Справа № 594/796/18
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

26 липня 2018 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Губіш О.А., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката ОСОБА_2, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката ОСОБА_2, звернулася до суду з заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, посилаючись на те, що від шлюбу з ОСОБА_3 у неї є дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка до травня 2013 року проживала разом з нею в АДРЕСА_1. В травні 2013 року дочка забрала свої речі та виїхала у невідомому напрямку. З того часу місце її знаходження невідомо.

Крім того, зазначила, що її звернення до органів анутрішніх справ з приводу розшуку ОСОБА_4 ніяких результатів не дало. Так, згідно повідомлення Борщівського ВП розшуковими заходами місце знаходження ОСОБА_4 встановити не вдалося. Відомо що з 28.01.2015 року по 21.10.2015 року дочка відбувала міру покарання в Чорноморській виправній колонії Одеської області. Після звільнення додому не з'явилась і про своє місце перебування не повідомила. Також встановлено, що вона адресу реєстрації не змінила і за межі України не виїжджала. Будь-яка інформація про те, що вона стала жертвою чи будь якого насильства, відсутня.

Крім того, заявник вказала, що 26.12.2008 року вона зареєструвала шлюб з іншим чоловіком ОСОБА_5 і після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5. На даний час проживає у м.Києві, а квартиру в м.Борщеві хоче продати. Дана квартира належить їй, синові та дочці ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності, однак без згоди дочки не може продати її.

А тому, просила суд визнати безвісно відсутньою дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, останнє місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 і початок безвісної відсутності вважати 01 липня 2013 року.

Вивчивши подану ОСОБА_1 заяву, додані до такої матеріали, приходжу до висновку, що заява містить ряд недоліків, у зв»язку з чим не відповідає вимогам чинного цивільного процесуального законодавства. А тому, заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою ; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.

Таким вимогам заява ОСОБА_1 не відповідає.

У заяві не зазначено заінтересовану особу, фактичне місце проживання заявника ( оскільки із змісту заяви слідує, що таке є відмінним від місця реєстрації), не зазначено номери засобів зв»язку, офіційну електронну адресу та електронну пошту.

Не наведено у заяві і обставини, що підтверджують безвісну відсутність ОСОБА_4 у м. Борщів по вул. Шухевича 37/1, як за місцем її проживання, протягом року. Із доданих до заяви матеріалів, зокрема повідомлення Борщівського ВП від 18.07.2018 року, вбачається, що заявник з приводу розшукання своєї дочки звернулася у Борщівське ВП тільки 08.05.2018 року. Те що вона вживала будь-які інші розшукові заходи відносно своєї дочки до заяви не додані. Наведені заявницею обставини щодо відсутності інформації, зв»язку з ОСОБА_4 є суперечливими - як слідує із змісту повідомлення, заявник підтримувала зв»язок із своєю дочкою після травня 2013 року, оскільки як зазначено в такому, вона неодноразово просила дочку повернутись додому, і як зазначено, відмовляється повідомити матір про своє місце знаходження та проживання. Також не зазначено дані, які б стверджували ті обставини, що правоохоронними органами ОСОБА_4 розшукувалась як безвісно відстуня.

Відповідно до ст. 307 ЦПК України в межах підготовки справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою суд вживає заходів через органи опіки та піклування щодо встановлення опіки над майном фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, якщо опіку над майном ще не встановлено.

Відповідно до ст. ст. 317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання асника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Обставини, викладені ОСОБА_1 у поданій до суду заяві, вказують на те, що така шляхом визнання ОСОБА_4 безвісно відсутньою, має на меті позбавити таку права власності на належну їй частину квартири по вул. Шухевича 37/1.

Окрім того, долучені до заяви документи не засвідчені належним чином.

Так, відповідно до ч.5 ст.95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу, оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Однак, вищенаведених вимог до письмових доказів представником заявника не було дотримано.

Враховуючи вищенаведене, заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху і надати строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення вищезазначених недоліків заяви.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 185 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1, в особі представника адвоката ОСОБА_2, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою залишити без руху, надавши строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення копії даної ухвали.

Розяснити представнику заявника адвокату ОСОБА_2, що у разі невиконання ухвали у зазначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернена зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: