Ухвала

21 червня 2018 року

м. Харків

справа № 639/6083/17

провадження № 22-ц/790/1188/18

Апеляційний суд Харківської області у складі судді Бровченко І.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 листопада 2017 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 листопада 2017 року відкрито провадження за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На ухвалу суду першої інстанції 07 грудня 2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2017 року залишено без руху, оскільки апелянтом не сплачено судовий збір, не надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України. .

На усунення недоліків ОСОБА_1 був встановлений десятиденний строк з часу отримання копії ухвали.

22 грудня 2017 року та повторно 21 березня 2018 року на адресу, зазначеною апелянтом як фактичне місце його проживання , були направлені ухвали суду, проте до Апеляційного суду Харківської області повернулися зазначені ухвали та конверти зі зворотнім повідомленням про невручення поштового відправлення у зв'язку із закінчення строку зберігання.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні питання щодо прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права зобов'язує апелянта, самостійно цікавитися перебігом розгляду його скарги в суді апеляційної інстанції. Тривала відсутність такого інтересу з боку апелянта свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права та зловживання правом на апеляцію.

Згідно ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, за якими у разі невиконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений строк, скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам, що діють на час постановлення дійсної ухвали, його апеляційну скаргу, на підставі ст. 357 ЦПК України, належить визнати неподаною та повернути апелянту, а справу направити до суду першої інстанції.

Апелянту роз'яснюється, що відповідно до ч.2 ст.357, ч.7 ст.185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 листопада 2017 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - вважати неподаною та повернути заявникові, а справу направити до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя - І.О. Бровченко