КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 520/3074/18
Провадження № 2/520/4112/18
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Петренка В.С.
за участю секретаря Шевчук В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,
14.03.2018року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на її - ОСОБА_2 користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, 25.10.2013року народження, у твердій грошовій сумі щомісяця у розмірі 4000 гривень, починаючи з дня предявлення позову й до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути зОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на її - ОСОБА_2 користь понесені нею додаткові витрати на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 6 975,44 грн.
В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що вона певний час проживала спільно з ОСОБА_3 однією сімєю без реєстрації шлюбу.
Позивачка зазначає, що 25 жовтня 2013року у них народилася донька - ОСОБА_4, яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні.
Позивачка вказує, що самостійно несе витрати по утриманню дитини, однак коштів для забезпечення та задоволення першочергових потреб дитини не вистачає.
Також позивачка зазначає, що відповідач аліменти нікому не платить стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться.
Крім того, позивачка вказує, що донька - ОСОБА_4, хворіє (повний діагноз: вторинна дисплазія тазобедренних суставів - на період життя дитини у віці 3,5 місяців; пупкова грижа - на період життя дитини у віці 1,9 років, плосковальгусна деформація нижніх кінцівок - на період життя дитини у віці 2,6 років), що підтверджується доданою медичною документацією, внаслідок чого, вона несе додаткові витрати на спеціальне ортопедичне взуття для дитини та інші речі, необхідні для її повноцінного розвитку та життя.
Станом на момент звернення до суду, як зазначає позивачка, вона понесла додаткові витрати на утримання доньки у розмірі 13 950,88грн., половину з яких, на думку позивачки, необхідно стягнути з відповідача.
У звязку з тим, що матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає, позивачка звернулася до суду із відповідним позовом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 26.03.2018року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання 20.06.2018року зявився представник позивача, наполягав на задоволенні позовних вимог, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу, зазначену у позовній заяві, яка не змінювалася, про що свідчить довідка з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області, у судові засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Приймаючи до уваги, що судові відправлення були повернуті поштою із відміткою «за закінченням терміну зберігання», суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивачки Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивачки, суд дійшов висновку про необхідність частково задоволення позову, виходячи з наступного.
Як встановлено судом у судовому засіданні, 25 жовтня 2013року у позивачки - ОСОБА_2 та відповідача - ОСОБА_3 народилася донька ОСОБА_4, про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 4).
З довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) за №2 від 21.02.2018р. вбачається, що ОСОБА_4, 25 жовтня 2013року народження, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 (колишня вулиця Гайдара)АДРЕСА_1, разом з нею зареєстровані та проживають її мати - ОСОБА_2,бабуся ОСОБА_6 та дідусь ОСОБА_7 Ханафієвич (а.с. 5).
Судом встановлено, що на теперішній час ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають окремо, а їх донька ОСОБА_4, 25 жовтня 2013року народження, проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.
При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства, за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
На думку суду позивачкою не надано доказів щодо можливості виплати ОСОБА_3аліментів у визначеному в позовній заяві розмірі 4 000,00грн. щомісячно.
Стаття 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018рік» установлює у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні.
Враховуючи викладене, а також те, що обовязок по утриманню дитини у батьків є рівним, суд вважає за необхідне позов в частині стягнення аліментів задовольнити частково, а саме: стягувати з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4, 25 жовтня 2013року народження, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 492 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 березня 2018року й до досягнення повноліття ОСОБА_4, тобто до 25 жовтня 2031року.
Щодо вимог ОСОБА_2про стягнення з ОСОБА_3 понесених додаткових витрат на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 6 975,44 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4, 25 жовтня 2013року народженняхворіє (повний діагноз: вторинна дисплазія тазобедренних суставів - на період життя дитини у віці 3,5 місяців; пупкова грижа - на період життя дитини у віці 1,9 років, плосковальгусна деформація нижніх кінцівок - на період життя дитини у віці 2,6 років), що підтверджується копіями виписок з медичної карти стаціонарного хворого та копіями довідок Міської дитячої лікарні імені академіка Б.Я, Резніка (а.с. 6-12).
Згідно наявних в матеріалах справи товарних чеків та квитанцій, позивачкою було витрачено на лікування доньки ОСОБА_4, 25 жовтня 2013року народження, 8 233,30грн. (а.с. 13, 15, 16, 17).
Таким чином, оскільки обовязок по утриманню дитини у батьків є рівним, суд вважає за необхідне позов в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, задовольнити частково, в ? частині, що були витраченіна лікування доньки, у розмірі 4 116,65грн.
Позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 2 858,79грн. задоволенню не підлягають, оскільки суд не може встановити взаємозвязок між наявними в матеріалах справи товарними чеками та квитанціями на суму 5 717,58грн. та додатковими витратами, оскільки ці витрати були використані на купівлю дитячого одягу, харчування тощо, що не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 Сімейного кодексу України.
Суд розяснює сторонам, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 704,80грн. підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 274-279, 280-283 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину- задовольнити частково.
В решті вимог відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 26.06.2018року.

Суддя Петренко В. С.