У Х В А Л А

7 грудня 2018 року

м. Київ

справа №758/14232/17

провадження № 61-47636ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. розглянув касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Київенерго» - Жекової Ганни Іванівни на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 06 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_2 є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач здійснює оплату таких послуг неналежним чином, у зв'язку з чим перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 9 265,89 грн. за послуги з центрального опалення та 16 423,54 грн. за постачання гарячої води. Вказаний борг позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача, а також 3% річних та інфляційні витрати у розмірі 5 445,72 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06 липня 2018 року, залишене без зміни постановою Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року, у задоволенні позову ПАТ «Київенерго» відмовлено.

Відмовляючи в позову суд першої інстанції, з висновками якими погодився апеляційний суд виходили з того, що позивачем не було доведено факту виникнення договірних відносин з ОСОБА_2 та надання послуг в заявлених обсягах та виникнення заборгованості у зазначеному розмірі,

28 листопада 2018 року представник ПАТ «Київенерго» - Жекова Г.І. звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 06 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року. Просила скасувати ці рішення і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Також заявниця просить поновити строк на касаційне оскарженнязаочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 06 липня 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року, посилаючись на те, що копію повного тексту судового рішення воно отримала поштою 29 жовтня 2018 року, що підтверджується копією конверту з зазначеним номером квитанції та відомостями, то містяться в відкритому реєстрі поштових відправлень Укрпошта.

Згідно зі статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Указані обставини є достатніми підставами для поновлення строку.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надає ПАТ «Київенерго», а тому зобов'язана оплачувати житлово-комунальні послуги, оскільки вона фактично користується ними. Факт відсутності між позивачем та відповідачем договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення відповідача, який є споживачем таких послуг, від їх оплати в повному обсязі. Посилається на безпідставність висновку суду першої інстанції та апеляційної інстанції про недоведеність позовних вимог ПАТ «Київенернго» про те, що ОСОБА_2 є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_2 та про надання позивачем вказаних послуг в тому об'ємі, в якому зазначено в позові. Зазначає, що на підтвердження вказаних позовних вимог позивачем було надано суду розрахунок заборгованості за послуги з центрального опалення та постачання гарячої води за вказаною адресою та вважає, що вказаний рахунок ніким не спростовний, а тому є належним доказом в справі.

Верховний Суд, вивчивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження).

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з розміру сплаченого судового збору, змісту судових рішень у справі заявлено позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, з ціною позову у розмірі 9 265,89 грн. за послуги з центрального опалення та 16 423,54 грн. за постачання гарячої води, а також 3% річних та інфляційні витрати у розмірі 5 445,72 грн., ціна якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому ця справа є малозначною (пункт перший частини шостої статті 19 ЦПК України).

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження;

У цій справі обставин, передбачених частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389 та частиною першою статі 411 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов'язковому скасуванню не встановлено.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Поновити представнику Публічного акціонерного товариства «Київенерго» - Жековій ГанніІванівні процесуальний строк на касаційне оскарження заочного рішення Подільського районного суду м. Києва від 06 липня 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Київенерго» - Жекової Ганни Іванівни на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 06 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко