Справа № 168/810/14
Провадження № 6/168/6/18
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

12 липня 2018 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області, суддя Назарук О.В., ознайомившись із заявою заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Старовижівського районного суду Волинської області від 25 квітня 2014 року у справі №168/810/14ц,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування ухвали Старовижівського районного суду Волинської області від 25 квітня 2014 року у справі №168/810/14ц, якою його обмежили у праві виїзду з України до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Заяву мотивує тим, що ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 25 квітня 2014 року його тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон до повного погашення боргу по сплаті аліментів. Постановою Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Рівненській області від 24 квітня 2017 року виконавче провадження закінчено у звязку із відсутністю заборгованості. Однак при виїзді за кордон 04 червня 2018 року йому було відмовлено у перетинанні державного кордону у звязку із тимчасовим обмеженням встановленим ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 25 квітня 2014 року у справі №168/810/14ц. У звязку з наведеним просить скасувати дану ухвалу суду.

Частиною 2 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного), наказного провадження, окремого провадження.

На стадії виконання судового рішення в порядку цивільного судочинства суд вирішує коло питань, які пов'язані з обмеженням прав громадян, в тому числі застосування судом тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, як захід забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до частин 3, 4 статті 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Цивільний процесуальний кодекс України не регулює порядок розгляду судом питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Питання щодо зняття обмежень у праві виїзду за межі України регулюються спеціальною нормою права, зокрема Інструкцією з організації примусового виконання рішень, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України № 489/20802 від 02 квітня 2012 року.

Крім цього, Верховний Суд України, в узагальненнях судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01 лютого 2013 року та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненнях про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах від 01 липня 2015 року, надали розясненнями про те, що тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця. У разі врегулювання боргових зобов'язань державний виконавець виносить відповідну постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, у якій вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з України.

Отже, на суд покладено функцію вирішення питання про обмеження виїзду, а право вибору способу виконання такого обмеження належить органу, до компетенції якого входить питання забезпечення виїзду з України.

У поданій до суду заяві ОСОБА_1 не оскаржує дії державного виконавця щодо відмови у знятті з нього тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а просить суд скасувати ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області від 25 квітня 2014 року у справі №168/810/14ц, якою встановлені тимчасові обмеження щодо нього.

Крім того, відповідно до норм чинного цивільного процесуального законодавства, суд першої інстанції може скасувати лише заочне рішення ухвалене цим же судом (стаття 288 ЦПК України) або в порядку перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (стаття 429 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки у зв'язку із неможливістю вирішення даного питання в порядку цивільного судочинства, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження по справі.

Керуючись статтями 19, 186, 187, 351, 353, 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Старовижівського районного суду Волинської області від 25 квітня 2014 року у справі №168/810/14ц.

Повернути ОСОБА_1 заяву з доданими до неї документами.

Розяснити заявнику, що розгляд питання про зняття (скасування) обмеження щодо особи у праві виїзду за межі України належить до компетенції державного виконавця.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її винесення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_2