Справа № 297/1010/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Фейір О. О., з участю секретаря судового засідання Кузьма Т.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 жовтня 1992 року у сільській раді с. Вари Берегівського району Закарпатської області за актовим записом № 25.

Позов мотивовано тим, що не дивлячись на тривале подружнє життя, сторони так і не створили міцної сім'ї, в подружжя різні погляди на життя, що призводило до постійних сварок, які відбувались на очах у дітей. Вже протягом останніх років відносини поступово руйнувалися, відповідач став жити іншим життям, постійно відлучався від сім'ї. У зв'язку з тим, що позивач вважає неможливим подальше збереження шлюбу, таке також суперечить п'ятьом неповнолітнім дітям сторін, тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 крім того, позивач просить після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Ухвалою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 20.06.2018 року відкрито провадженні у справі за позовом ОСОБА_1 та призначено підготовче судове засідання (а. с. 22).

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Також в заяві зазначила, що просить не надавати строк для примирення (а. с. 24).

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання також не з'явився, подав заяву про те, що просить розглянути дану справу без його участі, термін для примирення не просить, позов визнає повністю та просить його задоволити (а. с. 23).

Так, п. 1 ч. 2 ст. 49 та ч. 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову ОСОБА_1 на підготовчому судовому засіданні у зв'язку з визнанням відповідачем позову, оскільки таке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, виходячи з наступного.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Сторони зареєстрували шлюб 17 жовтня 1992 року у сільській раді с. Вари Берегівського району Закарпатської області за актовим записом № 25, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 17.10.1992 року (а. с. 4).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви сторони мають одну неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 8), четверо малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 9), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 10), ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 11), ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 12).

Судом встановлено, що подружжя тривалий час проживає не підтримує шлюбні відносини. Через непорозуміння між подружжям виникали постійні сварки, свідком яких ставали діти. Подальше спільне життя для них є неможливим та суперечить їх інтересам сторін та інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не бажають зберігати шлюб, що вбачається з їх заяв.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Крім того, згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За таких обставин, враховуючи, що відповідно до ст. 113 СК України позивач має право відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає відновити позивачу ОСОБА_1 дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Керуючись ст. ст. ст. ст. 24, ч. 3 ст. 105, 112, 113 СК України, ст. ст. 49, 200, 206, 263-265, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

рішив:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканцем АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, мешканкою АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрований 17 жовтня 1992 року у сільській раді с. Вари Берегівського району Закарпатської області за актовим записом № 25 - розірвати.

Відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище - «ОСОБА_1».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Фейір О. О.