Справа № 517/416/18 н/п № 2/517/232/18

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 р. смт.Захарівка
Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Гончар І.В.
при секретарі Заболотній Л.В.
за участі: позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 селищної ради Захарівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, факту належності правовстановлюючого документа, факту прийняття спадщини, визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, -
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 селищної ради Захарівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, факту належності правовстановлюючого документа, факту прийняття спадщини, визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30 грудня 1995 року померла ОСОБА_7 - баба позивача. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на земельну частку (пай), розміром 11,2 в умовних кадастрових гектарах розташованої на території Фрунзівської селищної ради Фрунзівського району Одеської області.
Батько позивача ОСОБА_8 фактично прийняв спадщину після смерті матері, так як проживав зі своєю матір'ю ОСОБА_7 до дня її смерті у будинку б/н по вулиці без назви в с.Стоянове Захарівського району Одеської області.
14 червня 1997 року помер батько позивача, син ОСОБА_7 - ОСОБА_8. Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина на належне йому майно. Заповіт щодо свого майна ОСОБА_8 не залишав. Позивач прийняв спадщину після смерті батька, так як інші спадкоємці першої черги, а саме син ОСОБА_4 та дріжина ОСОБА_3 не претендують на спадкове майно.
07 лютогго 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_6 районної державної нотаріальної контори з наміром оформити спадщину. Однак державний нотаріус ОСОБА_9 постановою відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.
За таких обставин, позивач позбавлений можливості оформити в нотаріальному порядку свої спадкові права на земельну ділянку.
Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання не зявилися, надавши суду заяви про визнання позовних вимог, в яких вказали, що визнають позовні вимоги і не заперечують проти їх задоволення, просять суд розглядати справу за їх відсутності. Представник відповідача ОСОБА_6 селищної ради Захарівського району Одеської області у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про визнання позовних вимог, в якій вказав, що повністю визнає позовні вимоги і не заперечує проти їх задоволення, просить суд розглядати справу за його відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона добре знає родину ОСОБА_4, з покійною ОСОБА_7 разом працювали у колгоспі. До дня сммерті ОСОБА_7 проживала разом із сином ОСОБА_11 в с. Стоянове, а після смерті матері ОСОБА_8 переїхав до смт. Фрунзівка ( Захарівка) та проживав разом зі своєю сім'єю.
Свідок ОСОБА_12 дала суду аналогічні пояснення.
Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0197255, виданого Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області від 25.02.1997 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 378, розміром 11,2 в умовних кадастрових гектарах розташованої на території Фрунзівської селищної ради Фрунзівського району Одеської області, колишнього КСП «Авангард».
Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД 133236 від 119.06.1997, 14 червня 1997 року помер батько позивача - ОСОБА_8, син ОСОБА_7.
Згідно довідки ОСОБА_6 селищної ради Захарівського району Одеської області від 25.07.2018 року № 617, ОСОБА_8, який помер 14.06.1997 року, на день смерті дійсно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. За вище вказаною адресою на день смерті ОСОБА_8 були зареєстровані та проживали слідуючі громадяни: дружина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, син - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
Отже, позивач фактично прийняв спадщину після смерті батька, так як проживав разом з ним на день смерті, а мати позивача та дружина покійного ОСОБА_8 - ОСОБА_3 на спадкове майно не претендує.
07 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_6 районної державної нотаріальної контори з наміром оформити спадщину. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій державний нотаріус ОСОБА_9 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_7, яка померла 30.12.1995 року, через те, що серед поданих документів відсутня інформація про факт прийняття спадщини ОСОБА_13 на майно померлої ОСОБА_7. Крім цього у Державному реєстрі актів цивільногго стану громадян щодо актового запису про смерть власник спадкового майна вказана як " Рабошапченко", а у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_8 мати вказана як " Рябошапченко" та у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0197255 вказана як " Рябошапченко".
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з розясненнями, які містяться в пункті 1 та 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядається справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами безпосередньо заінтересованих у цьому осіб.
Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.
Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадського стану.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.
Згідно з розясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
У сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ОД №0197255 спадкодавець вказана як «Рябошапченко Ольга Іванівна», а в свідоцтві про смерть значиться «Рабошапченко Ольга Іванівна».
Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_14 є однією і тією ж особою.
Згідно довідки ОСОБА_6 селищної ради Захарівського району Одеської області від 05.04.2018 року, виданої ОСОБА_1 про те, що його батько ОСОБА_8, який помер 14.06.1997 року, дійсно постійно проживав і був зареєстрований в будинку б/н по вул. без назви в с. Стоянове Захарівського району Одеської області. У вище вказаному житловому будинку крім покійного ОСОБА_8 проживала та була зареєстрована його мати ОСОБА_7 до дня своєї смерті.
Тобто, ОСОБА_8 фактично спадщину прийняв, вступивши у фактичне володіння та управління спадковим майном, що відповідно до ст. 549 ЦК (в редакції 1963 року) свідчить про прийняття спадщини.
Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу Застосовується до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Так як спадкодавець ОСОБА_7 померла 30 грудня 1995 року то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті, слід застосовувати положення ЦК в редакції 1963 року.
Згідно з положеннями ст. 549 ЦК (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:
1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;
2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини.
Оформити свої спадкові права на земельну частку (пай) позивач не має можливості, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0197255 від 25.02.1997 року був виготовлений вже після смерті спадкодавця.
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 20 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Визнання прав на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
За результатами встановлення зазначених фактів, суд приходить до висновку, що позивач як спадкоємець за законом першої черги за правом представлення, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї і ця спадщина у вигляді земельної частки паю та стала належати йому з часу відкриття спадщини.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_8, який помер 14 червня 1997 року є рідним сином ОСОБА_7, яка померла, 30 грудня 1995 року. Встановити факт належності ОСОБА_7, яка померла 30 грудня 1995 року, сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0197255, виданого на підставі рішення Фрунзівської районної державної адміністрації від 12.09.1996 р. № 364/96, зареєстрованого 25.02.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 378.
Встановити факт прияйняття спадщини ОСОБА_13 після смерті матері ОСОБА_7, яка померла 30 грудня 1995 року, шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у КСП "Авангард", місцезнаходження якого с. Стоянове Захарівського району Одеської області, розміром 11,2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), яке належить ОСОБА_7, яка померла 30.12.1995 р., син якої і батько ОСОБА_1 - ОСОБА_8, помер 14.06.1997 року.
Повний текст рішення складено 07 грудня 2018 року. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.
Суддя :