Справа № 635/7770/18
Провадження № 2/635/3418/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

секретар Письменна В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення, про визнання права власності у порядку спадкування за законом,

представник ОСОБА_1 ОСОБА_2, яка діє на підставі ордеру серії ХВ № 90000049 від 25 жовтня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, звернулася до суду з позовом та просить встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з грудня 2000 року до дня смерті останнього - 09 липня 2015 року за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Березівка, вулиця Садова, будинок 16; визнати за позивачем право власності на 1/3 частини житлового будинку літ. «А-1», мансарди літ. «Мс», тамбура літ. «а», прибудови літ. «А1-1», напівпідвалу літ. «нпд», веранди літ. «а2», ганків літ. «а1, в», загальною площею 226,60 кв.м., житловою площею 77,50 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. «В», вигрібна яма літ. «К1», колодязь літ. «К», огорожа літ. № 1,2 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Березівка, вулиця Садова, 16, в порядку спадкування за законом після смерті дядька ОСОБА_4, померлого 09 липня 2015 року.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що житловий будинок № 16 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Березівка, вулиця Садова, на праві приватної власності належить в 1/3 частині позивачу ОСОБА_1, в 1/3 частині його матері ОСОБА_5 та в 1/3 частині його дядькові - ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24 жовтня 2003 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_6 ОСОБА_5 померла 11 липня 2006 року. Спадщину після її смерті прийняв син померлої позивач по справі. 09 липня 2015 року помер ОСОБА_4. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті дядька ОСОБА_4, яка складається з 1/3 частини житлового будинку літ. «А-1», мансарди літ. «Мс», тамбура літ. «а», прибудови літ. «А1-1», напівпідвалу літ. «нпд», веранди літ. «а2», ганків літ. «а1, в», загальною площею 226,60 кв.м., житловою площею 77,50 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. «В», вигрібна яма літ. «К1», колодязь літ. «К», огорожа літ. № 1,2 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Березівка, вулиця Садова, 16, оскільки постійно проживав із спадкодавцем, здійснював за ним догляд та вів з ним спільне господарство. Проте постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_7 від 18 жовтня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, що змусило позивача звернутися до суду з позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2018 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 листопада 2018 року за заявою позивача забезпечені докази по справі.

Представник позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі ордеру б/н серії ХВ № 90000049 від 25 жовтня 2018 року, в судове засідання не зявилася, подала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача.

Представник Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не зявився, подав суду відзив, в якому проти задоволення вимог позивача не заперечував, просив розглянути справу без його участі.

Будь-яких інших заяв та клопотань сторонами не надано.

Враховуючи заяви представників позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначені ч. 1 ст. 315 ЦПК України; відповідно до частини другої вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При вирішенні питання про встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Березівка, вулиця Садова, будинок 16 у період з грудня 2000 року до 09 липня 2015 року, судом досліджені наступні докази та встановлено наступне.

Відповідно до акту депутата Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області по виборчому округу № 26 ОСОБА_8 від 22 жовтня 2018 року, зі слів сусідів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, селище Березівка, вулиця Садова, будинок 16; вів спільне господарство разом з матірю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 11 липня 2006 року та дядьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помре 09 липня 2015 року. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дійсно проживали без реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, селище Березівка, вулиця Садова, будинок 16.

В якості доказів суду надано:

свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 433917, видане 25 грудня 1974 року відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Червонозаводської районної ради депутатів трудящих міста Харкова, де вказано, що ОСОБА_4 народився 12 травня 1959 року, його батьками записано: батько ОСОБА_9, мати ОСОБА_10;

свідоцтво про народження серії VIІ-УР № 0594936, видане 05 серпня 1966 року відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Червонозаводської районної ради депутатів трудящих міста Харкова, де вказано, що ОСОБА_11 народилася 15 липня 1966 року, її батьками записано: батько ОСОБА_9, мати ОСОБА_10;

витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 6, сформований 20 травня 2017 року Комінтернівським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за даними якого 04 березня 1989 року укладено шлюб між ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6, дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище «Ковешнікова», актовий запис № 238 від 04 березня 1989 року;

свідоцтво про народження серії І-ЖС № 325972, видане повторно 17 жовтня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, де вказано, що ОСОБА_1 народився 21 січня 1990 року, його батьками записано: батько ОСОБА_12; мати ОСОБА_5;

витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 0, сформований 30 листопада 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за даними якого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 помер 09 липня 2015 року, актовий запис № 14484 від 01 жовтня 2015 року.

Також суду надано: свідоцтво про розірвання шлюбу серії ІІІ-ВЛ № 272032, що видано 26 жовтня 1993 року відділом запису актів запису громадянського стану виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів міста Харкова, де вказано, що 26 жовтня 1993 року розірвано шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_5, дружині після розірвання шлюбу залишено прізвище: «Ковешнікова», запис № 878 від 26 жовтня 1993 року; свідоцтво про смерть серії 4-ВЛ № 081317, видане 15 вересня 2006 року Березівською селищною радою Харківського району Харківської області, де вказано, що ОСОБА_5 померла 11 липня 2006 року, актовий запис № 27 від 15 вересня 2006 року.

Аналізуючи, надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 проживав разом зі своїм дядьком ОСОБА_4 однією сімєю за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Березівка, вулиця Садова, будинок 16, у період з грудня 2000 року до дня смерті останнього та задовольняє вимогу позивача про встановлення факту проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за вищевказаною адресою у період з грудня 2000 року до 09 липня 2015 року.

Судом також встановлено, що за архівними матеріалами Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 31 грудня 2012 року право приватної власності на житловий будинок № 16 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Березівка, вулиця Садова, зареєстровано в 1/3 частині за ОСОБА_4; в 1/3 частині за ОСОБА_1; в 1/3 частині за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24 жовтня 2003 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6, реєстр № 3887, про що свідчать дані витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16943619, сформованого 06 грудня 2007 року Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» та лист Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» вих. № Е-4719 від 22 жовтня 2018 року.

ОСОБА_4 помер 09 липня 2015 року, актовий запис № 14484 від 01 жовтня 2015 року, про що свідчать дані витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 0, сформованого 30 листопада 2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 від 18 жовтня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Березівка, вулиця Садова, будинок 16, після смерті ОСОБА_4, оскільки не надано документа, що підтверджує факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 на день смерті останнього 09 липня 2015 року за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Березівка, вулиця Садова, будинок 16.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 вих. № 1370/01-16 від 05 листопада 2018 року, після смерті ОСОБА_4, померлого 09 липня 2015 року до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини звернувся представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3, інших заяв про прийняття спадщини не надходило; за даними інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 45787717 від 15 листопада 2016 року інформація щодо заповітів складених від імені ОСОБА_4 відсутня; свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом не видавались.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини за ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Статтями 1269 та 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець який на час відкриття спадщини проживав постійно із спадкодавцем, вважається, що прийняв спадщину, якщо не подав заяву про відмову від спадщини, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті дядька ОСОБА_4, прийняв спадщину після його смерті, оскільки судом визнано, що позивач проживав однією сімєю із спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини 09 липня 2015 року за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Березівка, вулиця Садова, будинок 16 та не подав заяву про відмову від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори, інших спадкоємців у померлого немає, суд задовольняє вимоги позивача про визнання права власності та визнає за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частини житлового будинку літ. «А-1», мансарди літ. «Мс», тамбура літ. «а», прибудови літ. «А1-1», напівпідвалу літ. «нпд», веранди літ. «а2», ганків літ. «а1, в», загальною площею 226,60 кв.м., житловою площею 77,50 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. «В», вигрібна яма літ. «К1», колодязь літ. «К», огорожа літ. № 1,2 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Березівка, вулиця Садова, 16, в порядку спадкування за законом після смерті дядька ОСОБА_4, померлого 09 липня 2015 року, при цьому також враховує, що відповідач проти задоволення вимог позивача не заперечував.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1218, 1258, 1264, 1269, 1270 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення: проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Березівка, вулиця Садова, будинок 16 у період з грудня 2000 року до 09 липня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частини житлового будинку літ. «А-1», мансарди літ. «Мс», тамбура літ. «а», прибудови літ. «А1-1», напівпідвалу літ. «нпд», веранди літ. «а2», ганків літ. «а1, в», загальною площею 226,60 кв.м., житловою площею 77,50 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: сарай літ. «В», вигрібна яма літ. «К1», колодязь літ. «К», огорожа літ. № 1,2 за адресою: Харківська область, Харківський район, селище Березівка, вулиця Садова, 16, в порядку спадкування за законом після смерті дядька ОСОБА_4, померлого 09 липня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, паспорт громадянина України № 002101379, орган, що видав № 6351, дата видачі: 20 липня 2018 року, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, селище Березівка, вулиця Садова, будинок 16.

Відповідач Пісочинська селищна рада Харківського району Харківської області, , місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, провулок Транспортний, 2.

Повне судове рішення складено 07 грудня 2018 року.

СУДДЯ О.М. Пілюгіна