ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

27 листопада 2018 року

м. Харків

справа № 636/1599/14-ц

провадження № 22-ц/818/1497/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Піддубного Р.М. (суддя-доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О. О.,

учасники справи:

заявник - державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

боржник у виконавчому провадженні - ОСОБА_1,

стягувач - Публічне акціонерне товариство «Надра»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 09 липня 2018 року, постановлену в складі судді Ковригіна О.С., -

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі МВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву ГТУЮ ї у Харківській області) звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, мотивуючи яке зазначив, що на виконанні у МВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області знаходиться зведене виконавче провадження № 56497442 з примусового виконання виконавчих листів, виданих 29 вересня 2014 року Чугуївським міським судом Харківської області на підставі рішення цього ж суду від 17 липня 2014 року: № 63/1599/14- про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором у розмірі 29189,39 дол. США та 23109,72 грн. (ВП №52310634); про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Надра» судового збору у розмірі 3654, грн (ВП № 52310534); про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором у розмірі 451072,68 грн. (ВП № 52310574).

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 на виклики державного виконавця не з'являється, декларацію про доходи та майно не надав,будь-яке майно, на яке може бути звернуто стягнення не виявлено, боржник від виконання зобов'язань, покладених на нього судовими рішеннями ухиляється, державний виконавець просив тимчасово обмежити ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України до виконання ним зобов'язань за судовим рішенням.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 09 липня 2018 року подання державного виконавця МВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області задоволено. Тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання покладених на нього зобов'язань, без вилучення паспортного документу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання державного виконавця відмовити.

В обґрунтування скарги зазначив, що державним виконавцем не надано належних доказів свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на нього судовим рішенням зобов'язань, а тому відсутні встановлені законом підстави для обмеження його у праві виїзду за межі України.

У відзиві на апеляційну скаргу старший державний виконавець МВДВС по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву ГТУЮ у Харківській області просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні апеляційної скарги посилаючись на те, що виконавцем були проведені виконавчі дії, направлені на виявлення майна боржника, отримані відповіді про відсутність відкритих рахунків у фінансових установах, здійснено вихід державного виконавця за адресою боржника, проте боржником рішення суду не виконувалось, сума заборгованості не виплачена.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що наявність у ОСОБА_1 невиконаних зобов'язань, які покладені на нього судовим рішенням, є безумовною підставою для обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Проте погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Повноваження суду щодо вирішення питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України визначені статтею 441 ЦПК України.

Так, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Як випливає з аналізу наведених положень закону підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є не лише наявність невиконаних зобов'язань, покладених на боржника - фізичну особу судовим рішенням, а також винна поведінка цієї особи, яка полягає в ухиленні від виконання таких зобов'язань.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції вищевказаних положень закону не врахував, не навів мотивів, які свідчать про винну поведінку ОСОБА_1 як боржника у виконавчому провадженні, а тому дійшов помилкового висновку про наявність передбачених законом підстав для обмеження його у праві виїзду за межі України.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 09 липня 2018 року скасувати, прийняти нову постанову.

У задоволені подання державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 03 грудня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова