АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3274/18 Справа № 204/4024/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Свистунова О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2017 року

по цивільній справі за скаргою ОСОБА_2, зацікавлена особа ОСОБА_3, Державний виконавець Чечелівського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 на неправомірні рішення та дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2017 року скаржник звернувся до Красногвардійського районного суду Дніпропетровської областізі скаргою, у якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця Дерило В.Г. по встановленню меж земельних ділянок, розташованих за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Наримська, 49 при вчиненні виконавчих дій в рамках виконавчого провадження № 49697609, скасувати постанову від 27 червня 2017 року, винесену державним виконавцем про залучення інженера землевпорядника ФОП ОСОБА_5 для встановлення меж на земельних ділянках при вчиненні виконавчих дій в рамках виконавчого провадження № 49697609. В обґрунтування скарги вказав, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року було частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_6 яким усунуто перешкоди права власності ОСОБА_3 на замельні ділянки площею 0, 0325 Га та 0,0031 Га за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Наримська, 49. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 не перешкоджати у встановлені меж земельної ділянки відмовлено. У Чечелівському відділі державної виконавчої служби м. Дніпра знаходиться на виконанні виконавчий документ № 204/6824/14-ц виданий Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська від 12 грудня 2015 року про усунення перешкод права власності ОСОБА_3 на земельних ділянках, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Наримська, 49, зобовязавши ОСОБА_2 знести встановлений нею паркан та ворота, розташовані на земельній ділянці ОСОБА_3 самостійно і привести земельну ділянку до стану, придатного для використання та передати земельну ділянку в розпорядження ОСОБА_3 Вважає, що державний виконавець вийшов за межі своїх повноважень при здійсненні примусового виконання виконавчого листа, а саме: 10 квітня 2017 року державний виконавець Дерило В.Г. звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з поданням про примусове проникнення до земельної ділянки боржника, в якому просив надати дозвіл на примусове проникнення до земельної ділянки ОСОБА_2 12 квітня 2017 року Красногвардійським районним судом було розглянуто подання та постановлено ухвалу про відмову. Земельна ділянка за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Наримська, 51, кадастровий номер: :07:354:0030 належить не тільки ОСОБА_2, а й на підставі свідоцтва про право спільної сумісної власності ОСОБА_7, тому державний виконавець, звертаючись до суду про проникнення до приватної власності, а також в подальшому, намагаючись встановити межі взагалі ігнорував той факт, що межа стягувача спільна з межею земельної ділянки, яка належить не тільки боржникові, а й третім особам, що грубо порушує право власності на гарантії недоторканості житла, передбачені Конституцією України. 27 червня 2017 року державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ОСОБА_4 винесено постанову про залучення до виконавчих дій інженера землевпорядника для встановлення меж земельної ділянки, хоча встановлення меж земельних ділянок вирішуються за допомогою встановленого механізму, а вирішення спорів в разі суперечок при встановленні меж вирішують органи місцевого самоврядування та, в разі недосягнення згоди суди. В судовому рішенні від 12 грудня 2015 року та виконавчому листі, виданому на підставі цього рішення не йдеться про встановлення меж земельної ділянки, таким чином виносити дану постанову державний виконавець не повноважений, в звязку з чим постанова від 27 червня 2017 року є незаконною. 29 червня 2017 року державний виконавець Дерило В.Г. не дивлячись на відсутність рішення про дозвіл на проникнення до приватної власності, на підставі своєї незаконної постанови від 27 червня 2017 року про залучення спеціаліста для встановлення меж, при вчиненні виконавчих дій намагався проникнути до приватної території самоправно, залучивши для надання допомоги органи поліції, однак представник поліції не зявився. При цьому, в якості спеціалістів прибули двоє невстановлених осіб, які відмовилися надавати документи та посвідчення. Вони стверджували, що співпрацюють з інженером геодезистом, вказаним у постанові державного виконавця ФОП ОСОБА_5, однак, документи на підтвердження трудових відносин з вказаною ФОП надати не змогли, у звязку з їх відсутністю. Підтвердити іншим чином, що вони є спеціалістами в області геодезії також відмовились. Дані факти підтверджуються актом виїзду держаного виконавця на виконавчі дії від 29 червня 2017 року. Таким чином, з боку державного виконавця були допущені грубі порушення прав землевласників. Державний виконавець вдався до перевищення своїх службових повноважень, так як вчинив і продовжує вчиняти дії, виконання яких дозволяється тільки в особливих випадках, або з особливого дозволу, або з додержанням особливого порядку за відсутності цих умов. Механізм встановлення меж земельних ділянок визначений Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою наказом Держкомзему від 18 травня 2010 року за № 376. Пунктом 2.8 даної інструкції передбачено, що після виконання робіт із встановлення меж земельних ділянок та закріплення їх межовими знаками складається акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який містить підписи суміжних землевласників (землекористувачів), у разі якщо вони не заявляють претензій до існуючих меж. Але один з співвласників взагалі не була сповіщена про той факт, що 29 червня 2017 року буде відбуватись встановлення меж її земельної ділянки. Виконавець, в разі якщо вважає за доцільне залучити в якості спеціаліста інженера землевпорядника має право залучити його для зясування та розяснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, а не для встановлення будь-яких фактів, в тому числі земельних меж. Спеціаліст зі свого боку зобовязаний надати письмовий висновок з питань, що містяться в постанові державного виконавця, а також надати усні рекомендації щодо дій, які виконуються за його присутності. З постанови від 27 червня 2016 року не вбачається, які питання ставляться перед спеціалістом, які б допомогли виконати судове рішення. Таким чином державний виконавець Дерило В.Г. перевищив свої повноваження та вдався до неправомірних дій, що посягло порушення права власності боржника та інших осіб.

Ухвалою Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2017 року в задоволенні скарги відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити скаргу, оскільки вважає, що судове рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В порядку пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п.6 ст. 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів).

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, що надані були сторонами під час розгляду справи по суті, у достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

У відповідності до ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, зобовязанні не перешкоджати у встановлені меж земельної ділянки задоволено частково. Усунено перешкоди права власності ОСОБА_3 на земельних ділянок кадастровий номер :07:354:0028 площею 0,0325 га та кадастровий номер :07:354:0029 площею 0,0031 га, які розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Наримська, будинок 49А, зобовязавши ОСОБА_2 знести встановлений нею паркан та ворота розташовані на земельній ділянці ОСОБА_3, самостійно (за власний рахунок) і привести ділянку до стану, придатного для використання та передати земельну ділянку в розпорядження ОСОБА_3. В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, Дніпропетровської міської ради, треті особи: Міністерство юстиції України, ОСОБА_7 про визнання недійсними рішення міської ради, державного акту на право власності на землю, скасування державної реєстрації права власності на землю та спонукання до вчинення зобовязання - відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відт18 вересня 2015 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації права власності на землю скасовано і в задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено, але з інших правових підстав. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

12 грудня 2015 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист № 204/6824/14ц.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2016 року виправлено описку допущену в рішенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року по вказаній цивільній справі, вказавши у другому абзаці резолютивної частини рішення суду вірну адресу розташування спірних земельних ділянок: «м. Дніпропетровськ, вул. Наримська, будинок 49».

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2017 року заяву ОСОБА_2 про розяснення рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, зобовязання не перешкоджати у встановлені меж земельної ділянки та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, Дніпропетровської міської ради, треті особи: Міністерство юстиції України, ОСОБА_7 про визнання недійсними рішення міської ради, державного акту на право власності на землю, скасування державної реєстрації права власності на землю та спонукання до вчинення зобовязання - задоволено.

Розяснено рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року по цивільній справі № 204/6824/2014-ц, у не зміненій частині рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2015 року, не змінюючи при цьому його змісту, а саме, що рішенням суду усунено перешкоди права власності ОСОБА_3 на земельні ділянки кадастровий номер :07:354:0028 площею 0,0325 га та кадастровий номер :07:354:0029 площею 0,0031 га, які розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Наримська, будинок 49, зобовязавши ОСОБА_2 знести встановлений нею паркан та ворота розташовані на земельній ділянці ОСОБА_3, самостійно (за власний рахунок) і привести ділянку до стану, придатного для використання та передати земельну ділянку в розпорядження ОСОБА_3.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх.

Статтею 20 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання. Експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі.

27 червня 2017 року державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 при примусовому виконанні виконавчого листа № 204/6824/14ц винесено постанову про залучення інженера землевпорядника ФОП ОСОБА_5 для встановлення меж земельних ділянок кадастровий №№ :07:354:0028 та :07:354:0029, які розташовані за адресою: м. Дніпро, вул. Наримська, буд. 49 при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитися 29 червня 2017 року за адресою: м. Дніпро, вул. Наримська, буд. 49 о 10 год.

Згідно ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів.

29 червня 2017 року державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 було складено акт про те, що неможливо провести виконавчі дії, оскільки виходом державного виконавця встановлено, що на виконавчі дії не зявилися представник правоохоронних органів та технік був без відповідного посвідчення. Наступні виконавчі дії назначені на 07 липня 2017 року на 10.00 год.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що виконавчі дії з примусового виконання рішення суду не були виконані, а дії державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 не суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги про те, що у рішенні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року та у виконавчому листі від 12 грудня 2015 року не йдеться мова про встановлення меж земельних ділянок, тоді як у постанові державного виконавця від 27 червня 2017 року, державний виконавець залучив до виконавчих дій інженера-землевпорядника саме для встановлення меж земельних ділянок, колегія суддів не може взяти до уваги, зважаючи на наступне.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2015 року, яке набрало чинності 30 листопада 2015 року та ухвалою суду від 13 квітня 2017 року було вирішено про зобовязання ОСОБА_2 знести встановлений нею паркан та ворота розташовані на земельній ділянці ОСОБА_3, самостійно (за власний рахунок) і привести ділянку до стану, придатного для використання та передати земельну ділянку в розпорядження ОСОБА_3.

Оскільки, державний виконавець Дерило В.Г. не є фахівцем спеціальних знань з даного питання, то ним було правомірно залучено до участі у виконавчому провадженні інженера-землевпорядника.

Також, колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта про те, що державним виконавцем порушені права суміжного землевласника ОСОБА_7, оскільки, примусове виконання рішення суду проводиться на земельних ділянках кадастровий номер :07:354:0028 площею 0,0325 га та кадастровий номер :07:354:0029 площею 0,0031 га, які розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Наримська, будинок 49, а згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04 листопада 2013 року, спільна суміжна власність ОСОБА_2 та ОСОБА_8 розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Наримська 51, кадастровий номер: :07:354:0030, площею 0,0778га., яка не є предметом виконавчого провадження, тому при виконанні постанови від 27 червня 2017 року ніяким чином не порушуються права спільної сумісної власності ОСОБА_8

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

У відповідності до вимог ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявності в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вирішуючи спір, суд з дотриманням вимог статей 212 - 214 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, повно, всебічно та обєктивно зясував обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку.

Отже, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судами правильно застосовані.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне судове рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у судовому рішенні суду першої інстанції, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни судового рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 375 ЦПК України правових підстав для скасування судового рішення не має, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді Т.П. Красвітна

ОСОБА_9