Cправа № 563/826/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2018 року

Корецький районний суд Рівненської області

в особі:

головуючого судді Загородько Н.А.

при секретарі Туровичу М.І.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 в частині позовних вимог про встановлення факту проживання однією сімєю в усталених відносинах, що притаманні подружжю, -

встановив:

У поданій до суду заяві позивач ОСОБА_4 просить встановити факт проживання однією сім"єю в усталених відносинах, що притаманні подружжю.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що починаючи з квітня 1998 року між ним та ОСОБА_2 виникли фактичні подружні відносини, які полягали у веденні спільного побуту та бюджету. За час спільного проживання вони придбали житловий будинок, який знаходиться за адресою: Рівненська область, м.Корець, вул.Лермонтова, 3. 27 лютого 2000 року сторони уклали шлюб, який 22 січня 2007 року було розірвано. Спільних дітей від шлюбу не мають. Встановлення даного факту позивачу необхідно для того щоб визнати житловий будинок, який був придбаний ними 14 вересня 1999 року спільною сумісною власністю та визнати право власності на 1/2 частину будинку.

З наведених підстав позивач просить встановити факт проживання однією сімєю в усталених відносинах, що притаманні подружжю між ним та ОСОБА_2 в період часу з квітня 1998 року до моменту офіційної реєстрації шлюбу 27 лютого 2000 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні показали, що знають сторін тривалий час. Дійсно вони підтримували відносини протягом 1998 року - 2000 року, але не проживали однією сім"єю. Вони зустрічалися, але спільного господарства не вели, а в 2000 році між сторонами був зареєстрований шлюб і вони почали жити разом.

Покази допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 грунтуються на особистих спостереженнях та особистому сприйнятті характеру відносин ОСОБА_4 та ОСОБА_2 як подружніх. Крім того, вказані свідки ствердно не зазначили період спільного проживання сторін.

Заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні - 27 лютого 2000 року сторони зареєстрували шлюб, а 22 січня 2007 року розірвали його.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 14.09.1999 року посвідченого державним нотаріусом Корецької державної нотаріальної контори ОСОБА_11 (мати позивача) та ОСОБА_2 придбали будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку на якій розташовано будинок в м.Корець по вул. Лермонтова, 3.

За правилами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов"язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов"язків подружжя.

Разом з тим, згідно із ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

Тобто, при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Відповідно до п. 1 розділу VII Прикінцевих положень Сімейного кодексу України, цей Кодекс набуває чинності одночасно з набуттям чинності Цивільним кодексом України, тобто з 01 січня 2004 року, й до сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набуття ним чинності. Ці права і обов'язки визначаються на підставах, передбачених СК України, у тому числі й положеннями ч. 1 ст. 74 цього Кодексу.

За наведених норм права та встановлених судом обставин, нормами діючого на час виникнення спірних правовідносин, а саме у період з квітня 1998 року до 27 лютого 2000 року, Кодексу законів про шлюб та сім'ю України не передбачалось виникнення права спільної сумісної власності чоловіка та жінки, які проживають однією сім'єю без шлюбу.

До 01 січня 2004 року діяв Кодекс про шлюб та сім"ю України (в редакції 1969 року), нормами якого було чітко передбачено, що шлюб укладається в державних органах реєстрації актів громадянського стану (ст.12). Зазначений Кодекс не передбачав правової можливості встановлення факту проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу та не встановлював юридичних наслідків для чоловіка та жінки, які проживали разом без реєстрації шлюбу.

Крім того, за наведених обставин немає підстав вважати доведеним той факт, що сторони проживали орднією сім"єю до реєстрації шлюбу.

На підставі наведеного, ст.ст. 21, 36, 74 СК України, ст.12 Кодексу про шлюб та сім"ю України, керуючись 10, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

вирішив:

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 в частині позовних вимог про встановлення факту проживання однією сімєю в усталених відносинах, що притаманні подружжю - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Корецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03.04.2018 року.

Суддя