Справа № 559/2508/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

при секретарі Федчук А.А.

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування Дубенської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог вказує, що вони з відповідачем уклали шлюб 22 грудня 2008 року. Від спільного подружнього життя в них народилося двоє дітей дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя в них не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Тривалий час вони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Сімя розпалась остаточно, шлюбні відносини носять лише формальний характер. Просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_4.

Відповідачем подано заперечення проти позову, згідно якого просить надати їм максимальний строк для примирення, оскільки збереження сім'ї відповідає їхнім інтересам та інтересам їх дітей.

В подальшому відповідачем подано заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи служби в справах дітей Дубенської міської ради з метою вивчення вагомих факторів, що можуть вплинути на визначення місця проживання дітей.

Ухвалою суду від 25 червня 2018 року до участі в справі залучено службу в справах дітей Дубенської міської ради.

В судовому засіданні позивач та її представник змінили позовні вимоги та просять шлюб між сторонами розірвати. Щодо визначення місця проживання дітей. то сторони дійшли згоди про те, що молодша дочка ОСОБА_6 залишиться проживати з матірю, а старша дочка ОСОБА_5 - батьком.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, щодо визнання місця проживання дітей, то підтвердив , що вони дійшли спільної згоди про визначення місця проживання дітей, а саме просить старшу дочку залишити проживати з ним, а молодшу - з позивачем.

Представник служби в справах дітей Дубенської міської ради пояснив, що в питанні розірвання шлюбу між сторонами покладається на розсуд суду. Щодо вирішення питання про визначення місця проживання дітей, то сторони дійшли взаємної згоди щодо врегулювання даного питання.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та докази сторін суд прийшов до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення із слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 22 грудня 2008 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом РАЦС Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №381.

В шлюбі в них народилося двоє дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. в свідоцтва про народження яких сторони вказано батьками (а.с.7,8)

Судом установлено, що сторони припинили подружні стосунки, не бажають їх поновлення. У подружжя різні характери та погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Позивач проти збереження шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам , що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про визначення місця проживання дітей, то судом прийнято до уваги те, що сторони дійшли згоди про врегулювання спору.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з розяснень п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та зясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Дубенської міської ради №5774/05-02-29/18 від 26 листопада 2018 року року щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_4, а ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матірю ОСОБА_3.

Оскільки спору між батьками відносно місця проживання їх малолітніх дітей немає, вони дійшли згоди щодо визначення проживання їх дітей, враховуючи висновок органу опіки і піклування Дубенської міської ради, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід залишити проживати із батьком ОСОБА_4, а ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, слід залишити проживати із матірю ОСОБА_3.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, тому, враховуючи, що позивач просить залишити її шлюбне прізвище, суд вважає, що їй слід залишити шлюбне прізвище «Кошелюк».

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.104, 105, 110, 113, 160, 161 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4), який зареєстрований 22 грудня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №381 - розірвати.

Дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з батьком ОСОБА_4.

Дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати з матір'ю ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест рішення виготовлено 04.12.2018 року

Суддя: