Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/749/18
Провадження № 2/376/455/2018
"19" червня 2018 р. Сквирський районний суд Київської області за участю:
головуючого судді Клочка В.М.
при секретарі судового засідання Щур Л.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження в залі суду в м.Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-
Позивач звернувся до суду із позовом щодо стягнення неустойки пені за прострочення сплати аліментів, мотивуючи, що рішенням Сквирського районного суду від 02.12.2008. у справі № 2-1161/2008 за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, на відповідача покладено обов'язок сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 0801.1998 року народження та на утримання доньки Богдани, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
Сквирським районним відділом державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження з примусового стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь позивача.
Станом на 01.04.2011 року у звязку з простроченням сплати аліментів заборгованість відповідача по виплаті аліментів склала 6435 грн. 11 коп.
Позивач в судове засідання не зявилася, надала до канцелярії суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі.
Відповідач відзиву проти позову не надав, в судове зсідання не з'явився, на адресу суду повернулися поштові повідомлення про отримання повісток.
На підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Рішенням Сквирського районного суду від 02.12.2008. у справі № 2-1161/2008 за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, на відповідача покладено обов'язок сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 0801.1998 року народження та на утримання доньки Богдани, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості відповідач станом на 01.03.2018 року має заборгованість в сумі 75803,37 грн.

Згідно довідки №82 від 03.04.2018 року позивачка ОСОБА_1 працє в територіальному центрі соціального ослуговування Сквирського району на подаді соціального робітника.

У матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що оспорювалися розрахунки розміру суми заборгованості по аліментам, обчислені державним виконавцем.

У відповідності до ч. 3 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

У відповідності до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом ч. 1, 2 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

З урахуванням правової природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Позивачем розраховано неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів, яка складає 20971 грн. 07 коп.

Оскільки аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України, тому пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Згідно із роз'ясненнями викладеними у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Відповідно до вимог ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суд виходить з вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, враховуючи той факт, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, суду не представлено доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась не з вини відповідача, відповідач є працездатною особою, мав можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, який є мінімальним, тому суд приходить до висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати останнім аліментів на утримання дитини.

Перевіряючи розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, наданий позивачем, судом встановлено, що він здійснений з дотриманням вимог ст. 196 СК України та суд погоджується з ним у повній мірі.

Таким чином, є всі законні підстави для задоволення позовних вимог позивача про на її користь з відповідача неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів в сумі 20971грн. 07 коп.

Суд не вбачає підстав для зменшення розміру неустойки, оскільки відповідачем не надано доказів, які б свідчили про скрутне матеріальне становище. Суд також зазначає, що розмір пені не перевищує загальний розмір заборгованості по аліментам. Крім того, стягнення пені за несплату аліментів, є заходом відповідальності, спрямованим, насамперед, на забезпечення належного виконання аліментних зобов'язань платником аліментів.

Керуючись ст.196 Сімейного кодексу України ст. ст. 10, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (адреса: вул. Підгая, 115, с. Великополовецьке Сквирського району Київської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: вул. Підгая, 115, с. Великополовецьке Сквирського району Київської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2011 року по 01.03.2018 року в розмірі 20 971 (двадцять тисяч девятсот сімдесят один) грн. 07 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: вул. Підгая, 115, с. Великополовецьке Сквирського району Київської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: