Справа № 336/6274/17
Пр. № 2/336/395/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.,

при секретарі Морозовій В.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, вимоги по якому уточнила протягом судового розгляду, про поділ майна подружжя.

В заяві зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому 20 жовтня 2000 року шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2017 року, що набрало законної сили, розірвано.

За час перебування у шлюбі подружжя набуло таке майно:

- однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 вартістю відповідно до висновку суб'єкта оціночної діяльності 419520 грн.,

- однокімнатну квартиру АДРЕСА_5 вартістю відповідно до висновку суб'єкта оціночної діяльності 445740 грн.,

- трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 вартістю відповідно до висновку суб'єкта оціночної діяльності 865260 грн.,

- земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3 площею 0,025 га, розташовану на території Полянівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області вартістю 5586 грн.,

- земельну ділянку в Якимівському районі Запорізької області, право власності на яку визнано на підставі рішення суду, і так як правовстановлюючі документи на цю ділянку зберігаються у відповідача, позивач позбавлена можливості надати інформацію про вказане нерухоме майно.

Позивач просить поділити майно шляхом передачі їй у власність однокімнатної квартири АДРЕСА_1 вартістю 419520 грн., однокімнатної квартири АДРЕСА_5 вартістю 445740 грн. на загальну суму 865260 грн.

У власність відповідачу пропонує передати трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 вартістю 865260 грн., земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3 площею 0,025 га, розташовану на території Полянівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області вартістю 5586 грн., а також земельну ділянку в Якимівському районі Запорізької області.

В судовому засіданні позивач просить про задоволення заяви.

Відповідач позов не визнав.

В обґрунтування заперечень пояснив, що твердження позивача про те, що трикімнатна квартира по вул. Деповській в м. Запоріжжі є предметом спільної власності подружжя, є хибними, оскільки вказане житло відповідачу подарувала його мати на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 11.02.2017 року, яку напередодні набула за власні кошти за договором купівлі-продажу від 07.02.2017 року. Таким чином, це майно є особистою приватною власністю відповідача, набутою на підставі договору дарування.

Не відноситься до об'єктів спільного майна подружжя і земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_4 на території Чорноземненської сільської ради Якимівського району Запорізької області, право на яку він отримав в порядку розпаювання земель сільськогосподарського призначення як член колективного сільськогосподарського підприємства, а в подальшому на підставі договору міни від 20.04.2017 року обміняв на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3 площею 0,025 га, розташовану на території Полянівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області.

Відповідач подав зустрічний позов (а. с. 56-60), в якому зазначає, що за час перебування у шлюбі подружжя набуло нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_6, вартістю 210005 грн., квартиру АДРЕСА_4 вартістю 544605 грн., а також такі предмети меблів і побутової техніки:

- щафу-купе вартістю 8000 грн., шафу-купе вартістю 3000 грн., ліжко вартістю 3000 грн., диван вартістю 7000 грн., холодильник «SAG» вартістю 6000 грн., шафу дерев'яну вартістю 4000 грн., офісне крісло вартістю 2000 грн., диван «Малятко» вартістю 3000 грн., мікрохвильову піч вартістю 1000 грн., стіл скляний вартістю 2000 грн., три стільця вартістю 400 грн. кожен на суму 1200 грн., кондиціонер «Мідео» вартістю 4000 грн., пральну машину «Samsung» вартістю 3000 грн., водонагрівач вартістю 1000 грн., м'ясорубку електричну вартістю 1000 грн. на загальну суму 52200 грн.

Відповідач просить поділити зазначене ним у зустрічному позові майно шляхом визнання за ним права власності на ? частину нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_6, та на ? частину квартири АДРЕСА_4.

Предмети меблів та побутову техніку на суму 52200 грн. просить залишити у власності позивача, присудивши йому грошову компенсацію в сумі 26100 грн.

В судовому засіданні просить про задоволення зустрічного позову.

Представник відповідача підтримав вимоги свого довірителя, просить про ухвалення рішення на його користь.

Позивач зустрічний позов не визнала, пояснивши, що квартира, про віднесення якої до об'єктів майна подружжя просить відповідач, подарована їй її матір'ю на підставі договору від 15.12.2004 року, тому на неї не можна розповсюджувати режим спільної сумісної власності.

Не оспорюючи того факту, що нежитлове приміщення було набуте під час шлюбу, а зараз воно використовується позивачем як службове, де вона здійснює свою професійну діяльність, просить залишити його у її власності з присудженням відповідачеві компенсації вартості однієї другої його частини.

Що стосується іншого майна, зазначеного в позові відповідача, просить залишити його відповідачеві, так як фактично воно перейшло до нього у житло, де він після припинення шлюбних стосунків проживає.

Таким чином, під час судового розгляду позивач змінила пропозицію щодо варіанту поділу майна, пред'явивши вимогу про визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1 вартістю 419520 грн., нежиле приміщення УІ літ. А1-5 в будинку АДРЕСА_7 вартістю 210005 грн. на загальну суму 629525 грн. з присудженням відповідачу з неї грошової компенсації вартості ? частини нежилого приміщення.

За відповідачем просить визнати право власності на квартиру АДРЕСА_5 вартістю 445740 грн.; щафу-купе вартістю 8000 грн., шафу-купе вартістю 3000 грн., ліжко вартістю 3000 грн., диван вартістю 7000 грн., холодильник «SAG» вартістю 6000 грн., шафу дерев'яну вартістю 4000 грн., офісне крісло вартістю 2000 грн., диван «Малятко» вартістю 3000 грн., мікрохвильову піч вартістю 1000 грн., стіл скляний вартістю 2000 грн., три стільця вартістю 400 грн. кожен на суму 1200 грн., кондиціонер «Мідео» вартістю 4000 грн., пральну машину «Samsung» вартістю 3000 грн., водонагрівач вартістю 1000 грн., м'ясорубку електричну вартістю 1000 грн.; земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3 площею 0,025 га, розташовану на території Полянівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області вартістю на день укладення договору міни земельних ділянок 122129 грн. на загальну суму 649289 грн. (а. с. 107).

Вислухавши учасників справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позови такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних міркувань.

Судом встановлено, що сторони перербували у зареєстрованому 20 жовтня 2000 року шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2017 року, що набрало законної сили, розірвано (а. с. 12-14).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них на мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба і т. і.) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута під час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Разом з тим в силу ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; а також майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

За роз'ясненнями пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

З огляду на наведені положення сімейного законодавства та роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України суд погоджується з твердженнями відповідача про набуття ним права особистої приватної власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 в м. Запоріжжі, так як це житло отримано ним в дар від його матері, яка придбала його за договором купівлі-продажу від 07.02.2017 року (а. с. 47), на підставі нотаріально посвідченого договору від 11.02.2017 року (а. с. 38), а позивач, заперечуючи проти цих обставин, не протиставила вказаним твердженням відповідача жодних фактичних даних на доведення доводів про право спільної власності подружжя на зазначену нерухомість.

З тих самих міркувань виходить суд, відкидаючи твердження відповідача про належність подружжю квартири АДРЕСА_4, так як наданими суду фактичними даними встановлено, що ця річ є предметом особистої приватної власності позивача як така, що отримана в дар на підставі договору від 15.12. 2004 року (а. с. 63).

Не є предметом спільної власності подружжя, а відноситься до об'єктів особистої приватної власності дружини, чоловіка в силу п. 5 ч. 1 ст. 57 СК і земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Як встановлено судом, рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 05.03.2010 року, яке набрало законної сили, за ОСОБА_2 визнано право на земельну частку (пай) з земель сільськогосподарського призначення Якимівського району Запорізької області, зобов'язано виконавчий комітет Чорноземненської сільської ради Запорізької області видати ОСОБА_2 сертифікат на право на земельну частку (пай) з земель сільськогосподарського призначення (а. с. 42-43). На підставі розпорядження Якимівської райдержадміністрації № 463 від 02.09.2010 року відповідачу виданий державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_5 розташовану на території Чорноземненської сільської ради Якимівського району (а. с. 44).

Виходячи з наведених правил сімейного законодавства і встановлених судом фактичних обставин, земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_5 розташовану на території Чорноземненської сільської ради Якимівського району, отримана відповідачем в процесі паювання земель сільськогосподарського призначення, як і земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_3 площею 0,025 га, розташована на території Полянівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, отримана за договором міни земельних ділянок від 20.04.2017 року, є об'єктом особистої приватної власності відповідача.

Таким чином, майно, що є предметом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу за правилами поділу майна подружжя, утворюють однокімнатна квартира АДРЕСА_1 вартістю 419520 грн., однокімнатна квартира АДРЕСА_5 вартістю 445740 грн., нежиле приміщення УІ літ. А1-5 в будинку АДРЕСА_7 вартістю 210005 грн., щафа-купе вартістю 8000 грн., шафа-купе вартістю 3000 грн., ліжко вартістю 3000 грн., диван вартістю 7000 грн., холодильник «SAG» вартістю 6000 грн., шафа дерев'яна вартістю 4000 грн., офісне крісло вартістю 2000 грн., диван «Малятко» вартістю 3000 грн., мікрохвильова піч вартістю 1000 грн., стіл скляний вартістю 2000 грн., три стільця вартістю 400 грн. кожен на суму 1200 грн., кондиціонер «Мідео» вартістю 4000 грн., пральна машина «Samsung» вартістю 3000 грн., водонагрівач вартістю 1000 грн., м'ясорубка електрична вартістю 1000 грн.

Згідно із ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, а відповідно до ст. 70 СК при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка рівні, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, суд знаходить прийнятним передачу у власність кожного з подружжя однокімнатних квартир, як про це просить в судовому засіданні позивач і проти чого не заперечує відповідач: позивачу - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 вартістю 419520 грн., відповідачу - однокімнатної квартири АДРЕСА_5 вартістю 445740 грн.

Вирішуючи питання про долю нежитлового приміщення УІ літ. А1-5 в будинку АДРЕСА_7, суд бере до уваги, що воно слугує позивачу офісом, де вона здійснює професійну адвокатську діяльність, тому у відповідності до ч. 3 ст. 71 СК України не вбачає перешкод для задоволення вимоги позивача про присудження їй вказаного нерухомого майна як речі для професійних занять, що використовується нею у професійній діяльності.

Згідно з наведеною частиною 3 ст. 71 СК України вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.

У зв'язку з передачею неподільної нерухомої речі дружині суд з метою дотримання балансу майнових інтересів подружжя вважає за необхідне присудити відповідачеві предмети меблів і побутову техніку на загальну суму 52200 грн.

При здійсненні поділу майна подружжя в такий спосіб вартість присудженого позивачу майна обчислюватиметься сумою в 629525 грн., що на 131585 грн. більше ніж вартість переданого відповідачеві майна, яка становить 497940 грн.

У зв'язку з викладеним суд знаходить за необхідне присудити відповідачеві з позивача грошову компенсацію вартості його частки в праві спільної власності на майно в сумі 65792 грн. (131585 грн. : 2).

Згідно із ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки в праві спільної сумісної власності на майно допускається лише з його згоди, отримання грошової компенсації за частку в праві власності на певне майно, яким є меблі та побутова техніка, бажає відповідач, тому суд вважає за можливе застосувати такий спосіб поділу майна, передаючи позивачу право на неподільну нерухому річ, якою є нежитлове приміщення, що використовується позивачем як службове.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, до яких відноситься і вартість професійної правничої допомоги, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вартість присудженого відповідачеві в натурі спільного майна подружжя становить 87 процентів від вартості однієї другої частини спільного майна (497940 грн. порівняно з 563732 грн. 50 коп.), тому питома вага витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2800 грн. (а. с. 104), яку належить стягнути з позивача на його користь, становить 13 відсотків і обчислюється сумою в 364 грн.

Керуючись ст. ст. 57, 59, 60, 69-71 СК України, ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 77-81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поділити майно, набуте ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період перебування у шлюбі.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована і проживає в АДРЕСА_8, право власності на квартиру АДРЕСА_1 вартістю 419520 грн., нежиле приміщення УІ літ. А1-5 в будинку АДРЕСА_7 вартістю 210005 грн. на загальну суму 629525 грн.

Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований в АДРЕСА_8, фактично проживає в АДРЕСА_9, право власності на квартиру АДРЕСА_5 вартістю 445740 грн., щафу-купе вартістю 8000 грн., шафу-купе вартістю 3000 грн., ліжко вартістю 3000 грн., диван вартістю 7000 грн., холодильник «SAG» вартістю 6000 грн., шафу дерев'яну вартістю 4000 грн., офісне крісло вартістю 2000 грн., диван «Малятко» вартістю 3000 грн., мікрохвильову піч вартістю 1000 грн., стіл скляний вартістю 2000 грн., три стільця вартістю 400 грн. кожен на суму 1200 грн., кондиціонер «Мідео» вартістю 4000 грн., пральну машину «Samsung» вартістю 3000 грн., водонагрівач вартістю 1000 грн., м'ясорубку електричну вартістю 1000 грн. на загальну суму 497940 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості його частки в праві спільної власності подружжя у сумі 65792 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати з надання професійної правничої допомоги пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 364 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Суддя О.В. Щаслива