441/257/18 2/441/318/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2018 року Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Яворської Н.І.,

з участю секретаря Цап І.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13.02.2018 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини.

Позовні вимоги мотивує тим, що перебувала у фактичних шлюбних стосунках із ОСОБА_2 починаючи з 2013р. по 2015р. За час спільного проживання сімєю у них із відповідачем народився син ОСОБА_3, 13.12.2013р.н.

Вказувала, що у 2015 році відповідач поїхав за кордон на заробітки, а коли повернувся вони проживали сімєю спільно, ще місяць, після чого через сварки та конфлікти, відповідач повернувся проживати до своїх батьків. З цього часу відповідач перестав надавати утримання позивачу та дитині, не допомагав матеріально, за останні два роки придбавав дещо з одягу синові. При цьому він практично не відвідує сина.

Зазначала, що на даний час не працює, соціальної допомоги не отримує, живе за рахунок матеріальної підтримки її батьків, також підзаробляє тимчасовими підробітками. Дитина відвідує садочок, щомісячна оплата якого встановлена у розмірі 214 гривень 50 коп., крім цього вона несе інші витрати, що повязані з утриманням і доглядом сина та намагається забезпечити йому достатні умови проживання та розвитку. Вважає, що відповідач як батько дитини зобовязаний надавати кошти на утримання сина, а оскільки вони із відповідачем не досягли згоди щодо добровільного надання ним коштів вона змушена звертатись до суду. Місце праці і заробіток відповідача на даний час їй невідомий.

Просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з усіх видів заробітку (доходу) відповідача в твердій грошовій сумі 1500 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи з дня подання заяви.

Позивач в судове засідання не зявилася, подавши письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити (а.с.17).

Відповідачем до суду не з»явився, 23.03.2018р. подав заяву в якій він просить розглядати справу у його відсутності, не заперечує сплачувати щомісячну суму аліментів (1500 гривень) на дитину (а.с.18).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Спір витікає із сімейних правовідносин і вирішується відповідно до вимог Сімейного Кодексу України.

Так, відповідно до положень ст.ст. 180, 182, 184 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З позовної заяви, копії свідоцтва про народження серії І-СГ № 392136 від 25.12.2013 р. (а.с.4), вбачається, що сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, 13.12.2013р.н., відповідач батьківства не оспорює.

Із довідки виданої виконавчим комітетом Переможненської сільської ради Городоцького району Львівської області № 115 від 12.02.2018 року (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, з нею проживає син ОСОБА_3, який є на її утриманні.

Відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 26.02.2018р., відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).

Суд враховує, що відповідно до ч. ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, обовязок обох батьків утримувати дітей, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення.

З огляду на те, що позивачу самій матеріально важко утримувати дитину, відповідач батьківства не оспорює, визнав позов, інших утриманців не має, стан його здоровя дозволяє працювати, суд вважає позов підлягаючим задоволенню, а саме в розмірі 1500 грн. на ОСОБА_3, 13.12.2013р.н. щомісячно, з урахуванням того, що обоє батьків зобовязані утримувати своїх дітей, позивач наполягає на стягненню аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, суд вважає за доцільне роз'яснити відповідачу, що згідно, ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вимоги ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263 265, 268, 280 - 282 ЦПК України, ст. ст. 180-184 Сімейного кодексу України суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. (одна тисяча пятсот грн.) 00 коп. на утримання дитини щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 13.02.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору на користь держави.

В частині стягнення аліментів за один місяць рішення звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено «28» березня 2018р.

СуддяОСОБА_4