АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 550/911/17 Номер провадження 22-ц/786/740/18Головуючий у 1-й інстанції Михайлюк О. І. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Капушина Г.Л., Хіль Л.М.,

За участю секретаря судового засідання: Колодюк О.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 18 січня 2018 року, ухвалене у період часу з 15 год. 03 хв. по 15 год. 34 хв. 18 січня 2018 року, під головуванням судді Михайлюк О.І.,-

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2017 року позивач ОСОБА_2 в інтересах своєї доньки ОСОБА_3 звернулась з позовом до відповідача ОСОБА_4. про про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Позовні вимоги вмотивовувала тим, що сторони мають повнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею. 11 жовтня 2004 року шлюб між сторонами розірваний. 08 червня 2004 року рішенням Чутівського районного суду Полтавської області з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмір ? частини всіх видів його заробітку щомісячно. 17 липня 2017 року, у зв'язку з досягненням дочкою повноліття, виплата аліментів припинилася.

Після закінчення 11 класів загальноосвітньої школи дочка продовжує навчання у вищому навчальному закладі, а саме: являється студентом денної форми навчання Національного фармацевтичного університету в м. Харкові. Проживає у гуртожитку. Вікторія навчається на бюджетній основі, але стипендію не отримує. Потребує матеріальної допомоги, оскільки кошти потрібні для придбання одягу, взуття, продуктів харчування, необхідних підручників, оплату проїзду та інші витрати.

Відповідач ОСОБА_4 після розірвання шлюбу проживає окремо, матеріальної допомоги у добровільному порядку доньці не надає. Позивач зазначає, що ОСОБА_4 в даний час працює, отримує достойну заробітну плату, має у володінні декілька земельних ділянок, які здає у оренду та отримує від цього додатковий дохід, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу дитині.

Позивач, в свою чергу, ніде не працює, має хронічні захворювання, існує за рахунок домашнього господарства і допомоги від батьків-пенсіонерів.

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 18 січня 2018 року позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь повнолітньої дочки, що продовжує навчання, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно з 22 вересня 2017 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 213 гривень 34 копійки.

В іншій частині позову відмовлено.

З даним рішенням не погодилася позивач ОСОБА_2 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено внаслідок невірної оцінки всіх обставин справи та неналежної оцінки доказів.

Вказує на те, що необхідний розмір витрат на утримання дочки складає 5237 гривень. Відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає. Вона не працює, існує за рахунок підсобного господарства та матеріальної допомоги батьків-пенсіонерів, має хронічні захворювання а тому не має реальної змоги надавати допомогу дитині.

Вважає, що суд безпідставно при визначенні розміру аліментів не було враховано, що крім заробітної плати відповідач має інші доходи, а саме: доходи від надання в оренду житлового будинку та доходи від використання земельних ділянок.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідач має у своїй власності три земельних ділянки: земельний пай площею 2,36 га, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 0,90 га, та земельну ділянку для обслуговування жилого будинку розміром 0,25 га, які розташовані в с. Петрівка Чутівського району Полтавської області.. Проте суд в своєму рішенні дійшов висновку, що від земельної ділянки площею 2,36 га відповідач доходів не отримує, так як в оренду не здає, а обробляє її самостійно.

Апелянт вважає, що оскільки відповідач офіційно не оформляє договори оренди земельної ділянки, але вирощує сільськогосподарські культури, тим самим приховує свої доходи.

Наявність оголошення у рубриці «Здам» про здачу в оренду належного йому житлового будинку, доводить той факт, що відповідач здає його в оренду і також отримує кошти.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 являється рідним батьком повнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 27 серпня 1999 року.

Повнолітня ОСОБА_3 являється студентом денної форми навчання першого курсу 1 групи Національного фармацевтичного університету, спеціальність «Фармація» із кінцевим строком навчання 01 липня 2021 року. Навчається на бюджетній формі навчання, стипендію не отримує, що підтверджується довідками Національного фармацевтичного університету №1854 від 14 червня 2017 року, №286 від 26 грудня 2017 року.

Встановлено, що ОСОБА_3 проживає з 14 вересня 2016 року у м. Харкові за адресою: проспект Ювілейний, 48 у гуртожитку НФаУ, що підтверджується довідкою від 22 грудня 2017 року (.а.с. 69). За проживання в кімнаті № 616 гуртожитку № 1 в 2016 році позивачкою було сплачено 5104,80 грн. в 2017 році 7146.00 грн., що підтверджується квитанціями від 31.08.2016 р., 08.09.2017 р. та карткою гуртожитку виданої на ім'я ОСОБА_3 вікторії Валеріївни (а.с. 9, 70-71).

Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч. 1 ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

У відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Суд зазначає, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічна позиція викладена в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

На підставі ст.ст. 182, 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням: стану здоров'я та матеріального становища дитини; стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

Визначаючи наявність можливості у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу на утримання доньки та надаючи оцінку матеріальному становищу учасників спору, місцевий суд вірно виходив з наступного.

Відповідач ОСОБА_4 одружився вдруге та має іншу смію, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5, від 12 березня 2005 р. (а.с. 49).

Від другого шлюбу має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, від 06 липня 2005 р. (а.с. 50).

З квітня 2016 по березень 2017 року відповідач перебував на обліку в центрі зайнятості як безробітній, що підтверджується відомостями з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків від 19 грудня 2017 року № 12531 (а.с. 58).

Відповідач працював у ФОП ОСОБА_7 на посаді водія з 19.07.2017 р. по 23.11.2017 р. та отримував мінімальну заробітну плату щомісячно, що підтверджується довідкою № 17 від 27.12.2017 р. (а.с. 76).

З 1 грудня відповідач працює в Об'єднаному автогосподарстві закладів та установ охорони здоров'я на посаді водія де також отримував мінімальну заробітну плату, що підтверджується довідкою № 5 від 17.01.2018 р. (а.с. 77).

Крім того, від земельної ділянки (паю) площею 2,36 га доходів не отримує, так як в оренду не здає, що підтверджується довідкою Петрівської сільської ради Чутівського району Полтавської області від 18.10.2017 р. № 1263 в якій зазначено, що земельна ділянка (пай) площею 2,36 га, яка належить ОСОБА_4, обробляється самостійно (а.с. 28).

мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Апеляційний суд, вирішуючи питання обгрунтованості доводів апелянта, виходить з наступного.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, на підтвердження факту отримання відповідачем доходів у вигляді орендної плати як за надання у найм житлового будинку, так і за здачу в оренду земельної ділянки (паю), мають бути надані договори оренди, належним чином оформлені та зареєстровані у визначеному законом порядку.

Посилання апелянта на приховування ОСОБА_4 своїх доходів також є голослівними і не підтверджені ніякими доказами.

Відповідач не заперечував взагалі проти свого обов'язку надавати доньці матеріальну допомогу, але вказував на визначення її розміру, виходячи з його можливостей.

З урахуванням цього, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 18 січня 2018 року, не встановлено.

Підстави для зміни та розподілу судових витрат судом апеляційної інстанції не встановлено.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а апелянт згідно діючого законодавства - звільнена від сплати судового збору, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 374 ч. 1 п.1, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 18 січня 2018 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених нормами ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 29 березня 2018 року.

Головуючий суддя : /підпис/ П.С. Абрамов

Судді: /підпис/ Г.Л. Карпушин /підпис/ Л.М. Хіль

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційого суду

Полтавської області П.С. Абрамов