Справа № 140/445/18
Провадження №2/140/479/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16.11.2018 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Царапори О.П.

при секретарі Вакар Г.І.

за участі позивача: ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Немирів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ майна,-

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позицій позивача та відповідача

Виклад позиції позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19.10.2018 року позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у виконкомі Брацлавської селищної ради, Немирівського району Вінницької області, актовий запис за № 42.

За час перебування у шлюбі мають спільних дітей, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час є повнолітніми та проживають окремо від батьків.

Подружні стосунки між сторонами не склалися. Головна причина розладу сімейних стосунків цілковита психологічна несумісність характерів подружжя, різні погляди на шлюб та сімю. За таких обставин ОСОБА_1 вважає що їх шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо.

За час спільного проживання подружжя придбало житловий будинок по АДРЕСА_1 що зареєстрований на ім'я відповідача ОСОБА_2, про що видано Виконкомом Брацлавської селищної ради народних депутатів свідоцтво НОМЕР_2 від 04 червня 1997 року про право особистої власності на житловий будинок на підставі рішення Брацлавської селищної Ради народних депутатів №67 від 28 травня 1997 року. Крім того на підставі рішення 5 сесії 24 скликання Брацлавської селищної Ради народних депутатів від 23 грудня 2002 року ОСОБА_2 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,2281 га. для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, про що видано Державний акт на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_1.

Письмовий договір між сторонами не укладався, домовленості досягнуто не було, а тому позивач враховуючи своє право на частку власності, на спільно придбане майно набуте подружжям за час шлюбу претендує на 1/2 частину житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2281 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, які можуть бути виділені у її власність.

Такі обставини й стали підставою для ОСОБА_1 звернутися до суду з даним позовом.

Виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі суду від 17.08.2018 року.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

Від представника позивача адвоката ОСОБА_5, а також позивача ОСОБА_1 заяв пов'язаних із розглядом справи не надходило.

Відповідач ОСОБА_2 заяв та клопотань, пов'язаних із розглядом справи, до суду не подавав.

Процесуальні дії у справі

Відповідно до ухвали судді від 17.08.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 30.10.2018 року.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судові засідання 30.10.2018 року, 16.11.2018 року не з'являвся, а тому справа розглядом відкладалася.

Відповідно до ч.3ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином .

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Тому, суд з'ясувавши думку позивача, представника позивача адвоката ОСОБА_5 вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу та поділу майна, що спільною сумісною власністю подружжя.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.10.1985 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.7).

Від шлюбу позивач та відповідач мають двоє повнолітніх дітей, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, (а.с.12,13).

Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви та пояснень під час розгляду справи (а.с.4-6).Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача, порушує його особисті немайнові права. Окрім того ОСОБА_1 має намір поділити спільне сумісне майно та визнати за собою право власності на свою частку.

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини щодо розірвання шлюбу та поділом майна , що є спільною сумісною власністю подружжя, які регламентують порядок набуття права власності на майно та регулюються Конституцією України, ЦК України, ЗК України та ЦПК України. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути предъявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Норми статей 57, 60 Сімейного кодексу України, далі - СК України встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Майно, набуте кожним з подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

Згідно ч. 1 ст. 22 Кодексу законів про шлюб та сімю України, далі - КЗшС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

За ч. 1 ст. 28 КЗшС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Згідно з частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Висновки суду

Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з позовом, а тому оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а викладені обставини і підтверджуючі їх докази свідчать також про те, що позивач ОСОБА_1 не може без судового захисту своїх прав визнати в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя права спільної часткової власності на половину майна подружжя, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. ст. 7-10, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280-283, 430 ЦПК України, ст..ст. 368,369,380, ст.ст.180 - 182, 184 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ майна,- задовольнити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 року виконкомом Брацлавської селищної ради, Немирівського району, Вінницькій області, актовий запис № 42, - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « ОСОБА_1».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку по АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки загальною площею 0,2281 га. призначеної для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства на яку було видано державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 на ім'я ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов'язані із поданням позовної заяви до суду в сумі 2114 ( дві тисячі сто чотирнадцять) гривень 40 коп. по сплаті судового збору, а також 3000 ( три тисячі) гривень за надання правової допомоги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького Апеляційного суду через Немирівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.11.2018 року

Суддя: О.П. Царапора