печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Кирилюк І.В.,

при секретарі судових засідань - Петровій Ю.О.,

за участю:

державного виконавця: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича про примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко С.В. (далі - державний виконавець) звернувся до суду із поданням про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_2; РНОКПП НОМЕР_1).

В обґрунтування подання державний виконавець зазначає, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 47223674 за виданим Шевченківським районним судом м. Києва 12.03.2015 року виконавчим листом щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № 15.3/СЖ-004.06.3 від 07.07.2006 року станом на 19.11.2013 року в сумі: заборгованість за кредитом в розмірі 340 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.11.2013 року становить 2 717 620 грн.; відсотки в сумі 96 362 долари 48 центів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.11.2013 року становить 770 225 грн. 30 коп.; три відсотки річних від суми простроченого кредиту та суми прострочених процентів в сумі 45 411 доларів 26 центів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.11.2013 року становить 362 972 грн. 20 коп., пеню в сумі 423 838 доларів 47 центів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.11.2013 року становить 3 387 740 грн. 89 коп. та судовий збір в розмірі 3 441 грн. та заборгованості за кредитним договором № 77.2/СЖ -378.07.2 від 01.11.2007 року станом на 19.11.2013 року в сумі: заборгованість за кредитом в розмірі 320 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.11.2013 року становить 2 557 760 грн.; відсотки в сумі 97 180 долари 63 центи США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.11.2013 року становить 776 764 грн. 78 коп.; три відсотки річних від суми простроченого кредиту та суми прострочених процентів в сумі 43 530 доларів 11 центів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.11.2013 року становить 347 936 грн. 17 коп., пеню в сумі 417 180 доларів 63 центи США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.11.2013 року становить 3 334 524 грн. 78 коп.

10.04.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 47223674 по виконанню вказаного виконавчого листа.

На даний час заборгованість за виконавчим документом боржником не погашається, ОСОБА_4 не з'являється на виклики державного виконавця, про причини неявки не повідомляє. Боржник ігнорує повідомлення державного виконавця про проведення виконавчих дій та не дає допуску до майна для проведення опису та арешту, що зафіксовано в актах державного виконавця. Також не надає інформацію щодо причин невиконання рішення суду, інформацію та про інше належне боржнику майно, кошти та доходи, що свідчить про навмисне ухилення від виконання рішення суду.

В судове засідання державний виконавець не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Оскільки, неявка державного виконавця не перешкоджає вирішенню питання про примусове проникнення до житла боржника, суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності державного виконавця.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника є необґрунтованим та задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 10.04.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 47223674 за виданим Шевченківським районним судом м. Києва 12.03.2015 року виконавчим листом щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № 15.3/СЖ-004.06.3 від 07.07.2006 року та за кредитним договором № 77.2/СЖ -378.07.2 від 01.11.2007 року.

10.04.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яку 14.04.2015 року направлено на адресу ОСОБА_4

В ході виконання рішення суду державним виконавцем направлено запит до Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України з метою встановлення місця роботи боржника або наявності відкритих рахунків, на які було одержано відповіді про те, що боржник не отримує дохід і не має відкритих рахунків в банківських установах.

Згідно інформації Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1, на підставі договору дарування, посвідченого 08.11.2002 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою С.М., котра відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебуває в іпотеці у стягувача ПАТ «Родовід Банк».

11.01.2016 року, 29.09.2016 року та 21.09.2017 року державним виконавцем направлено виклики боржнику щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

Разом з тим, ОСОБА_4 на виклики державного виконавця не з'явився, про причини неявки не повідомив.

29.09.2016 року, 24.10.2016 року та 28.08.2018 року державним виконавцем складено акти про неможливість провести опис та арешт квартири АДРЕСА_1, оскільки ніхто не відчиняє двері.

04.09.2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Як визначено у ч.ч. 1, 2 ст. 311 Цивільного кодексу України, житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення в ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно п.п. 4, 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду. Звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Разом з тим, відомості про одержання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, яка б направлялась на його адресу, в матеріалах подання відсутні, а також відсутні дані про направлення боржнику будь-яких повідомлень та викликів державного виконавця. Посилання державного виконавця на те, що представник боржника 27.10.2015 року ОСОБА_6 ознайомилась із матеріалами виконавчого провадження, а тому боржнику відомо про існування виконавчого провадження, судом не приймаються, оскільки держаним виконавцем не додано до матеріалів подання копії розписки представника боржника про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження.

Крім того, державним виконавцем не надано доказів на підтвердження направлення повідомлення боржнику про проведення виконавчих дій та його обов'язок допустити виконавця для проведення виконавчих дій.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що державним виконавцем не доведено факту ухилення ОСОБА_4 від виконання рішення суду, не вжито достатньо заходів для безперешкодного входження до житла боржника та його належного виклику, отже, подання Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка С.В. про примусове проникнення до житла боржника є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 30 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 439 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренка Сергія Володимировича про примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_4, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду) - протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 03.10.2018 року

Суддя І.В. Кирилюк