Справа № 189/1970/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.12.2018 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Пустовар О.С.,

при секретареві Комеристій І.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом з наступних підстав. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, про що в Книзі реєстрації смертей 27 січня 2016 року зроблений відповідний актовий запис за № 36. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, у склад якої входить земельна ділянка, що розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, загальною площею 5,928 га., кадастровий номер НОМЕР_2, що належала померлій ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за НОМЕР_4, виданий 29.12.2001 року Покровською селищною радою Покровського району Дніпропетровської області. На випадок смерті померла ОСОБА_2, залишила заповіт, згідно якого єдиним спадкоємцем померлої є позивач. Позивач дізнався, що належна йому на праві спадкування земельна ділянка знаходиться в користуванні та обробітку відповідача. Позивач неодноразово звертався до відповідача з усними заявами щодо повернення йому в користування належної йому на праві спадкування земельної ділянки для самостійного обробітку, але йому відмовляють, оскільки позивач до цього часу не оформив своїх спадкових прав. Так як, оригінал правововстановлюючого документу на спадкове майно відсутній (втрачений), то позивач не звертався до Покровської Державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2, оскільки йому буде відмовлено у видачі свідоцтва. В зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на ім'я померлої ОСОБА_2, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки на даний час не являється власником вище наведеного майна, подальша державна реєстрація його в органах державної реєстрації прав не можлива. Отже, позивач будучи спадкоємцем, не може в повній мірі розпоряджатися спадковим майном. Позивач як спадкоємець, бажає зареєструвати своє право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У зв'язку з чим, позивач просить витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій» належну йому земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва що розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області загальною площею 5,928 га., кадастровий номер НОМЕР_2, та визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, загальною площею 5,928 га., що залишилася після смерті ОСОБА_2, померлої 26 січня 2016 року та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_3, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за НОМЕР_4, виданий 29.12.2001 року Покровською селищною радою Покровського району Дніпропетровської області.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Позивач позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 27.01.2016 року (а.с.6).

Як вбачається з копії заповіту, складеного 01.04.2009 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, на випадок своєї смерті заповіла земельну ділянку, площею - 5,928 га., згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6, виданий 01.04.2009 року Виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради, яка розташована на території Покровської селищної ради - ОСОБА_1, зареєстровано в реєстрі № 16. (а.с.7).

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6, померлій ОСОБА_2 на підставі рішення 24 сесії XXIII скликання Покровської селищної ради народних депутатів № 563 від 14 грудня 2001 року, передано у приватну власність земельну ділянку, загальною площею 5,928 га, яка розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю НОМЕР_4 від 29 грудня 2001 року (а.с.8).

Так, відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Так, відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності відбувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому одним зі способів захисту цивільних прав і інтересів виступає визнання права.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Постановою Пленуму ВСУ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» наголошується, що відповідно до статті 387 ЦК, особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача (п. 23 вказаної Постанови). Застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна,пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений ( п. 23 вказаної Постанови).

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність пред'явлених позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій», який незаконно, без відповідної правової підстави заволодів земельною ділянкою позивача, а також про обґрунтованість позовних вимог та необхідність витребування у відповідача з чужого незаконного володіння на користь позивача зазначеного нерухомого майна.

Поновлення права власності позивача на нерухоме майно повинно здійснитися у спосіб, передбачений законом, а тому з урахуванням загальних вимог ЦК України, визначених ст.ст. 391, 392 цього кодексу, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,928 га., кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 223, 258-259, 263-265, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій», про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Меркурій», належну ОСОБА_1, іпн. - НОМЕР_1, земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, загальною площею 5,928 га., кадастровий номер НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_1, іпн. - НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, загальною площею 5,928 га., кадастровий номер НОМЕР_2, що залишилася після смерті ОСОБА_2, померлої 26 січня 2016 року, та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за НОМЕР_4, виданий 29.12.2001 року Покровською селищною радою Покровського району Дніпропетровської області.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до Розділу VІІІ п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Пустовар