Справа № 569/9089/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Глотовій П.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСГ «Водограй 42» про визнання права на приватизацію кімнати та зобов"язання вчинення дії щодо її приватизації,

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду звернулась ОСОБА_4 із позовною заявою до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСГ «Водограй 42» про визнання права на приватизацію кімнати та зобов"язання вчинення дії щодо її приватизації, в якому просить суд.визнати її право на приватизацію кімнати №803 в гуртожитку, що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Відінська, буд. 42а. та зобовязати Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, як орган приватизації, вжити заходи щодо приватизації ОСОБА_4 кімнати №803 в гуртожитку, що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Відінська, буд. 42а.

В обгрунтування позову вказує, що з 2007 року вона проживає в гуртожитку, що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Відінська, буд. 42а на підставі ордеру, виданого ТОВ «Байкал» на підставі її заяви. 30 грудня 2009 року їй повторно було видано ордер №25 на вселення в кімнату №803 в гуртожитку, що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Відінська, буд. 42а. 15 січня 2010 року її місце проживання було зареєстроване за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує, що у звязку з наявністю підстав для приватизації вищевказаної кімнати, вона звернулась до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради з заявою про оформлення передачі в приватну власність їй кімнати №803 у гуртожитку, що знаходиться у м. Рівне, вул. Відінська, 42а у якій вона проживає більше семи років на законних підставах - з реєстрацією та на підставі ордеру. Однак, 26.04.2017 року Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради надало відповідь про те, що відсутні законні підстави для надання дозволу на закріплення за нею вказаної кімнати. При цьому вказує, підставою для такого висновку слугувало повідомлення голови правління ОСГ «Водограй 42» про те, що кімната була зайнята нею самовільно. Також вона зазначає, що постійно проживає в гуртожитку з часу вселення у спірну кімнату, та те що сплачує житлово-комунальних послуг. Тому вона вважає, що має право на приватизацію кімнати №803 в гуртожитку, що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Відінська, буд. 42а, а зважаючи на оспорювання її права, змушена була звернутись до суду для захисту свого права.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в обгрунтування якого вказали, що позовні вимоги не визнають повністю, додатково вкзали, що 28.03.2017 року до них надійшла заява з проханням оформити передачу у приватну власність ОСОБА_4 кімнату №803 у гуртожитку за адресою м. Рівне, вул. Відінська, 42а. Розглянувши заяву, ними було виявлено ряд невідповідностей у доданих до заяви документах, а також обставин, які виключають можливість приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». А саме, у доданій копії паспорту, на сторінці відмітки про реєстрацію місця проживання, та в довідці від 13.03.2017 року №35247 виданої управлінням забезпечення надання адміністративних послуг, місце реєстрації вказано гуртожиток, а не окрему кімнату, що свідчить про її право не на цілу кімнату, а лише на ліжко-місце у вищевказаному гуртожитку. Також, у доданій копії ордеру №25 від 30.12.2009 року у графі склад сімї вказаний чоловік ОСОБА_5, однак у копії свідоцтва про шлюб, дата реєстрації шлюбу 09.08.2011 року, така невідповідність створила сумніви щодо достовірності такого документу як ордер. На час розгляду заяви УЖКГ володіло інформацією, щодо того, що власником гуртожитку на вул. Відінській 42а є Фонд державного майна України, та прописка і поселення мешканців у вищевказаному гуртожитку здійснюється за погодженням з регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області. У звязку з вищевказаним, був направлений запит Голові правління ОСГ «Водограй 42», як обслуговуючій організації, щодо підстав вселення ОСОБА_4 у кімнату №803, на який вони отримали відповідь, що кімната зайнята самовільно, з наведених підстав, та враховуючи інформацію ОСГ «Водограй 42» вважають, що вони відмовили у задоволені заяви законно. Також вказують, що враховуючи вищевикладене, вважають, що визнати право ОСОБА_4 на приватизацію кімнати №803 в гуртожитку, що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Відінська, 42а є неможливим, так як позивачем не було доведено законності заняття всієї площі кімнати №803 та її проживання там. Враховуючи вищевикладене, вважають що у задоволенні позову необхідно відмовити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовільнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити в задоволенні позову повністю

Представник третьої особи в судовому засіданні вказала, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Суд заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги не обґрунтованими. Дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 30 грудня 2009 року ОСОБА_6 було видано ордер №25 на вселення в кімнату №803 в гуртожитку, в складі сімї: чоловіка ОСОБА_5, що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Відінська, буд. 42а. Позивач змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_5 уклавши шлюб з ОСОБА_5 09.08.2011 року (копія свідоцтва про шлюб сері 1-ГЮ№070102 від 09.08.2011 року.

15 січня 2010 року місце проживання ОСОБА_4 було зареєстроване за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_4 звернулась до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради з заявою про оформлення передачі в приватну власність їй кімнати №803 у гуртожитку, що знаходиться у м. Рівне, вул. Відінська, 42а.

26.04.2017 року Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради надало відповідь про те, що відсутні законні підстави для надання дозволу на закріплення за нею вказаної кімнати.

При цьому підставою для такого висновку слугувало повідомлення голови правління ОСГ «Водограй 42» про те, що кімната була зайнята ОСОБА_4 самовільно.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму».

Однак, з відмітки у паспорті позивачки, а також довідки про реєстрацію її місця проживання вказано, що за ОСОБА_4 закріплено не кімнату, а що вона проживає у гуртожитку.

Відповідно до п. п. 6, 7 і 8 ст. 5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» для цілей цього Закону встановлюються такі особливості стосовно використання жилих і нежилих приміщень у гуртожитках, переданих у власність територіальних громад: 6) передача житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування; 7) приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється шляхом: а) безоплатної їх передачі громадянам з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; б) продажу надлишків загальної площі жилих приміщень громадянам України, які мешкають у них і на яких поширюється дія цього Закону; 8) для приватизації житлових приміщень у гуртожитках використовуються приватизаційні папери - житлові чеки (у порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду») з урахуванням залишкової вартості усіх житлових приміщень, що підлягають приватизації у відповідному гуртожитку». Тобто, зі змісту вказаної норми вбачається, що для отримання можливості приватизувати спірне житло позивачка повинна займати конкретне житлове приміщення, а не просто бути зареєстрована у гуртожитку. Рішення ж чи іншого документа, яким за позивачкою закріплено спірну кімнату чи встановлено право її найму суду надано не було.

Поруч з наведеним дійсно відповідно до п. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом».

За правилами п. 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитку з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які на законних підставах проживають у них. Проте, позивачка на законній підставі мешкає в гуртожитку, що не оспорюється, але не довела законності підстав проживання в конкретній кімнаті.

Водночас, дійсно п. 17 і п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян передбачає, що громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Зразок бланка заяви наведено у додатку 2. Громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі».

В той же час як видно із позову та відзиву позивачка дійсно не подавала до органу приватизації технічний паспорт на жиле приміщення у гуртожитку (кімнату), довідку про склад сім'ї та займані приміщення, а також копії ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку) щодо надання права на проживання в конкретній кімнаті, який би не викликав сумнівів у його достовірності. Тобто, за відсутності вищевказаних документів у відповідача не було правових підстав для прийняття рішення про передачу кімнату у власність позивачки, шляхом приватизації.

Позивач, та представник позивача на вимогу суду не надали доказів відсутності у її чоловіка на праві власності іншого житла на час винесення рішення, також не було підтверджено чи спростовано обставин чи претендує ОСОБА_5 як член сім'ї позивача на приватизацію спірної кімнати.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Крім того, у відповідності із п. 11-2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» забезпечення реалізації конституційного права на житло мешканців гуртожитків, на яких поширюється дія цього Закону, здійснюється з дотриманням таких підходів: громадяни, які на правових підставах вселені в гуртожиток та фактично проживають у ньому на умовах надання їм ліжко-місця, набувають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитку відповідно до цього Закону після їх розселення в окремі жилі приміщення в гуртожитку. У разі надання місцевою радою згоди на приватизацію жилих і нежилих приміщень у гуртожитку (або його частин), в якому жилі приміщення (або їх частини) використовуються для проживання громадян на умовах надання ліжко-місця, такі жилі приміщення можуть бути приватизовані лише після розселення громадян, які в них проживають на умовах надання ліжко-місця, в окремі жилі приміщення».

Про те, що позивачка мешкає на ліжко-місці, а не в окремій кімнаті свідчить відсутність реєстрації її місця проживання в конкретній кімнаті, а тому до розселення за рішенням власника гуртожитку позивачки в окреме житлове приміщення із закріпленням його за нею не дає права суду задоволити позов, так як це суперечитиме п. 11-2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Крім того, як видно з копії довідки про реєстрацію місця проживання особи від 13.03.2017 р., наявної в матеріалах справи ( а. с. 9), місце проживання позивачки ОСОБА_4 зареєстроване у гуртожитку в буд. 42А по вул. Відінській у м. Рівному без зазначення адреси відповідної кімнати. Вказане свідчить про те, що поселення позивачки до вищевказаного житла і реєстрація місця її проживання за відповідною адресою відбулося не на підставі ордеру №25 від 30.12.2009 р. Інших доказів, які б свідчили про протилежне позивачем не надано і судом не здобуто. Також з копій актів (а. с. 47, 49) чітко видно, що позивачка одноособово, а не із ОСОБА_5 в 2009 року, тобто станом на дату видачі ордера №25 мешкала в кім. 803 у гуртожитку в буд. 42А по вул. Відінській у м. Рівному, що спростовує доводи позивачки, що ОСОБА_5 на момент отримання ордеру 30.12.2009 р. фактично був чоловіком і перебував у громадському шлюбі з ОСОБА_6

Також суд звертає увагу на ту обставину, що на а. с. 10 є копія ордера №25 від 30.12.2009 р., в якому вказано, що до складу сімї позивачки входить чоловік ОСОБА_5. У той же час на а. с. 12 є копія свідоцтва про шлюб, з якого вбачається, що у шлюб позивачка з ОСОБА_5 вступила 09.08.2011 р. Тобто, на момент надання ордеру 30.12.2009 р. ОСОБА_6 (наразі ОСОБА_5) О.В. не перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 Із огляду на наведене підстав вважати такий ордер дійсним не має.

У той же час наявний в матеріалах справи (а. с. 75) наказ №427 Регіонального відділення ФДМУ по Рівненській області ґкий свідчить, що ТзОВ «Байкал» із 29.11.2006 р. та на момент виписки ордера №25 від 30.12.2009 р. не мало права без погодження з регіональним відділенням здійснювати прописку (реєстрацію) та поселення мешканців у вказаному гуртожитку ( п. 3 наказу). Доказів отримання погодження від Регіонального відділення ФДМУ по Рівненській області на поселення та реєстрації місця проживання ОСОБА_4 у спірній кімнаті №803 в гуртожитку позивачка не наддала, що свідчить про відсутність такого погодження і лист Регіонального відділення ФДМУ по Рівненській області на а. с. 81.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому з задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_4 до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСГ «Водограй 42» про визнання права на приватизацію кімнати та зобов"язання вчинення дії щодо її приватизації - відмовити

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання: 33000, м.Рівне, вул. Відінська, буд.42а, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, місце знаходження: 33000, м.Рівне, вул. Шевченка, 45, ідентифікаційний код юридичної особи 26259965.

Третя особа Обєднання співвласників гуртожитку «Водограй 42», місце знаходження: 33018, м.Рівне, вул. Відінська,42 А, ідентифікаційний код 37446865.

Повний текст рішення виготовленого 20 липня 2018 року.

Суддя: С.П. Харечко