РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Повний текст)

29.03.2018 року Першотравневий районний суд

Донецької області

у складі:

головуючого судді Демочко Д.О.

при секретарі Орчелоті І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє за довіреністю представник ОСОБА_2 до Мелекінської сільської ради Мангушського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, в інтересах якої діє за довіреністю представник ОСОБА_2 звернулася до Першотравневого районного суду Донецької області з позовом до Мелекінської сільської ради Мангушського району Донецької області про визнання за нею право власності на житловий будинок № 100, по вул. Безуха в с. Білосарайська Коса Мангушського району Донецької області, загальною площею 56,4 кв.м., житловою площею 36,5 кв.м., в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3, померлої 26.03.2015 року, обґрунтовуючи свої позовні вимоги наступним.

Позивачка ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3), є дочкою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами про народження та про шлюб.

26.03.2015 року її мати - ОСОБА_3 померла і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 100, розташованого по вул. Безуха в с. Білосарайська Коса Мангушського району Донецької області.

Зазначений будинок належав матері позивачки на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом №693 від 19.03.2002 року, зареєстрованого в Перщотравневом БТІ, однак правовстановлюючий документ на будинок був втрачений.

У встановлений законом шестимісячний строк позивачка звернулася до Мангушської державної нотаріальної контори для отримання спадщини у вигляді зазначеного житлового будинку. Однак, нотаріус видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що не було надано документу, що підтверджує право власності на спадкове майно.

Таким чином, не маючи іншої можливості захистити свої законні права та інтереси, позивачка була змушена звернутися до суду.

В судове засідання позивачка не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Представниця позивачки, яка діє за довіреністю, в судове засідання теж не зявилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання також не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно письмових матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 (мала дошлюбне прізвище ОСОБА_3) є дочкою ОСОБА_3, що підтверджується її свідоцтвом про народження серії ЮБ №296313 від 17.05.1956 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО №377031 від 21.09.1972 року виданим будинком укладення шлюбу м. Жданов Донецької області (а.с.4-5).

Мати позивачки - ОСОБА_3 померла 26.03.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №898410, виданим виконкомом Мелекінської сільської ради Першотравневого району Донецької області (а.с.6).

На підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом №693 від 19.03.2002 року зареєстрованого в Перщотравневом БТІЮ, що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.01.2005 року, ОСОБА_3 належав житловий будинок № 100 по вул. Безуха в с. Білосарайська Коса Мангушського району Донецької області (а.с.7), загальною площею 56,4 кв.м., житловою площею 36,5 кв.м відповідно до технічного паспорту(а.с.8-12).

Встановлено, що на підставі звернення позивачки до Мангушської державної нотаріальної контори було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 753/02-31 від 21.11.2017 року, вмотивовану тим, що заявницею нотаріусу для видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом не було надано документу, що підтверджує право власності на спадкове майно (а.с.14).

Як вбачається з довідки Мангушської державної нотаріальної контори № 175/02-14 від 27.03.2018 року, за даними ДКП «Мангушське бюро технічної інвентаризації» власником житлового будинку №100 по вул. Безуха в с. Білосарайська Коса Мангушського району Донецької області є померла, ОСОБА_3. Свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок, не видавалось. Станом на 27.03.2018 року ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна померлої 26.03.2015 року ОСОБА_3 (а.с.31).

Відсутність у позивачки оригіналу документу, що підтверджує право власності на спадкове майно є перешкодою у реєстрації права власності на вказане нерухоме майно.

Згідно статті 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи,яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В статті 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України передбачено,що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, ОСОБА_1, як спадкоємиця першої черги за законом після смерті матері, своєчасно звернувся до нотаріусу про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 100 по вул. Безуха в с. Білосарайська Коса Мангушського району Донецької області. Однак, приймаючи до уваги, що позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після померлої 26.03.2015 року матері - ОСОБА_3, у звязку з тим, що у неї не було оригіналу правовстановлюючого документу, а у судовому засіданні було встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 оформила за життя на себе житловий будинок № 100 по вул. Безуха в с. Білосарайська Коса Мангушського району Донецької області згідно діючого на той час законодавства, тому її позовні вимоги підлягають задоволенню і за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності на житловий будинок № 100, загальною площею 56,4 кв.м., житловою площею 36,5 кв.м., розташований по вул. Безуха в с. Білосарайська Коса Мангушського району Донецької області.

Керуючись ст. ст. 10, 81, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 392, 1216,1218, 1261 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1), в інтересах якої діє за довіреністю представник ОСОБА_2 до Мелекінської сільської ради Мангушського району Донецької області (розташованої за адресою: вул. Гагаріна, буд. 22а с. Мелекіне Мангушський район Донецька область) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на житловий будинок № 100, по вул. Безуха в с. Білосарайська Коса Мангушського району Донецької області, загальною площею 56,4 кв.м., житловою площею 36,5 кв.м., в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3, померлої 26.03.2015 року.

Повний текст рішення виготовлено 04.04.2018 року.

Апеляційна скарга на рішення Першотравневого районного суду Донецької області, може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.О. Демочко