Провадження № 2/552/5129/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Бойчука А.Ю.,

при секретарі - Іскрич В.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приват Банк», ПАТ «Райффайзен банк Аваль» про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

10.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ПАТ КБ «Приват Банк», ПАТ «Райффайзен банк Аваль», по якому просив:

стягнути з Відповідачів солідарно на користь Позивача 2400 грн. як набуті без достатньої правової підстави.

стягнути з Відповідачів солідарно на користь Позивача 993 грн. в якості втраченої вигоди.

судові витрати 1200 грн. вигляді витрат на юридичні послуги сплачених Позивачем для відновлення своїх порушених прав покласти на Відповідачів солідарно.

При цьому посилаючись на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» публічно запропонував оферту широкому та необмеженому колу осіб можливості отримання банківських послуг. Для цього опубліковані Умови та правила надання банківських послуг через систему Приват24, яка являється системою дистанційного обслуговування клієнтів, умови якої визначаються угодою про використання системи дистанційного обслуговування Приват24. ОСОБА_1 приєднався до зазначених умов та правил шляхом акцепту, тобто відповіді (заяви) Клієнта про прийняття пропозиції розмістити у ПАТ КБ ПриватБанк» депозит на умовах, визначених Офертою. Таким чином, ПАТ КБ ПриватБанк» уклав з Позивачем договір (угоду) надання банківських послуг фізичній особі за яким банк відкрив клієнту картковий рахунок з основною карткою договору № 5-57 0923 0290 4945 і сумою кредитного ліміту 4000 грн.

Станом на 03.08.2013 року на рахунку позивача залишок складав 2637 грн 31 коп. В цей день через комп'ютерну мережу Інтернет і систему «Приват24» Позивач надіслав до Центру електронних платежів ПАТ КБ «ПриватБанк» платіжне доручення №Р24А03182 про переказ на рахунок № НОМЕР_1 його особистих коштів у розмірі 2400 грн. Наступного дня переказ був здійснений і з рахунку ОСОБА_1 було списано 2400 грн. і 39 грн.81коп. комісійних. Зазначені обставини підтверджуються копією платіжного доручення №Р24А03182.

Як встановлено рішенням по справі № 521/12558/14-ц, з відповіді ПАТ Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», наданої на запит суду, вбачається, що власником картки № НОМЕР_1 є ОСОБА_3 Позивач підтверджує, що саме ОСОБА_3 він переказував 2400 грн., які на його рахунок не надходили і тому ним не отримані.

Вказує, що спір між сторонами виник у зв'язку з виконанням ПАТ КБ «ПриватБанк» платіжного доручення Позивача про переказ на картковий рахунок ОСОБА_3, відкритий в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Позивач вважає що дії банка безпідставні та незаконні , оскільки йому було завдано матеріальної шкоди:

- втрачено 2400 грн., які списані з рахунку ОСОБА_1 на нікуди не зараховано. Щоб захищати свої права Позивач був вимушений звернутися за юридичною допомогою та сплатити за юридичні послуги суму у розмірі 1200 грн.

- в якості не отриманої вигоди, так як на грошові кошти, якими Відповідач незаконно заволодів, нараховувалися б проценти в розмірі 20 відсотків річних. На даний час це становить 2400*20%/365*335=775грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши заяву, відповідно до якої позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з'явився, надавши заперечення, відповідно до яких позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити, також надав заяву про застосування наслідків спливу позовної давності.

Представник відповідача ПАТ «Райффайзен банк Аваль» у судове засідання не з'явився,

Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі суттєві обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

Згідно ст. 11 ЦК України виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори і зші правочини.

Вiдповiдно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивiльнi права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), -грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з договору ( угоди) між ними, який не являється нікчемним і не визнаний судом недійсним. Окрім договору, вони регулюються Законами України «Про банки і банківську діяльність», «;Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), іншими підзаконними актами, які визначають загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів в межах України, а також встановлюють відповідальність суб'єктів переказу.

Переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі (пункт 1.24 статті 1 Закону «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Статтею 32 цього Закону встановлена відповідальність банку при здійсненні переказу коштів, відповідно до ч. 1 якої, Банк, що обслуговує платника, та Банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" було укладено договір, на виконання умов якого ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" надав позивачу кредитну картку № НОМЕР_2 з встановленим кредитним лімітом у розмірі 4000,00 гривень.

Через систему дистанційного обслуговування Приват24 позивач самостійно заповнив :реквізити на переказ коштів у розмірі 2400 гривень від 03.08.2013 року.

04.08.2013 року сума коштів у розмірі 2400,00 гривень та комісія була списана з кредитної картки № НОМЕР_2.

У разі зарахування коштів на картку чи рахунок в іншому банку строк зарахування - вловить 3-5 банківських днів.

Як вбачається з виписки по рахунку за період з 01.08.2013 року по 31.08.2013 року сума . переказу у розмірі 2400 гривень на картку № НОМЕР_2 не поверталась, тобто платіж пройшов успішно.

На підставі наведеного, відповідач ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" виконав свої зобов'язання щодо здійснення переказу грошових коштів.

Проте, позивачем не надано доказів неотримання грошових коштів отримувачем та доказів набуття відповідачем грошових коштів у розмірі 2400,00 гривень без достатньої правової підстави, враховуючи, що між позивачем та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" правовідносини виникли на підставі договору.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення втраченої вигоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками визнаються витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа робила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Не зрозуміло з яких підстав позивач просить стягнути з відповідача солідарно 993 гривень в якості втраченої вигоди.

Крім того позивачем не надано доказів на підтвердження нібито нарахування процентів у розмірі 20% річних на суму 2400 гривень.

Щодо позовних вимог в частині відшкодування витрат за надання юридичних послуг суд зазначає наступне.

У ч. 1 ст. 88 ЦПК України зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки у задоволенні позовних позовних вимог було відмовлено, вимоги про стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, суд вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підтверджуються фактичними обставинами справи та зібраними доказами, а тому вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259,263 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приват Банк», ПАТ «Райффайзен банк Аваль» про захист прав споживачів - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 13 липня 2018 року.

Суддя: А. Ю. Бойчук