__________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/2369/18
УХВ А Л А

про відмову у виконані окремих процесуальних дій

05.04.2018 року

Київський районний суд м. Одеси, головуючий суддя Куриленко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про судове доручення до іноземного суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання батька та витрат на догляд та лікування,

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2017 року позивач звернувся з позовом до суду та просить ухвалити рішення, яким: стягнути з ОСОБА_3 на його користь аліменти на утримання у розмірі 30 % частки від усіх видів заробітку з моменту предявлення позову довічно, а також кошти на покриття витрат, повязаних з лікуванням та доглядом у розмірі 2 000 гривень щомісячно, починаючи з дати звернення до суду.

Свої вимоги мотивував тим, що він є пенсіонером по інвалідності ІІ групи, на теперішній час важко хворий та потребує допомоги. Також позивач вказує, що інших джерел доходів він не має, тому його матеріальне становище є вкрай тяжким. У звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М.

Ухвалою судді від 08.09.2017 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

В ході судового засідання, до початку розгляду справи по суті, представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням, в якому просила: витребувати з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області копію актового запису про народження ОСОБА_3, який народився 22.07.1979 року. Витребувати з Держаної прикордонної служби України відомості про перетин ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином України, кордону між Україною та Польщею, із зазначенням дати вїзду та виїзду, вказуючи на те, що позивач позбавлений права самостійно отримати витребувані докази.

Ухвалою суду від 11.01.2018 року клопотання представника позивача було задоволено.

04 квітня 2018 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням, в якому просить звернутися з судовим дорученням до компетентного органу ОСОБА_4, щодо отримання інформації відносно реєстрації місця проживання громадянина України ОСОБА_3 на території ОСОБА_4. Звернутися з судовим дорученням до компетентного органу ОСОБА_4, щодо отримання інформації відносно встановлення місця праці і розміру заробітної плати громадянина України ОСОБА_3 на території ОСОБА_4. Провадження по справі зупинити.

В обґрунтування свого клопотання посилається на те, що з відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України № 1644 від 12.01.2018 року ОСОБА_3 перетинав кордон України - 17.07.2014 року пункт пропуску Шегині, 04.07.0017 року - пункт пропуску - ОСОБА_5. 14.07.2017 року пункт пропуску Рава - Руська. Пункт пропуску - Рева-Руська, через який Відповідач виїжджав з території України, знаходиться у Львівській області та розташовується на міжнародній трасі Львів - Варшава. За таких обставин вважає, що ОСОБА_3 постійно проживає у ОСОБА_4.

За таких обставин, з метою встановлення місця постійного проживання Відповідача, вважає за необхідне просити суд звернутися з судовим дорученням до компетентних органів ОСОБА_4, щодо встановлення реєстрації місця проживання громадянина України ОСОБА_3 на території ОСОБА_4. Вказана інформація надасть можливість повідомити Відповідача про час га місце розгляду справи в порядку встановленому законом.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати в її відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання представника позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. справу, в разі необхідності збирання доказів за межами його територіальної підсудності доручає відповідному суду провести певні процесуальні дії.

Відповідно до ст. 498 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі, якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому ЦПК України або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому Цивільно-процесуальним кодексом України або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Закону України "Про міжнародне приватне право" у разі, якщо при розгляді справи з іноземним елементом, у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Порядок надання правової допомоги у сімейних справах між Україною та ОСОБА_4 регламентує Договір про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах від 24.05.1993 р., який набув чинності 14.08.1994р.

Згідно ч.1 статті 2 даного Договору Суди і органи прокуратури Договірних Сторін, що далі іменуються "установи юстиції" надають взаємно правову допомогу у цивільних та кримінальних справах.

Обсяг правової допомоги визначено у статті 4 Договору, відповідно до якої Договірні Сторони надають взаємно правову допомогу щодо підготовки, пересилки та вручення документів, виконання обшуку, вилучення та видачі речових доказів, проведення експертизи, огляду, допиту сторін, свідків, експертів, підозрюваних, обвинувачених і підсудних, а також виконання інших процесуальних дій.

Звертаючись до суду з даним клопотанням, представник позивача стверджує, що є всі підстави вважати, що відповідач постійно проживає та працює в ОСОБА_4, однак, жодних доказів цього суду не надав.

За приписами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

При поданні позовної заяви та протягом розгляду цивільної справи позивач та його представник не скористались своїм процесуальним правом та не надали до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування, а саме: не надано доказів працевлаштування та проживання відповідача ОСОБА_3 саме на території ОСОБА_4, оскільки лист Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України № 1644 від 12.01.2018 року свідчить лише про перетин пункту пропуску Рава-Руська, та в жодному разі не підтверджує факт перебування відповідача саме на теріторії ОСОБА_4, з якої він міг би поїхати до будь-якої країни світу, а від так вважати що відповідач виїхав саме на заробітки чи іммігрував до ОСОБА_4 у суду немає жодних підстав.

З урахуванням вказаного, та з метою економії процесуального часу, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача є необґрунтованим та безпідставним, а тому суд вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись Договором між Україною і ОСОБА_4 про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, підписаного сторонами 24 травня 1993 року ст. ст. 84, 498, 499 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про судове доручення до іноземного суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання батька та витрат на догляд та лікування відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя Куриленко О. М.