КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи № 755/2014/17

Апеляційне провадження № 22-ц/824/4102/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 вересня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Чех Н.А., по справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

У січні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому зазначив, що 29 березня 2016 року о 16 год. 45 хв. в м. Вінниці по вулиці Київська, 178, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Honda», р.н. НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_1, яким керував позивач ОСОБА_1

Апеляційним судом Вінницької області було встановлено, що винним у настанні ДТП є ОСОБА_2

Оскільки транспортний засіб «Honda», р.н. НОМЕР_4, не був застрахований за полісом ОСЦПВВНТЗ, з метою отримання регламентної виплати позивач звернувся до МТСБУ і відповідно до листа від 11 листопада 2016 року відповідач розрахував розмір збитку в сумі 23 484,37 грн.

З таким розміром збитку позивач не погодився посилаючись на висновок експертного автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку внаслідок пошкодження ТЗ № 1107/16-21 від 28 квітня 2016 року, що проведений Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, судовим експертом ОСОБА_3, яким визначено вартість матеріального збитку завданого пошкодженням автомобіля НОМЕР_1, внаслідок ДТП, в розмірі 56 010,45 грн.

За таких обставин, посилаючись на положення ст.ст. 3, 6, 33, ч. 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 526 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь із відповідача невиплачене страхове відшкодування у розмірі 32 526,08 грн. та судовий збір у розмірі 640,00 грн. (а.с.2-4)

Представник МТСБУ - Сакалюк Д.В. заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що виплачене позивачу відшкодування в сумі 23 484,37 грн. було здійснено згідно з висновком експертного дослідження № 28-04/16КЕ про визначення вартості матеріального збитку, складеного незалежним судовим експертом ОСОБА_5, яким визначено вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля НОМЕР_1, в сумі 28 181,24 грн. з врахуванням податку на додану вартість. Оскільки позивачем не надано доказів, які б підтверджували ремонт транспортного засобу, МТСБУ було здійснено виплату відшкодування без врахування ПДВ, тобто у розмірі 23 484,37 грн. Вважав, що наданий позивачем висновок №1107/16-21 не може бути прийнятий до уваги, оскільки огляд пошкодженого транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1, оцінювач здійснював без участі зацікавлених осіб, представник МТСБУ не був викликаний на даний огляд, крім того, даний висновок складений не в результаті питань заданих судом. Вказував, що висновок №1107/16-21, на який посилається позивач, в порівнянні з висновком № 28- 04/16КЕ, який був підготовлений на замовлення МТСБУ, містить розбіжності щодо вартості фарбувальних робіт та переліку складових, що підлягають заміні, а саме: кронштейн номерного знаку (вартість 910,00 грн. з ПДВ); передня кришка (капот) (вартість 29150,75 грн. з ПДВ); комплект проводів передніх (парктроніка) (вартість 1740,30 грн. з ПДВ); табличка хладагента (вартість 412,77 грн. з ПДВ). МТСБУ не може погодитись із заміною вказаних запасних частин, оскільки кронштейн номерного знаку відсутній взагалі на автомобілі і фотокартки відображають лише номерний знак та рамку номерного знаку, в комплекті проводів передніх (парктроніка) пошкодження відсутні взагалі. Щодо пошкодження таблички хладагента, то відсутні фотокартки, що підтверджують пошкодження. Передня кришка (капот) має незначну деформацію в передній частині, тому може бути відновлена (відремонтована). (а.с.56-58)

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 20 вересня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до МТСБУ про стягнення страхового відшкодування задоволено частково, стягнуто з МТСБУ кошти у сумі 6 463,66 грн. та судові витрати в розмірі 4 354 грн. (а.с.144-147)

В апеляційній скарзі представник МТСБУ - Сакалюк Д.В. посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 вересня 2018 року, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.На обґрунтування скарги зазначив, що суд неповно з'ясував обставини справи, не врахував фактичних обставин та доводів, які викладені на обґрунтування заперечень проти заявленого позову та дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову. Вказував, що проведеною у даній справі судовою автотоварознавчою експертизою № 11678/17-54 від 05 лютого 2018 року було встановлено вартість матеріального збитку завданого внаслідок пошкодження автомобіля позивача в розмірі 29 948,03 грн., тобто даною експертизою практично було підтверджено об'єктивність висновку № 28- 04/16КЕ, який був складений на замовлення МТСБУ. При цьому, взявши до уваги результати судової експертизи № 11678/17-54 від 05 лютого 2018 року, судом не було враховано положень п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не зменшено суму матеріального збитку на розмір податку на додану вартість. Крім цього, задовольнивши позов частково, судом було стягнуто з МТСБУ на користь позивача всю суму судових витрат, що є порушенням п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України. (а.с.154-157)

Апеляційні скарги від інших осіб, які беруть участь у справі на вказане рішення суду не надходили.

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга МТСБУ на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 вересня 2018 року розглядається апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 березня 2016 року о 16 год. 45 хв. в м. Вінниці по вулиці Київська, 178, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Honda», р.н. НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_1, яким керував позивач ОСОБА_1, внаслідок чого транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 16 вересня 2016 року, ОСОБА_2 визнано винуватим в даній дорожньо-транспортній пригоді. (а.с.5-8)

Оскільки транспортний засіб «Honda», р.н. НОМЕР_4, не був застрахований за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач звернувся до МТСБУ з метою отримання відшкодування шкоди, заподіяної у результаті ДТП і відповідачем здійснено відшкодування на користь позивача у розмірі 23 484,37 грн. (а.с.73)

Цих обставин сторони не заперечували.

МТСБУ виплачено страхове відшкодування на користь позивача без врахування ПДВ, оскільки останнім не надано доказів щодо сплати коштів на ремонтно-відновлювальні роботи автомобіля, акту виконаних робіт, платіжних документів, які б підтверджували ремонт транспортного засобу. При цьому, обґрунтовуючи суму страхового відшкодування у розмірі 23 484,37 грн. відповідач посилався на висновок експертного дослідження № 28-04/16КЕ, складений 06 травня 2016 року судовим експертом ОСОБА_5, згідно якого, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля BMW 520І, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 складає 28 181,24 грн. в тому числі ПДВ. (а.с.59-62)

З таким розміром збитку позивач не погодився, посилаючись на висновок експертного автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку внаслідок пошкодження ТЗ № 1107/16-21 від 28 квітня 2016 року, що проведений Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, судовим експертом ОСОБА_3, яким визначено вартість матеріального збитку завданого пошкодженням автомобіля БМВ 520І внаслідок ДТП, в розмірі 56 010,45 грн. (а.с.10-18)

З метою усунення розбіжностей між висновками наданими сторонами по справі, судом була призначена судова автотоварознавча експертиза.

Згідно Висновку експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи № 11678/17-54 від 05 лютого 2018 року вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, внаслідок ДТП, яка трапилася 29 березня 2016 року, на момент ДТП складала 29 948,03 грн. за змістом вказаного висновку, втрата товарної вартості автомобіля позивача не розраховувалася, оскільки даний автомобіль раніше перебував в ДТП. (а.с.97-104)

Оскільки останній висновок складений за призначеною судом комісійною судовою автотоварознавчою експертизою є повним і обґрунтованим, тому колегія суддів взяла його за основу визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, та відхилила надані сторонами висновки автотоварознавчих досліджень.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства ПДВ. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не надав документів, які б підтверджували факт оплати проведеного ремонту свого автомобіля НОМЕР_1 відповідному платнику ПДВ.

Отже, судом першої інстанції всупереч пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не зменшено розміру оціненої шкоди на суму визначеного відповідно до законодавства ПДВ, а стягнуто на користь ОСОБА_1 розмір оціненої шкоди з ПДВ.

Враховуючи, що вищевказаним висновком експертів за результатами проведення комісійної судової автотоварознавчої експертизи № 11678/17-54 від 05 лютого 2018 року вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, внаслідок ДТП, яка трапилася 29 березня 2016 року, на момент ДТП визначено у розмірі 29 948,03 грн., який підлягає зменшенню на суму ПДВ (20%) у розмірі 4 991,34 грн. і відповідно, виплата МТСБУ повинна була становити 24 956,69 грн. (29 948,03 грн. - 4 991,34 грн. ПДВ)

Оскільки відповідачем здійснено відшкодування на користь позивача у розмірі 23 484,37 грн., тому колегія суддів дійшла висновку, що з МТСБУ на користь позивача має бути стягнуто 1472,32 грн. (24 956,69 грн. - 23 484,37 грн.)

На підставі вищенаведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення скарги, скасування оскаржуваного рішення районного суду і ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).

За змістом п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 травня 2017 року про призначення судової автотоварознавчої експертизи на ОСОБА_1 було покладено обов'язок сплатити вартість проведення експертизи. (а.с.81-82)

ЗгідноАкту здачі-приймання висновку судової автотоварознавчої експертизи від 05 лютого 2018 року № 11678/17-54, за проведення вказаної експертизи сплачено 3 714,00 грн. (а.с.96)

Відповідно до квитанції від 28 січня 2017 року позивачем сплачено 640 грн. судового збору за подачу позову, а також відповідачем за платіжним дорученням від 26 жовтня 2018 року сплачено 960 грн. судового збору за подачу скарги.(а.с. 1, 158)

Таким чином, за результатом апеляційного розгляду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (4,53%), апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, отже позивач має право на відшкодування йому відповідачем частини судового збору за подання позову в розмірі 28,99 грн. (640 грн. х 4,53%) та частини судових витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 168,24 грн. (3 714,00 грн. х 4,53%), а відповідач має право на відшкодування йому позивачем частини судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 43,49 грн. (960 грн. х 4,53%)

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України - задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 вересня 2018 року - скасувати, ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) задовольнити частково і стягнути на його користь із Моторного (транспортного) страхового бюро України (, адреса: м. Київ, Русанівський бульвар, будинок № 8) - 1472 (одна тисяча чотириста сімдесят дві) грн. 32 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України - відмовити.

Стягнути із Моторного (транспортного) страхового бюро України (, адреса: м. Київ, Русанівський бульвар, будинок № 8) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) - 28 (двадцять вісім) грн. 99 коп. судового збору за розгляд справи районним судом та 168 (сто шістдесят вісім) грн. 24 коп. судових витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, адреса: м. Київ, Русанівський бульвар, будинок № 8) 43 (сорок три) грн. 49 коп. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Дата складання повного судового рішення - 03 грудня 2018 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

Д.Р.Гаращенко