АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/5509/2018
У Х В А Л А

22 червня 2018 року місто Київ

справа № 755/2643/17

Апеляційний суд міста Києва у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Арапіної Н.Є., у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів, поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей, визнання майна особистою приватною власністю, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 23 травня 2018 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08 червня 2018 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме для сплатити судовий збір в загальному розмірі 8394,32 грн.

13 червня 2018 року відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 отримали ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 08 червня 2018 року, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення (т.2 а.с. 60, 61).

19 червня 2018 року на адресу Апеляційного суду міста Києва від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшло клопотання, в якому останній просив звільнити відповідача ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року.

В обґрунтування клопотання посилався на те, щовідповідач ОСОБА_2 тривалий час ніде не працює і живе за рахунок пенсій своєї матері та брата ОСОБА_2, відповідач здійснює догляд за своїми рідними людьми: матері, яка прикована до ліжка та тяжко хворого брата, а тому він вимушено залишив свою діяльність на фірмі, де він успішно виконував свою роботу.

Вказував, що відповідач ОСОБА_2 чотири дні в неділю слідкує за своїми дітьми, які навчаються в школі, так як його колишня дружина часто перебуває у відрядженнях.

Зазначав, що у випадку, якщо відповідач ОСОБА_2 візьме повністю всю пенсію своєї хворої матері та добавить до цієї суми пенсію свого тяжко хворого брата, то йому майже хватить цієї суми для сплати судового збору, але він обрікає своїх рідних людей жити впроголодь, та можливо померти від голоду.

Вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд, у порядку передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Аналогічні вимоги зазначені і у ст.8 Закону України «Про судовий збір», а саме, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тобто даними нормами законодавства визначена виключна підстава для звільнення від сплати судового збору - незадовільний майновий стан сторони.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» та ст.136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати цивільних справах» роз'яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Згідно з ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, апелянтом не надано суду доказів на підтвердження майнового стану відповідача ОСОБА_2, який би унеможливлював сплату ним судового збору: банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідки податкових органів та докази того, що відповідач ОСОБА_2 за своїм станом здоров'я є непрацездатним.

За таких обставин, коли в розпорядженні суду відсутні дані, які б свідчили про такий майновий стан саме апелянта, який би унеможливлював сплату ним судового збору, або вказував на те, що при його сплаті відповідача буде поставлено у скрутне матеріальне становище.

Крім того, статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність учасників судового процесу перед законом і судом, а тому неможливість сплати судового збору у зв'язку з доглядом відповідача ОСОБА_2 за своїми рідними та дітьми не може вважатись достатньою підставою для звільнений від сплати судового збору.

А тому вважаю, що підстави для задоволення клопотання про звільнення відповідача ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року відсутні, відтак ув задоволенні клопотання слід відмовити.

Таким чином, суд вважає за необхідне продовжити апелянту строк для усунення недоліків, а саме, для надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 8394,32 грн. на реквізити: одержувач - УДКС у Солом'янському районі міста Києва, Банк одержувач ГУ ДКСУ у м. Києві, розрахунковий рахунок: 0010, МФО банку: 820019 .

Керуючись ст.ст.135, 185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про звільнення відповідача ОСОБА_2 від сплати судового збору відмовити.

Продовжити представнику відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року на десять днів з дня отримання ухвали для надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 8394 грн. 32 коп.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Борисова О.В.