АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи - в письмовому провадженні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2017 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів і стягнуто з ОСОБА_3 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2) аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. (однієї тисячі грн.) щомісячно до досягнення дитиною повноліття з індексацією відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2018 року по цивільній справі за позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та винести нове рішення по суті заявлених позовних вимог, оскільки в рішенні суду першої інстанції відсутні арифметичний розрахунок частково задоволених позовних вимог.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2018 року від інших учасників справи до суду не надходило.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.2 ст.147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Таким чином, апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.2 ст.369 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2015 року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання його малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення нею повноліття, в розмірі 700 грн. щомісяця, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_2, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, а саме з 31 жовтня 2014 року.

Згідно із довідками-розрахунками від 28 вересня 2017 року та від 23 листопада 2017 року державного виконавця Соборного ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області заборгованість зі сплати аліментів з ОСОБА_3 та користь ОСОБА_2 відсутня.

ОСОБА_3 обіймає посаду директора ТОВ "Іводент" та згідно із довідкою про доходи отримує заробітну плату у розмірі 3500 грн., що підтверджується довідкою про доходи №19 від 17 листопада 2017 року вданою головним бухгалтером ТОВ "Іводент" Петруша О.І.

26 лютого 2016 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_7 та ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_4

Відповідно до ст..141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов'язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України вбачається, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із пунктами 17, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Законом України "Про державний бюджет на 2018 рік" встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року у розмірі 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що доцільним буде збільшення розміру аліментів та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття з індексацією відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що згідно довідки Головного управління статистики у Дніпропетровській області ,середня заробітна плата станом на 01.10.2017 року становила 7182 грн.,а тому сума аліментів повинна бути розрахована з неї , як 25% -1795,50 грн., колегія суддів вважає необґрунтованими,оскільки в матеріалах справи є довідка с місця роботи ОСОБА_3 згідно якої, він обіймає посаду директора ТОВ "Іводент" та отримує заробітну плату у розмірі 3500 грн.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не навів арифметичного розрахунку розміру аліментів, колегія судді ставиться критично, оскільки суд першої інстанції виходив, як з довідки про заробітну плату, так і посилався на встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2018 рік".

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 367, 368, 369, 374 , 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 06 квітня 2018 року.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича