Справа № 487/528/18
Провадження № 2-о/487/43/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., за участю секретаря судового засідання Ігнатьєва А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області про встановлення юридичного факту,

В С Т А Н О В И В:

01.02.2018 р. ОСОБА_1, який проживає за адресою м.Миколаїв вул. 2-Слобідська,73 кв.8, ІНН НОМЕР_1, звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

У своїй заяві заявник зазначив, що 06.09.1999 року помер його батько ОСОБА_2. На теперішній час виникла необхідність оформити спадщину після його смерті, але у звязку з тим, що з роками зберігання документи, які підтверджують родинні відносини між ними пожовкли та не видно чітке написання слів, крім того є розбіжності у написанні імя померлого, просив встановити факт родинних відносин з батьком, а саме, що він ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2.

Ухвалою від 06.02.2018 року по даній справі відкрито провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. В подальшому у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також просив повернути надмірно сплачений судовий збір.

Заінтересована особа Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 44/2018 до майна померлого 06.09.1999 року ОСОБА_2, показання свідка ОСОБА_3, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, 06.09.1999 року помер батько заявника ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_2, заявник ОСОБА_1 звернувся до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з метою оформлення спадкових прав.

Постановою від 30.01.2018 року, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті батька ОСОБА_2, померлого 06.09.1999 року з наступних підстав.

Відповідно до п.4.2 Глави 10 Розділу 2 «Порядку вчинення нотаріальних дій» доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Так, спадкоємцем ОСОБА_1 надано посвідку про народження № 852253. Документ взяти до розгляду не можливо в звязку з тим, що роками зберігання він пожовк та не видно чітко написаних слів. Згідно п.6.24 «Правил ведення нотаріального діловодства» вчинення нотаріальних дій» не приймаються для нотаріального оформлення документи, у яких не можна прочитати текст у первісному написанні, а також не приймаються порвані документи.

Також, заявник звернувся до Державного архіву Миколаївської області з метою отримання дублікату посвідки про народження № 852253, але листом від 23.01.2018 року за № Б-108/03-05 йому було повідомлено, що книги підвідділів РАЦС сільських Рад Вознесенського району Миколаївської області із записами про народження за 1939 рік до архіву на зберігання не надходили, тому підтвердити факт народження в с.Малосолоне ОСОБА_1 неможливо.

Крім того, з наданих до матеріалів справи документів вбачається не ідентичність в написанні імя померлого, так в свідоцтві про смерть імя батька на українській мові зазначено як «Дмітрій», а в свідоцтві про народження його сина, на російській мові як «Дмитрий».

Таким чином, у звязку з вищенаведений підстав заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого батька.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами.

Так, згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії.

За таких обставин суд вважає, що факт родинних відносин між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та батьком ОСОБА_2, який помер 06.09.1999 року знайшло своє підтвердження під час судового розгляду, тому заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволення.

Що стосується вимоги заявника щодо повернення надмірно сплаченої суми судового збору, то суд приходить до висновку про задоволення такого з огляду на наступне.

Як встановлено судом, при подачі позовної заяви до суду, було сплачено судовий збір у розмірі 705,00 грн., що підтверджується оригіналом квитанції № 118 від 31.01.2018 року.

В той же час, згідно з положенням ч. 4 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час подання позову), за подання до суду заяви у справах окремого провадження особою підлягав сплаті судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становило 352,40 грн.

Відтак, позивачем сплачено судовий збір у більшому розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті (внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом), судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про повернення заявнику судового збору в розмірі переплаченої суми, а саме 352,60 грн.

Керуючись ст.ст.12,13,259,263 - 265,315-319 ЦПК України,суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2, померлого 06.09.1999 року.

Повернути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 352,60 грн. надмірно сплаченого ним судового збору відповідно до квитанції № 118 від 31.01.2018 року про сплату 705,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ж.П. Павлова