Справа 206/1656/18
Провадження 2/206/713/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 липня 2018 року в залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухоруков А.О.,

за участю секретаря Панюшкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур, про визнання осіб такими, що втратили право користування,

в с т а н о в и в:

29 березня 2018 року позивачка звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур, про визнання осіб такими, що втратили право користування.

В прохальній частині позову позивачка просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, особами такими, що втратили право користування домоволодінням № 60 по вулиці Мальовнича у місті Дніпропетровську, яке належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.12.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та внесений в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за реєстровим номером №1250 від 23.12.2015р.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом є власницею домоволодіння № 60 по вулиці Мальовнича у місті Дніпропетровську після смерті свого батька ОСОБА_5. Дане домоволодіння придбав її батько у ОСОБА_2 та ОСОБА_6, на сьогоднішній день всі члени цієї родини зняті з реєстрації за цією адресою, але брати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 досі зареєстровані в цьому домоволодінні. Відповідачі не являються членами її сімї. спільного господарства вона з ними не веде, в даному домоволодінні вони не проживають і їх особистих речей в домоволодінні немає. Через те що, в добровільному порядку реєстрації місця проживання ці особи після продажу домоволодіння не знялись та участі в утриманні домоволодіння вони не приймають та позивачка вважає, що відповідачі втратили право користування домоволодінням, їх реєстрація створює їм перешкоди, як власнику в користуванні та розпорядженні нерухомим майном, а тому її права власника порушені та підлягають захисту (а.с. 2-7).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2018 року по даній справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду (а.с. 19).

Представник позивача ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася, 03 липня 2018 року подала до канцелярії суду заяву в якій просить задовольнити позов та розглядати справу без її участі. (а.с. 27).

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлений належним чином через оголошення на офіційному сайті «Судова Влада». У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 1 п. 1 ст. 280, ст.ст. 281-282 ЦПК України.

Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не зявився, про день та час розгляд справи повідомлявся.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу укладеного 11 червня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 продали ОСОБА_5 домоволодіння № 60 по вулиці Мальовнича у місті Дніпропетровську (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про смерть виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 31 жовтня 2014 року помер ОСОБА_5, про що зроблено актовий запис за № 403 (а.с. 9).

З свідоцтва про право на спадщину виданого 23 грудня 2015 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, вбачається, що ОСОБА_1 прийняла в спадщину домоволодіння, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, вулиця Мальовнича, будинок 60, після смерті свого батька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер 30 жовтня 2014 року (а.с. 10).

Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером витягу 50600053, 23 грудня 2015 року ОСОБА_1 зареєструвала право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, вулиця Мальовнича, будинок 60 (а.с. 11).

З наданих відповідей адресно довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України вбачається, що відповідач ОСОБА_2 з 16.09.2010 року зареєстрований в Апостолівському районі Дніпропетровської області в с. Ленінське по вул. Першотравнева в будинку №17, відповідач ОСОБА_3 дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. (а.с. 17,18).

В силу ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло.

У відповідності до ст. 310 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

У відповідності до ст. 71 ЖК України, та роз'яснень, даних у п. 10 постанови N 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї зберігається протягом шести місяців або інших строків, передбачених цією статтею.

Також вказаною нормою закону передбачені випадки, коли жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців.

За змістом ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Дослідивши надані докази та за відсутністю підстав вважати, що за відповідачем ОСОБА_3 зберігається житлове приміщення, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в частині заявлених їх до ОСОБА_3 Підстав для задоволення позовних вимог в частині заявлених до ОСОБА_2, судом не вбачається, оскільки відповідач за даною адресою не зареєстрований.

Враховуючи вищевикладені обставини суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259,263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії АН №488490) таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку №60 по вулиці Мальовнича в м. Дніпро, що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії АН №488490) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6) судовий збір в сумі 1409,60 гривень.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Повне судове рішення складено 10 липня 2018 року.

Суддя А.О. Сухоруков