КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 755/8525/17

провадження № 22-ц/824/1002/2018

29 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суду складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.,

за участю секретаря Дуки В.В.,

сторони:

позивач - Державна іпотечна установа,

відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Хрещатик» про стягнення заборгованості,за апеляційною скаргою Державної іпотечної установи на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 травня 2018 рокуу складі судді Виниченко Л.М.,

встановив:

У травні 2017 року Державна іпотечна установа звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за договором іпотечного кредиту №37/05-56М від 28.10.2005 р. в сумі 70 366,75 грн, а саме: заборгованість по основній сумі боргу - 49 240,40 грн; прострочені відсотки за користуванням кредитом за платіжний період з 01.03.2016 по 31.12.2016 у розмірі 21 126,35 грн та судові витрати по справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.10.2005 між ВАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_2 був укладений договір іпотечного кредиту № 37/05-56М, зі змінами та доповненнями, внесеними договором про внесення змін та доповнень від 01.02.2006 та 13.03.2007.

Згідно умов кредитного договору позичальник отримав в порядку, передбаченому о цим договором та Положенням «Про порядок фінансово-кредитної підтримки молодих сімей та одиноких молодих громадян на будівництво (реконструкцію) житла в місті Києві», затвердженого рішенням Київської міської ради від 18.11.2004 р. №570/1980, довготерміновий іпотечний кредит у сумі 223 502,40 грн для інвестування в будівництво житла з кінцевим терміном погашення 16.06.2034 року з встановленням графіку погашення відповідно до п.4.4 цього договору.

Пунктами 4.1 та 4.3 кредитного договору встановлена плата за користування кредитом у розмірі діючої на момент підписання цього договору облікової ставки НБУ плюс 5,5% річних, що складає 15% річних. Процентна ставка по кредиту змінюється відповідно до зміни облікової ставки НБУ. Відсотки за користування кредитом нараховуються щомісячно, починаючи з дня надання кредиту, за фактичний термін користування кредитом, з урахуванням суми фактичної заборгованості, діючої процентної ставки та фактичної кількості календарних днів у році до дня остаточного погашення кредиту і сплачуються щомісячно не пізніше 20 банківського дня місяця, наступного за місяцем нарахування.

У забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, між ВАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 37/05-56М-2 від 28.10.2005, за умовами якого позичальник та поручитель несуть солідарну відповідальність перед кредитором за невиконання умов кредитного договору.

04.03.2005 року Державна іпотечна установа уклала з ВАТ «КБ «Хрещатик» договір відступлення права вимоги № 309/08, відповідно до якого набула усі права вимоги за договором іпотечного кредиту та усіма договорами укладеними в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором.

Договір №56 від 28.10.2005 р. про порядок компенсації відсотків за користування кредитом, часткове погашення кредиту, наданого за договором іпотечного кредиту №37/05-56М від 28 жовтня 2005 року, укладений між ВАТ «КБ «Хрещатик», позичальником та розпорядником - Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) регулює відносини щодо компенсації КМДА позичальнику відсотків за користування кредитними коштами і жодним чином не змінює умов договору про іпотечний кредит, не звільняє позичальника від плати за користування кредитними коштами відповідно до п. 4.1, 4.3 кредитного договору.

Враховуючи умови кредитного договору та норми ст.1054 ЦК України саме позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а за сплату таких платежів повинен отримати компенсацію від розпорядника бюджетних коштів згідно договору компенсації та Положення.

Оскільки сума заборгованості за кредитним договором сплачена не була, позивач вимушений звернутися до суду з позовом про солідарне стягнення заборгованості з позичальника та поручителя.

Відповідно до наданої позивачем довідки від 06.03. 2018 р. №1205/32/28 загальна заборгованість за договором про іпотечний кредит складає 31 850,90 грн., а саме: залишок заборгованості за основним боргом - 0,00 грн , прострочені відсотки за користування кредитом за період з 01.03.2016 по 01.03.2018 - 30 250,90 грн (а.с.189 т.1).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 травня 2018 рокуу задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Державної іпотечної установи просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову.

Посилається на ті підстави, що рішення суду першої інстанції прийнято з неповним та неправильним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, судом невірно застосовано норми матеріального та процесуального права.

В оскаржуваному судовому рішенні зроблено хибний висновок про звільнення відповідачів від сплати відсотків за користування кредитом. Обов'язок позичальника сплатити відсотки за користування кредитом, визначення розміру відсотків і строків їх нарахування, є істотними умовами кредитного договору. Висновок суду першої інстанції про відсутність обов'язку у відповідачів сплачувати відсотки за кредитним договором зроблено в результаті неправильного застосування норм матеріального права, що регламентують укладення та виконання кредитних договорів.

Судом першої інстанції проігноровано пункт 3.7 договору про порядок компенсації відсотків, який прямо передбачає, що позичальник зобов'язується своєчасно погашати кредит та сплачувати відсотки відповідно до умов кредитного договору та в порядку, передбаченому цим договором.

Судом першої інстанції не прийнято до уваги п. 5.1 Положення про порядок фінансово-кредитної підтримки молодих сімей та одиноких молодих громадян на будівництво (реконструкцію) житла в місті Києві, згідно якого сплата позичальниками нарахованих їм відсотків за користування пільговими довготерміновими іпотечними кредитами або іпотечними кредитами здійснюється щомісяця до 20 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків.

Жодним пунктом договору про іпотечний кредит та договору про порядок компенсації відсотків не передбачено звільнення позичальника від сплати відсотків, а передбачено лише компенсація їх розміру. Саме позичальник має право отримувати компенсацію відсотків, сплачених ним за користування кредитними коштами, а не позивач, який жодного відношення до договору про компенсацію відсотків не має і на якого не поширюється Положення про порядок фінансово-кредитної підтримки молодих сімей та одиноких молодих громадян на будівництво (реконструкцію) житла в місті Києві.

Рішення суду першої інстанції не містить оцінки кожного аргументу, наведеного позивачем, а саме не звернуто уваги на доводи позивача, якими підтверджується обов'язок позичальника сплачувати відсотки за договором про іпотечний кредит.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

У судовому засіданні представники позивача - Подольський А.Ю. та Тодосієнко В.М. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалене по справі судове рішення без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (стаття 3 ЦК України). Відповідно до частин другої та третьої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем ОСОБА_2 здійснено дострокове погашення кредитних коштів за договором про іпотечний кредит від 28.10.2005 р. Вимога про стягнення відсотків є безпідставною, оскільки обов'язок по сплаті відсотків покладено на Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) згідно договору № 56 про порядок компенсації відсотків за користування кредитом, часткове погашення кредиту від 28.10.2005 р. Крім того, як убачається з Додатку №1 від 13.03.2007 року до Договору іпотечного кредиту №37/05-56М від 28.10.2005р., укладеного між ВАТ КБ «Хрещатик» та ОСОБА_3, останній зобов'язувався щомісячно сплачувати кредитні кошти, що не включають відсотки за кредитом.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що у відповідності до умов укладеного договору саме на позичальника ОСОБА_2 було покладено обов'язок сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, а тому саме він та поручитель ОСОБА_3 повинні нести відповідальність за наслідки їх несплати є необґрунтованими.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині перші статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин першої та другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні», постанови Кабінету Міністрів від 29 травня 2001 року №584 «Про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла», з метою сприяння соціальному захисту молоді, поліпшення житлових умов молоді у місті Києві, забезпечення ефективності використання бюджетних коштів, що затверджені у бюджеті міста Києва на відповідний період, для надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) житла, Київська міська рада рішенням №570/1980 від 18 листопада 2004 року затвердила Положення про порядок фінансово-кредитної підтримки молодих сімей та одиноких молодих громадян на будівництво (реконструкцію) житла в місті Києві».

Відповідно до п. 30 цього Положення позичальник, який не має дітей, сплачує кредит з відсотковою ставкою у розмірі 3 відсотки річних суми зобов'язань за кредитом; позичальник, який має одну дитину, звільняється від сплати відсотків за користування кредитом; позичальникові, який має двох дітей, крім того, за рахунок бюджетних коштів погашається 25 відсотків суми зобов'язань за кредитом на момент застосування пільги; позичальникові, який має трьох і більше дітей, - 50 відсотків суми зобов'язань за кредитом на момент застосування пільги.

Судом встановлено, що 28 жовтня 2005 року між ВАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_2 (позичальник) укладено договір іпотечного кредиту 37/05-56М, за умовами якого банк надає позичальнику в порядку, передбаченому цим договором, Положенням «Про порядок фінансово-кредитної підтримки молодих сімей та одиноких молодих громадян на будівництво (реконструкцію) житла в місті Києві», довготерміновий іпотечний кредит в сумі 223 502,40 грн для інвестування в будівництво житла з кінцевим терміном погашення 16 червня 2034 року з встановленням графіку погашення кредиту відповідно до п.4.4 цього договору.

Відповідно до п.1.1 цього договору за користування кредитом встановлюється плата у розмірі діючої на момент підписання договору облікової ставки НБУ плюс 5,5% річних. Процентна ставка по кредиту змінюється відповідно до зміни облікової ставки НБУ.

Відповідно до списку №1 молодих сімей та одиноких молодих громадян, яким надається фінансово-кредитна підтримка для отримання кредиту у ВАТ КБ «Хрещатик» на будівництво квартир по будинку №6 на вул. Жмаченка, затвердженого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 01 серпня 2005 р., та на підставі Положення «Про порядок фінансово-кредитної підтримки молодих сімей та одиноких молодих громадян на будівництво (реконструкцію) житла в місті Києві», позичальник має наступні пільги щодо погашення кредиту та сплати відсотків: повну компенсацію встановленої цим договором відсоткової ставки за користування кредитом (п.4.2 договору).

Погашення кредиту здійснюється за графіком, який встановлюється з місяця, в якому позичальник отримує свідоцтво про право власності на квартиру. Кінцева дата погашення кредиту 16 червня 2034 року (п.4.4 договору).

Сплата відсотків та кредиту за встановленою пільгою відповідно до п. 4.2 здійснюється на підставі договору про встановлення порядку компенсації відсотків за користування кредитом, часткового погашення кредиту, наданого за цим договором, укладеного між банком, позичальником та розпорядником бюджетних коштів, визначеним рішенням Київської міської ради ( п.4.5 договору).

Невід'ємною частиною цього договору є «Договір про встановлення порядку компенсації відсотків за користування кредитом, часткового погашення кредиту», укладеним між банком, позичальником та розпорядником бюджетних коштів, визначеним рішенням Київської міської ради №570/1980 від 18.11.2004 року (п.8.5 договору).

Відповідно до договору №56 про порядок компенсації відсотків за користування кредитом, часткове погашення кредиту, наданого за договором іпотечного кредиту №37/05-56М від 28 жовтня 2005 року, укладеного між Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ( розпорядник бюджетних коштів), ВАТ «КБ «Хрещатик» та ОСОБА_2, уповноважений банк в межах Положення про порядок фінансово-кредитної підтримки молодих сімей та одиноких молодих громадян на будівництво (реконструкцію) житла в місті Києві, згідно списку молодих сімей та одиноких молодих громадян №1 від 01 серпня 2005 року, наданого Уповноваженому банку розпорядником бюджетних коштів та договору іпотечного кредиту №37/05-56М від 28 жовтня 2005 року з усіма додатками та додатковими договорами до нього надає позичальнику кредит у сумі 223 502,40 грн з встановленням плати за користування кредитом у розмірі процентів річних, рівній одній обліковій ставці НБУ плюс 5% річних, що складає 15% річних на момент підписання цього договору, з метою будівництва (реконструкції) житла в місті Києві (п.1.1).

Розпорядник бюджетних коштів в термін до 15 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків за користування кредитом, перераховує Уповноваженому банку належну позичальнику: 1.2.1. компенсаційну частину відсотків за користування кредитом у повному обсязі.

Позичальник безпосередньо сплачує Уповноваженому банку: 2.1.1. суму кредиту 223 502,40 грн. на позичковий рахунок щомісячно до 25 числа поточного місяця.

Розпорядник бюджетних коштів, на підставі реєстру, отриманого від Уповноваженого банку, суму часткового погашення відсотків, що підлягають погашенню з бюджету за пільгами, встановленими позичальнику, не пізніше 15 числа місяця наступного за місяцем надання кредиту, перераховує Уповноваженому банку.

Уповноважений банк зобов'язується перерахувати кошти на компенсацію відсотків та погашення кредиту, отримані від розпорядника бюджетних коштів, на рахунки позичальника не пізніше наступного робочого для після їх зарахування на рахунки Уповноваженого банку (а.с. 34 т.1).

Відповідно до графіка погашення кредиту, встановленого у додатку №1 від 13.03.2007 року до договору іпотечного кредиту №37/05-56М від 28.10.2005 року, сума кредиту, що підлягає погашенню позичальником, становить 223 502,40 грн. (а.с. 15 т.1).

З огляду на те, що позичальнику надавався довготерміновий пільговий кредит на будівництво житла, який у відповідності до п.30 &qu"s;Положення про порядок фінансово-кредитної підтримки молодих сімей та одиноких молодих громадян на будівництво (реконструкцію) житла в місті Києві» передбачав можливість звільнення позичальника від сплати відсотків за користування кредитом з відповідною компенсацією за рахунок бюджетних коштів, враховуючи ту обставину, що умови укладеного договору іпотечного кредиту, договору №56 про порядок компенсації відсотків за користування кредитом, часткове погашення кредиту, наданого за договором іпотечного кредиту №37/05-56М від 28 жовтня 2005 року, графік погашення кредиту не передбачали обов'язку позичальника зі сплати відсотків за користування кредитом, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідачів суми заборгованості, що виникла внаслідок несплати відсотків.

Судом також встановлено, що 28 жовтня 2005 року між ВАТ КБ «Хрещатик» та ОСОБА_3 (поручитель) укладено договір поруки №37/05056М-02, за яким поручитель зобов'язується перед банком нести солідарну відповідальність за виконання ОСОБА_2 зобов'язань перед банком по погашенню кредиту, згідно з яким позичальник повинен повернути банку в строк по 16 червня 2034 року кредит в сумі 223 502,40 грн., а також сплатити комісії та штрафні санкції, передбачені кредитним договором та відшкодувати можливі збитки, завдані неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором (п.1).

Відповідно до умов даного договору поручитель несе солідарну з позичальником відповідальність за виконання останнім зобов'язань за кредитним договором (за сплату кредиту та штрафних санкцій, нарахованих на суму кредиту)(п.1.1) (а.с.22 т.1).

Умови договору поруки також не передбачали відповідальності поручителя у випадку невиконання позичальником зобов'язань зі сплати відсотків.

Відповідно до п. 3.7 договору №56 про порядок компенсації відсотків за користування кредитом, часткове погашення кредиту, наданого за договором іпотечного кредиту №37/05-56М від 28 жовтня 2005 року, позичальник зобов'язується своєчасно погашати кредит та сплачувати відсотки в обсязі відповідно до умов кредитного договору та в порядку, передбаченому цим договором.

Враховуючи, що умови договору іпотечного кредиту не передбачають обов'язку позичальника сплачувати відсотки, а порядок сплати, передбачений договором №56 від 28.10.2005 р. встановлює лише обов'язок позичальника сплачувати уповноваженому банку суму кредиту у розмірі 223 502,40 грн., при цьому перерахування коштів для погашення відсотків з бюджету за пільгами, встановленими позичальнику, покладено на розпорядника бюджетних коштів, доводи апеляційної скарги про наявність у позичальника обов'язку сплачувати відсотки є необґрунтованими.

04 березня 2008 року між Державною іпотечною установою та ВАТ КБ «Хрещатик» укладено договір відступлення права вимоги №309/08, за умовами якого банк передає, а установа приймає всі права вимоги за іпотечними договорами, вказаними у додатку №1 до цього договору, який є його невід'ємною частиною.

Та обставина, що Департаментом будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не здійснюється компенсація відсотків та їх погашення за користування пільговими кредитами через відсутність договірних відносин з Державною іпотечною установою, до якої перейшло право вимоги, в тому числі за договором іпотечного кредиту №37/05-56М від 28.10.2005, не може бути достатньою підставою для покладення відповідальності за несплату відсотків на особу, яка мала встановлені державою пільги по їх сплаті.

Відповідно до довідки Державної іпотечної установи від 06.03.2018 р. №1205/32/28, загальна заборгованість за договором про іпотечний кредит №37/05-56М від 28.10.2005 р., що укладений з ОСОБА_2, станом на 01.03.2018 р. становить 31 850,90 грн., з яких: залишок заборгованості за основним боргом - 0,00 грн; прострочені відсотки за користування кредитом - 30 250,90 грн (а.с.189 т.1).

З огляду на відсутність заборгованості по сплаті основного боргу, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги та наявні в матеріалах справи докази не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Державної іпотечної установи залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з для її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 03 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач: Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк