Справа № 199/1303/18
(2-о/199/76/18)
РІШЕННЯ

Іменем України

18.06.2018 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., за участі заявника ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, заінтересованої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Амур-Нижньодніпровський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану, ОСОБА_3 -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зазначивши, що вона є донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження Н-АВ № 129678 від 16.07.1970 року. Після укладання шлюбу заявниці з ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу У-КИ№ 257614 від 20.08.1988 року, її дівоче прізвище було змінено з «Лук'яненко» на «Сидоренкова».

Мати заявниці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 07 лютого 2017 року. Дівоче прізвище матері заявниці - ОСОБА_6, а прізвище Лук'яненко було нею взяте після укладання шлюбу з ОСОБА_7, батьком заявниці. Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження УІІ-УР № 011682 від 08.09.1963 року.

Батьком матері заявниці та її рідним дідом є ОСОБА_6 (Алоіз) Петрович, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3 у Латвії, ці відомості підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_8 № 1755063, яке видано Красногвардійським Бюро ЗАГС м. Дніпропетровська. Матір'ю ОСОБА_8 є ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_6 (ОСОБА_10) Петрович, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрували шлюб 09 січня 1926 року у місті Катеринослав, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб № 415 від 09.01.1926 року. Після одруження ОСОБА_11 взяла прізвище чоловіка ОСОБА_6.

У копії актового запису № 56 від 09 січня 1926 року з книги реєстрації актів цивільного стану по місту Катеринославу про укладення шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у відомостях про молодих у графі національність зазначено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 латиш. .

31 грудня 1937 року діда заявниці - ОСОБА_10 було заарештовано по звинуваченню у контрреволюційній діяльності та засуджено до розстрілу, коли матері заявниці ОСОБА_4 було лише 1,2 роки. Свого батька вона не пам'ятала.

Про той факт, що її батько був за національністю латиш та місце його народження, матері заявниці ОСОБА_4 не було відомо до 2004 року. Бабуся заявниці (мати ОСОБА_4 ) ОСОБА_9, тривалий час приховувала ці відомості, ніколи в дитинстві не розповідала їй про батька, оскільки за часів Радянського Союзу у період 1937-1953 роки вони вважалися членами родини репресованого ворога, про це було небезпечно говорити. Побоюючись репресій та переслідувань за національною ознакою ОСОБА_9 зазначила національність доньки -ОСОБА_4 як росіянка, внаслідок чого остання була впевнена, що вона є росіянкою.

У 1957 році бабусі заявниці ОСОБА_9, надійшов лист із довідкою № 4н-16161від 05.03.1957 року, в якому зазначалося, що справа по звинуваченню ОСОБА_6П переглянута Воєнною колегією Верховного суду СРСР 17.11.1956 року у відношенні ОСОБА_6 скасована і справа припинена в зв'язку із відсутністю складу злочину.

Після смерті бабусі у 2004 році, мати заявниці ОСОБА_4 вирішила дізнатися більше інформації щодо свого батька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, за можливості дізнатися про його місце поховання, з цією метою вона звернулась до управління Служби безпеки України.

З відповіді управління СБУ в Дніпропетровській області № 55/10/Л-23/П-5132 від 13 вересня 2004 року її матері ОСОБА_4, стало відомо, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5, за національністю латиш.

З метою дізнатися якомога більше відомостей про батька та розшукати родичів у Латвії, ОСОБА_4 також зверталася до Посольства Латвії в Україні, до державного архіву Латвії та архівного фонду Церковні книги Римско-католицьких приходів Латвії-.

З архівного фонду Церковні книги Римско-католицьких приходів Латвії була надана архівна довідка за № LVVA-6.2.1./5/15393 від 22.09.2016 року, в якій зазначається, що в реєстрі народжених та хрещених Резекненського Римсько- католицького приходу за 1900 рік (запис № 124) є відомості про Алоїза ОСОБА_6, сина селянина Петра та ОСОБА_12, який народився 2 травня 1900 року (за старим стилем, за новим стилем 14 травня) у селищі Скангелі Розенмуйжскої волості (в 1925-1940 роках Скангалі в волості Резнас Резекненського уїзду). Також було зазначено, що населеного пункту Скапкалі на території Латвії до 1940 року не існувало і на теперішній час відсутній. Зазначені відомості також підтверджуються скриншотами копій сторінок архівної справи з офіційного сайту архівного фонду Церковні книги Римско- католицьких приходів Латвії.

Так як зі слів бабусі заявниці ОСОБА_9, її чоловік ОСОБА_6 дуже погано розмовляв російською мовою, то вбачається, що під час допитів із застосуванням тортур слідчі очевидно неправильно зрозуміли слова дідуся щодо місця його народження та помилково зазначили у документах назву селища Скапкалі замість правильного Скангалі.

Таким чином, факт родинних завязків за ступенем спорідненості «дід онука» між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 Алоїзом Петровичемнеобхідно для впорядкування документів та для реалізації особистих прав, а саме підтвердження латишського походження.

Іншим шляхом встановити вказаний юридичний факт неможливо,у зв'язку з цим заявницяпросить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець селища Скангалі Латвія за національністю латиш є рідним дідусем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Заявник ОСОБА_1 та її представник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, просила задовольнити заяву в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засіданні, підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити заяву в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Амур-Нижньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у судове засідання не зявився, просив слухати справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Судом встановлено що заявник ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження Н-АВ № 129678 від 16.07.1970 року. Після укладання шлюбу заявниці з ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу У-КИ№ 257614 від 20.08.1988 року, її прізвище було змінено з «Лук'яненко» на «Сидоренкова». Дівоче прізвище матері заявниці - ОСОБА_10, а прізвище Лук'яненко було нею взяте після укладання шлюбу з ОСОБА_7, батьком заявниці. Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження УІІ-УР № 011682 від 08.09.1963 року.

Батьком матері заявниці та її рідним дідом є ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ці відомості підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_8 № 1755063, яке видано Красногвардійським Бюро ЗАГС м. Дніпропетровська. Матір'ю ОСОБА_8 є ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрували шлюб 09 січня 1926 року у місті Катеринослав, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб № 415 від 09.01.1926 року. Після одруження ОСОБА_11 взяла прізвище чоловіка ОСОБА_6

У копії актового запису № 56 від 09 січня 1926 року з книги реєстрації актів цивільного стану по місту Катеринославу про укладення шлюбу між ОСОБА_6. А.П. та ОСОБА_11 у відомостях про молодих у графі національність зазначено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, латиш.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду по даній цивільній справі від 17.04.2018 року було витребувано у Державного архіву в Дніпропетровській області належним чином завірену копію актового запису № 2662 про народження ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного 11 листопада 1936 року Красногвардійським бюро ЗАГС м. Дніпропетровська, а також витребувано з Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області для огляду архівну кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у вчиненні злочинів, передбачених ст..54-10 КК УРСР, засудженого згідно Постанови НКВС та прокурора СРСР від 26.01.1938 року до вищої міри покарання, вирок приведений до виконання 04.02.1938 року, реабілітований посмертно визначенням Військової колегії Верховного Суду СРСР № 4н-016161/56 від 17.11.1956.

Відповідно до актового запису № 2662 про народження ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного 11 листопада 1936 року Красногвардійським бюро ЗАГС м. Дніпропетровська батьком ОСОБА_8 є ОСОБА_6, латиш за національністю, 36 років.

Відповідно до матеріалів кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у вчиненні злочинів, передбачених ст..54-10 КК УРСР, засудженого згідно Постанови НКВС та прокурора СРСР від 26.01.1938 року до вищої міри покарання, вирок приведений до виконання 04.02.1938 року, реабілітований посмертно визначенням Військової колегії Верховного Суду СРСР № 4н-016161/56 від 17.11.1956 р., а саме протоколу допиту та анкети обвинуваченого обвинуваченим є ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець Вітебської губернії Розенмуйжскої волості Режицького повіту село Скангалі, за національністю латиш.

Згідно додаткових доказів, наданих Державним архівом Дніпропетровської області від 08.06.2018 р. №Л-62-2018, а саме копій актових записів про народження та смерть ОСОБА_13,ІНФОРМАЦІЯ_9, померлого 22.08.1937 року, латиша за національністю, копій актових записів про народження та смерть ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_10, померлого 01.03.1932 року, батьком останніх є ОСОБА_6, латиш за національністю.

З архівного фонду Церковні книги Римско-католицьких приходів Латвії була надана архівна довідка за № LVVA-6.2.1./5/15393 від 22.09.2016 року, в якій зазначається, що в реєстрі народжених та хрещених Резекненського Римсько- католицького приходу за 1900 рік (запис № 124) є відомості про Алоїза ОСОБА_6, сина селянина Петра та ОСОБА_12, який народився 2 травня 1900 року (за старим стилем, за новим стилем 14 травня) у селищі Скангелі Розенмуйжскої волості (в 1925-1940 роках Скангалі в волості Резнас Резекненського уїзду).

Таким чином, суд вважає встановленим факт, що дід заявника - ОСОБА_6, що народився 02 травня 1900 року в селі Скангелі ( у 1925-1940 роках Скангалі) Розенмуйжскої волості Режицького повіту Вітебської губернії, за народження мав імя «Алоіз», та є латишем за національністю.

В іншій часині заяви необхідно відмовити, оскільки згідно вищенаведених документів, вбачається, що дідом заявника є саме ОСОБА_6, а не ОСОБА_10, що не виключає можливості зміни ОСОБА_6 за життя імені з «Алоіз» на «Олексій».

Судові витрати по справі не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 293,294,315-319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,- задовольнити частково.

Встановити факт, що дід ОСОБА_1 ОСОБА_6, народився 02 травня 1900 року в селі Скангелі Розенмуйжскої волості Режицького повіту Вітебської губернії, за народження мав імя «Алоіз», та є латишем за національністю.

В іншій частині заяви відмовити.

Судові витрати по справі не відшкодовуються.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцяти денний строк з дня складання повного рішення апеляційної скарги.

Суддя Руденко В.В.