АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2821/18 Справа № 206/6027/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Попазовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа головний державний виконавець Самарського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 27 вересня 2006 року згідно кредитного договору №DT/019 вона відкрила кредитну лінію з лімітом кредитування 10000,00 доларів США, з терміном повернення 27 вересня 2009 року. Даний кредит був отриманий для розширення бізнесу. До 2008 року вона кредит сплачувала вчасно. 15 червня 2011 року заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з неї та її колишнього чоловіка за кредитним договором від 27.09.2006 року на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто 61273,50 грн. 21.07.2011 року на виконання даного рішення державним виконавцем Самарського ВДВС було описано, арештовано та вивезено працівниками ПАТ КБ «ПриватБанк» майно, яке належне їй та фірмам, з яким вона працювала. Позивач намагалася повернути майно, частинами погашала кредит, однак заборгованість не зменшувалась, проценти зростали, вилучене в неї майно невідомо куди поділось. 13.06.2017 року приватним нотаріусом був вчинений виконавчий напис щодо стягнення з неї, приватного підприємця, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом у розмірі 518774,93 грн. Позивач вважає, що нотаріус не повинна була вчиняти виконавчий напис, оскільки вона не дотрималася порядку вчинення виконавчих написів, а саме не перевірила безспірність заборгованості. До того ж приватний нотаріус не мала права вчинити виконавчий напис, оскільки строк договору закінчився. Банк на підтвердження заборгованості повинен був надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції. ПАТ КБ «ПриватБанк» не повідомив її про наявність заборгованості за кредитом та не надав їй строк на добровільне погашення заборгованості. Вчинення виконавчого напису порушило її право на виконання вимог кредитного договору в порядку передбаченому кредитним договором. Тому позивач просила визнати виконавчий напис від 13.06.2017 року №700, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 щодо стягнення 518774,93 грн., з приватного підприємця ОСОБА_2 таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3А.о., посилаючись на необгрунтованість та незаконність оскаржуваного рішення, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Згідно абз. 3 п. 3 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Також п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток ОСОБА_2, ПАТ КБ «ПриватБанк», приватному нотаріусу ОСОБА_4 та третій особі, які долучені до матеріалів справи. Приватний нотаріус ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи за її відсутність; інші учасники процесу про наявність поважних причин неявки у судове засідання суд не повідомили.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваного рішення та закриття провадження у даній справі, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що27.09.2006 року між ЗАТ КБ ПриватБанк, правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та приватним підприємцем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №DТ/019 у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 10000,00 доларів США на поповнення оборотних засобів (а.с.18-19).

13 червня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5468, яким запропоновано задовольнити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом стягнення грошових коштів у сумі 518774,93 грн. з приватного підприємця ОСОБА_2, які є її боргом за кредитним договором №DТ/019 від 27.09.2006 року (а.с.49).

Постановою головного державного виконавця Самарського відділу ДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 17.10.2017 року відкрито виконавче провадження №54910703 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №5468 від 13.06.2017 року (а.с. 15).

Також встановлено, що ОСОБА_2 на час укладення вказаного вище кредитного договору та до теперішнього часумає статус фізичної особи-підприємця, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань і копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 №335301 (а.с. 74-79, 90).

За змістом ст. 15 ЦПК України, в редакції, що діяла по 14.12.2017 року, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

В статті 19 (ч.1) ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року закріплено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Частиною 1 ст. 1 ГПК України, в редакції, що діяла по 14.12.2017 року, закріплено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ч. 2 ст. 4 ГПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року,суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За ч. 1 ст. 377 ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, встановивши, що кредитний договір №DТ/019 від 27.09.2006 року укладений між юридичною особою ЗАТ КБ ПриватБанк та приватним підприємцем ОСОБА_2, яка також на цей час є фізичною особою-підприємцем; встановивши, що оспорюваний виконавчий напис видано щодо стягнення грошової суми саме з приватного підприємця ОСОБА_2, - колегія дійшла висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Суд повідомляє приватного підприємця ОСОБА_2, що розгляд її позовних вимог про визнання вищевказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відноситься до юрисдикції господарських судів із врахуванням територіальної підсудності.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, безпідставно не вирішив питання щодо закриття провадження у справі з наведених вище підстав.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи зміст та підстави заявлених позовних вимог, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 377, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2018 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 (фізичної особи-підприємця) до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню закрити.

Повідомити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції господарських судів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді