами якого ОСОБА_1 надав Позичальнику кредит в сумі 20 000,00 доларів США на строк з 03.06.2008 року по 01.06.2018 року або по день визначений в п.3.3.11 цього Договору, із сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 13,8% річних. З ісплатою комісії за відкриття позичкового рахунку-1,75% від суми кредиту, зазначено в п.1.1, що становить 350,00 доларів США, комісії за аналіз ліквідності забезпечення, яка складає 300,00 гривень. Кредит надається на задоволення споживчих потреб Позичальника. ( т.1 а.с. 5-8)

На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №223/10/6 від 03.06.2008 року між Банком та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено Договір іпотеки №223/10/61з від 03.06.2008 року. Відповідно до п.1.1 Договору іпотеки, дійсний Договір забезпечує всі вимоги Іпотекодержателя, які випливають з договору №223/10/6 від 03.06.2008 року( а також будь-якими додатковими угодами до нього) укладеного між іпотеко держателем та ОСОБА_2( позичальником). Предметом іпотеки відповідно до п. 2.1 вказаного Договору є нерухоме майно- трикімнатна квартира на 1 поверсі 5 поверхового житлового будинку, житловою площею 43,16 кв.м., загальною площею 56,46 кв.м., яка знаходиться у АДРЕСА_2, яка належить іпотекодавцям на підставі Свідоцтва на право власності на житло за№Ж1656, виданого Органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів 16 серпня 1995 року, згідно з розпорядженням №Ж 947 від 13 червня 1995 року, зареєстрованого Криворізьким бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу за №100П ст. 303, запис 303. За згодою сторін предмет іпотеки оцінено в 160 000,00 гривень. Договір посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за №1845. Накладена заборона відчуження зазначеного в договорі нерухомого майна-квартири за адресою: АДРЕСА_3 належної ОСОБА_2 Аркадійлвичу, ОСОБА_3. (т.1 а.с.12-15).

04 березня 2009 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору від 03 червня 2008 року за №223/10/6, відповідно до якої ОСОБА_1 та Позичальник домовились внести зміни до п.3.2.2 кредитного договору. (а.с.10)

Позичальник не здійснює своєчасне погашення кредиту та сплату нарахованих відсотків за користування кредитом у встановлені договором строки, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 21.03.2016 року становить 5 174,36 доларів США та 2 903,52 гривень пені, в тому числі: заборгованість по кредиту строкова 4 562,00 доларів США; прострочена заборгованість по кредиту 514,56 доларів США; поточна заборгованість по процентах 40,45 долари США; прострочена заборгованість по сплаті процентів 57,35 долари США; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 2 031,73 гривень; пеня за несвоєчасну сплату процентів 871,79 гривень. (т.1 а.с.63-65)

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 вересня 2016 року було задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та пені за кредитним договором №223/10/6 від 03.06.2008 року, стягнуто заборгованість та пеню станом на 21.03.2016 року в загальній сумі 5 174,36 доларів США та 2 903,52 гривень пені, в тому числі: заборгованість по кредиту строкова - 4 562,00 долари США; прострочена заборгованість по кредиту - 514,56 долари США; поточна заборгованість по процентах - 40,45 долари США; прострочена заборгованість по сплаті процентів - 57,35 долари США; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 2 031,73 гривень; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 871,79 гривень. (т.2 а.с.78-79)

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.05.2017 року заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 19 вересня 2016 року змінено в частині стягнутого з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту, зменшено цей розмір до 2029,81 гривень та розміру пені за несвоєчасну сплату процентів, зменшено цей розмір до 371,77 гривень. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Дане рішення набрало законної сили 24.05.2017 року. (т.2 а.с. 80-82)

У відповідності до статей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлені строки.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом частини 1 статті 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобовязання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно із частиною 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Змістом частин 1, 2 статті 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У такому разі заставодержатель набуває право звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до п. п.3.1.5,3.1.6 Договору іпотеки, у випадку якщо в момент настання терміну виконання будь-якого зобовязання за кредитним договором (сплата процентів та/або повернення кредиту) зобовязання позичальником (Іпотекодавцем) в повному обсязі або в частині виконано не буде, Іпотекодержатель має право одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: за рахунок коштів, виручених від реалізації предмета іпотеки, одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами або залишити у своїй власності предмет іпотеки шляхом погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок власних коштів у відповідності з цим договором. Звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку одноразової чи неодноразових прострочень позичальником (Іпотекодавцем) сплати процентів за користування кредитними коштами, неповернення кредиту Іпотекодержателю, використання кредиту не за цільовим призначенням або порушення інших умов кредитного договору, а також у випадку порушення Іпотекодавцем (третьою особою) умов зберігання або експлуатації чи страхування предмета іпотеки, порушення умов цього договору щодо розпорядження предметом іпотеки-незалежно від настання строку виконання по кредитному договору Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання кредитного договору, якщо іпотеко держатель і наступник Іпотекодавця не досягнуть згоди про інше. ( т.1 а.с.12-13)

Згідно п. 4.3 Договору іпотеки у разі порушення Іпотекодавцем обовязків встановлених цим договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання кредитного договору, а в разі невиконання кредитного договору- звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. п. п. 6.1, 6.2,6.3 Договору іпотеки зазначено, що Іпотекодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки у випадку порушення Позичальником обовязків за цим та /або кредитним договором та невиконання вимоги потекодержателя про дострокове виконання зобовязання за кредитним договором. У випадку порушення Іпотекодавцем (Позичальником) обовязків за цим та/або кредитним договором Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю (та Позичальнику) письмове повідомлення про порушення обовязків за цим та/або кредитним договором, в якому зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація здійснюється або за рішенням суду, бо на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно з домовленістю сторін. ( т.1 а.с.13-14)

Згідно п.2.1.1 Договору іпотеки визначено, що загальна вартість предмета іпотеки становить 17727,00 гривень, станом на 23.04.2008 року, згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. За згодою сторін предмет іпотеки оцінено у 160 000,00 гривень. ( т.1 а.с.12)

17 травня 2016 року Банком на адресу ОСОБА_3, ОСОБА_2 направлено вимоги за вих. № 5-183/03/1518 та №5-183/03/1517 про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором №223/10/6 від 03.06.2008 року протягом 30 днів від дати отримання даної вимоги та попереджено, що в разі несплати суми заборгованості або сплати не в повному обсязі через 30 днів після отримання цієї претензії ОСОБА_1 зверне стягнення на заставлене майно. (т.1 а.с. 18,19)

Вищевказані вимоги були отримані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 21.05.2016 року, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. (т.1 а.с.20)

Пунктом 6.6 Договору іпотеки визначено, що у випадку набуття права звернення стягнення на предмет іпотеки Іпотекодержатель набуває право від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу з дотриманням умов, визначених в Законі України «Про іпотеку». При цьому ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою сторін між Іпотекодавцем і Іпотекодержателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. ( т.1 а.с.14)

Відповідно до статті 12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати достроково виконання основного зобовязання, а вразі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» ( в редакції Закону чинній на час укладення договору) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частиною 1 статті 38 Закону України «Про іпотеку» (в редакції Закону чинній на час укладення договору) встановлено, що якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку», встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні у розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

За змістом частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Згідно з висновком про незалежну оцінку ринкової вартості квартири загальною площею 56,46 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, проведеною суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Кредитне Брокерське Агентство», ринкова вартість заставленого майна (предмета іпотеки) станом на 20.09.2016 (дата оцінки) складає 197 900,00 гривень. Термін дії оцінки - 6 (шість) місяців з дати оцінки (т. 1 а.с. 186).

Разом з тим відповідно до статей 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася.

Позивачем в позовних вимогах щодо визначення способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, не визначається початкова ціна предмета іпотеки в грошовому вираженні, що не узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України по справі №6-1561ці15 від 21 жовтня 2015 року, згідно якої в резолютивній частині рішення суду обов'язково зазначається початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

ОСОБА_8 ОСОБА_9 Суду у своїй постанові від 21 березня 2018 року № 14-11цс18 дійшла висновку про те, що у спорах цієї категорії, лише не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень. Відповідно до частини другої статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. Європейський суд з прав людини в рішеннях Sutyazhnik v. Russia від 29 липня 2009 року, Esertas v. Lithuania від 31 травня 2012 року зазначав, що у справах можуть бути обставини, які свідчать про відсутність соціальної потреби чи нагальної суспільної необхідності, які б виправдовували відхилення від принципу правової визначеності. Тобто не потрібно скасовувати правильне по суті рішення суду лише заради правового пуризму.

Таким чином, враховуючи, що оцінка вартості предмету іпотеки була визначена у 2016 році, а на момент реалізації предмета іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, вартість предмету іпотеки може суттєво відрізнятись від визначеної судом початкової ціни, суд вважає, що ціна предмету іпотеки має бути визначена на підставі оцінки субєкта оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на момент його реалізації.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, визначенні способу реалізації предмета іпотеки підлягають задоволенню.

Разом з тим, 07 червня 2014 року набув чинності Закон України від 03 червня 2014 року N1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з підпунктом 1 пункту 1 якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України від 2 жовтня 1992 року N2654-XII «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України від 05 червня 2003 року N898-IV «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: воно використовується як місце постійного проживання, загальна площа його не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Виходячи з положень ст.3 вказаного Закону він має тимчасовий характер і втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

У цивільному законодавстві мораторій визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини 1статті 263ЦК України).

Встановлений Законом мораторій на стягнення нерухомого житлового майна громадян України, наданого як забезпечення зобов'язань за кредитами в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року (справа № 6-46цс15).

Враховуючи викладене, рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Щодо позовних вимог за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Укргазбанк» про захист прав споживачів, визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту, визнання припиненим договору іпотеки, третя особа ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За зустрічною позовною заявою позивач посилається на відсутність у відповідача відповідної ліцензії на здійснення банківських операцій в іноземній валюті, не доведення факту отримання кредитних коштів ОСОБА_2, порушення ПАТ АБ «Укргазбанк» Закону України «Про захист прав споживачів» у звязку із суперечністю умов кредитного договору принципу добросовісності.

Водночас дані обставини були оцінені під час розгляду іншої цивільної справи, а відтак не підлягають перегляду в цій цивільній справі.

У звязку з викладеним в задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у звязку із задоволенням позовних вимог Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1200,00 гривень з кожного.

На підставі ст. 129 Конституції України, ст. ст. 12, 33, 38, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст.526, 530, 575, 590, 629 ЦК України та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) перед Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 Банком «Укргазбанк» () за кредитним договором №223/10/6 від 03.06.2008 року станом на 21.03.2016 року в загальному розмірі 5 174,36 (пять тисяч сто сімдесят чотири долари США 36 центів) та пені у розмірі 2 903,52 (дві тисячі девятсот три гривні 52 копійки), в тому числі: заборгованість по кредиту строкова - 4 562,00 доларів США; прострочена заборгованість по кредиту- 514,56 доларів США; поточна заборгованість по процентах - 40,45 доларів США; прострочена заборгованість по сплаті процентів-57,35 доларів США; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 2 031,73 гривень; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 871,79 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №223/10/61з від 03.06.2008 року, а саме квартиру АДРЕСА_1 (ОСОБА_4), що належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2), шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій.

Рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Укргазбанк» () судовий збір у розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Укргазбанк» () судовий збір у розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Укргазбанк» про захист прав споживачів, визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту, визнання припиненим договору іпотеки, третя особа ОСОБА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Дніпровський апеляційний суд через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 07 грудня 2018 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак