Справа № 158/3406/17
Провадження № 2/0158/137/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді - Корецької В.В.,

при секретарі - Процик Л.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Ківерцівської райдержадміністрації до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Орган опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації звернувся в суд з позовом в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовують тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неналежно виконують батьківські обов'язки, зловживають спиртними напоями, не працюють, підсобного господарства не ведуть, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку до самостійного життя, виражаючи турботу про дітей, просять позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх малолітніх дітей та стягнути з відповідачів аліменти на їх утримання в розмірі по 500 грн. на кожну дитину, щомісячно.

Представник позивача органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, просив суд його задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні просили в задоволенні позову відмовити, оскільки на даний час вони зробили відповідні висновки, перестали вживати алкогольні напої, та бажають опікуватись дітьми та проживати з ними однією сім'єю, систематично відвідують дітей в лікувальному закладі, привозять їм солодощі та все необхідне.

Заслухавши пояснення сторін у справі, проаналізувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 10.04.2009 року, серії НОМЕР_2 від 25.10.2011 року, серії НОМЕР_3 від 25.07.2014 року, серії НОМЕР_4 від 04.02.2016 року батьками малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, є відповідачі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.11-14).

Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Зокрема ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у разі ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 18 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20) (далі - Постанова) передбачено, що відповідно до статті 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Як вбачається із матеріалів справи, за місце проживання ОСОБА_2, ОСОБА_3 неодноразово проводились обстеження умов проживання сім'ї, внаслідок чого було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають в незадовільних умовах, в кімнатах брудно, розкидані речі, діти харчуються на підлозі, оскільки в будинку не має стільчиків, не забезпечені продуктами харчування, батьки схильні до вживання алкогольних напоїв (а.с.56-60, 62-67).

Поведінка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неодноразово заслуховувалась на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини Ківерцівської РДА з приводу неналежного виховання малолітніх дітей (а.с.25-28).

Разом з тим, ОСОБА_2 постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.11.2017 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків щодо виховання своїх малолітніх дітей (а.с.23).

Згідно наказів служби у справах дітей Ківерцівської районної державної адміністрації № 17 від 14.01.2013 року, № 82 від 22.10.2015 року, № 24 від 23.02.2016 року малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, постановлено на облік, як таких, що опинилися в складних життєвих обставинах (а.с.20-22).

Крім того, як вбачається з повідомлень загальноосвітньої школи І-ІІ ступеня с. Муравище Ківерцівського району Волинської області № 20/1.28.2-16 від 09.03.2016 року, № 57/1.28/2-17 від 06.09.2017 року, 58/1.28/2-17 від 11.09.2017 року, 71/1.28.2-17 від 17.10.2017 року, 74/1.28/2-17 від 26.10.2017 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, систематично пропускає уроки, батьки не приділяють уваги зовнішньому вигляду дитини, не цікавляться її успіхами та невдачами, не звертають увагу на навчання та виховання дитини. Дитина хворіє на педикульоз та коросту (а.с.38, 47-50).

Як вбачається з акту обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 23.01.2018 року малолітні діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебувають на лікуванні в Волинському обласному протитуберкульозному диспансері. Сім'я потребує покращення житлових умов, підсобне господарство не утримують, присадибну земельну ділянку не обробляють (а.с.118).

Згідно характеристик на ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 01.02.2018 року, останні на даний час не працюють, зловживають алкогольними напоями, не приділяють уваги вихованню дітей (а.с.119-120).

Разом з тим, зазначені вище факти ухилення відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від виконання обов'язків щодо виховання та утримання дітей підтвердили свідки: педагог-організатор та класний керівник ЗОШ І-ІІ ст. с. Муравище Ківерцівського району Волинської області ОСОБА_8, ОСОБА_9, завідувач дитячим відділенням Ківерцівське РТМО Гуцуляк Н.М., голова Сокиричівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області Мацюк Є.М.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ківерцівської райдержадміністрації № 47/02-18 від 26.12.2017 року позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно їх малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, є доцільним і відповідає інтересам дітей.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року в постанові № 3, позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей.

Оцінюючи в сукупності докази, суд приходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідомо та умисно ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітніх дітей, оскільки не піклуються про ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, не дбають про їх фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя.

Наведені обставини передбачені законом, як підстава для позбавлення батьківських прав, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину підлягають до задоволення.

На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В силу ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в доход держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі по 640 (шістсот сорок) грн. з кожного.

На підставі ст.ст. 150, 155, 164, 180, 181, 182, 184 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 «Конвенції про права дитини», керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 141, 430, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Передати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, органу опіки та піклування Ківерцівської районної державної адміністрації для подальшого його влаштування.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки АДРЕСА_7 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, для зарахування на особовий рахунок останніх, у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 (п'ятсот) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви - 28.12.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя АДРЕСА_8 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, для зарахування на особовий рахунок останніх, у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 (п'ятсот) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви - 28.12.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України судовий збір в сумі по 640 (шістсот сорок) грн. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька

Повне судове рішення складене 06.04.2018 року