АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1-й інстанції - Шкірай М.І.
№22-ц/796/5134/2018 Доповідач - Українець Л.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

судді-доповідача УкраїнецьЛ.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду від 28 вересня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Київської міської ради, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Теремки-3» про визначення частки померлої у спільному майні,-

В С Т А Н О В И В

У травні 2017 року ОСОБА_4 звернулася в суд із позовом до Киїської міської ради про визначення частки майна її матері у спільному сумісному майні подружжя.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є донькою ОСОБА_6 яка померла НОМЕР_1 року та її спадкоємцем.

22.06.2015 року помер чоловік її матері - ОСОБА_7, після смерті якого відкрилася спадщина на кооперативну квартиру АДРЕСА_1, яка належала останньому на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 02.02.2009 Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради.

Отриманню Свідоцтва про право власності на квартиру передувало отримання 30.10.1980 ордера на ім'я ОСОБА_7 на сім`ю у складі ОСОБА_7 та ОСОБА_6, а також спільна сплата ними як подружжям пайових внесків, тому спірна квартира, попри те, що її титульним володільцем значиться ОСОБА_7, належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Вона звернулася до державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_6, проте отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності складу спадкового майна.

Ураховуючи наведене просила суд визначити за ОСОБА_6, померлою НОМЕР_1 року 1/2 частку у спільному майні, а саме в квартирі АДРЕСА_1.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 20 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги задоволено. Визнано, що частка померлої, НОМЕР_1 року ОСОБА_6 в праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1 становила 1/2частину.

Не погоджуючись з рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 28 вересня 2017 року та рішенням Апеляційного суду міста Києва від 20 листопада 2017 року ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року її батько, ОСОБА_7 помер, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі, згідно якого відкрита спадкова справа приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В.

Згідно довідки вих. №20/02-14/2018 від 26.03.2018 року спадкоємцями першої черги спадкування за законом, які прийняли спадщину у встановлений строк, є діти померлого - ОСОБА_9 та ОСОБА_3.

Разом з тим, судом першої та апеляційної інстанції не було залучено до справи спадкоємців ОСОБА_7 в якості відповідачів.

Також зауважує, що в померлої ОСОБА_6 було четверо дітей: вона, позивач, ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Звертає увагу на те, що судом повинен був застосовуватись строк позовної давності, який був чинний на дату розірвання шлюбу, оскільки на час смерті ОСОБА_6 її доньці, ОСОБА_9 виповнився 21 рік, а для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності.

Також вказує, що позивачем було невірно обрано спосіб захисту, оскільки вона просила визнати право власності не за собою, а за вже померлою собою.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, які з&q?ха;явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.10.1974 року, що підтверджується Свідоцтвом про одруження Серія НОМЕР_2, виданим Бузівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області 22.10.1999 року (а.с. 9)

Як убачається з ордера Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 30.10.1980 року гр. ОСОБА_7, сім'я якого складається з двох осіб (член сім'ї - дружина ОСОБА_6), надано право на зайняття квартири АДРЕСА_1 (а.с. 13)

Згідно довідки ЖБК «ТЕРЕМКИ-3» № 77 від 17.11.2008 року, сума паєнакопичення за спірну квартиру у розмірі 6 853,58 грн. сплачена в повному обсязі 30.11.1991 року. (а.с. 17)

06.04.2000 шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 був розірваний.

НОМЕР_1 року померла ОСОБА_6, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3, виданим 03.02.2008 року. (а.с. 7)

22.06.2015 року помер ОСОБА_7, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_4, виданим 22.06.2015 року.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_4 посилалася на те, що після смерті матері вона звернулася до державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, проте отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії з підстав відсутності складу спадкового майна. Зважаючи на те, що ними як подружжям здійснювалася спільна сплата пайових внесків за квартиру, тому спірна квартира, попри те, що її титульним володільцем значиться ОСОБА_7, належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Враховуючи наведене просила суд визначити за ОСОБА_6, померлою НОМЕР_1 року 1/2 частку у спільному майні, а саме у квартирі АДРЕСА_1.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки померла ОСОБА_6 - мати позивача при житті, протягом встановленого законом строку не скористалася наданим їй правом на поділ спільного сумісного майна розведеного подружжя, строк позовної давності щодо вимог про поділ спільного сумісного майна розведеного подружжя пропущено, клопотань про його поновлення суду надано не було.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про задоволення позову суд апеляційної інстанції виходив з того, що спірну квартиру подружжя спільно отримували та виплачували пай та паєнакопичення, тому квартира є спільним майном подружжя, а відтак частки сторін є рівними. Також судом апеляційної інстанції було зазначено, що єдиним спадкоємцем ОСОБА_6 після її смерті є позивач, повноліття якої наступило після смерті ОСОБА_7

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, матір'ю позивача є ОСОБА_6, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_5 (а.с.6)

Позивач звернулася з позовом про визначення частки померлої у спільному майні до Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації та в подальшому подала заяву про заміну неналежного відповідача на Київську міську раду, оскільки Свідоцтво про право власності на спірну квартиру видано Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради, тому саме Київська міська рада має бути відповідачем у даній справі. (а.с.43-44)

Відповідно ч.1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Статтею 48 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

У справах за позовом про визначення частки померлої у спільному майні належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право спадкодавця на спірне майно.

Оскільки спір про визначення частки померлої у спільному майні є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної, міської ради.

Таким чином, Київська міська рада може бути відповідачем у справі лише в разі відсутності інших спадкоємців.

Разом з тим, як убачається з листа Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. вих.№20/02-14/2018 від 26.03.2018 року, 25 листопада 2015 року заведена спадкова справа щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом, які прийняли спадщину в установлений законом строк, є діти померлого - ОСОБА_9 та ОСОБА_3 (апелянт). (а.с.102,103)

Саме спадкоємці ОСОБА_7, який згідно Свідоцтва про право власності від 02 лютого 2009 року був власником спірної квартири, мають бути відповідачами в даній справі.

Згідно ч.2 ст.51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

У ході розгляду справи, позивачем не заявлялося клопотання про заміну неналежного відповідача Київську міську раду на належних - інших спадкоємців ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Пред'явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Проте судом першої інстанції не було здійснено всіх необхідних дій для з'ясування кола інших спадкоємців у померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та наявності заведених спадкових справ щодо майна померлих, що є суттєвим при розгляді справи, оскільки в разі встановлення інших спадкоємців та за відсутності клопотання про заміну неналежного відповідача належним, суд мав відмовити в задоволенні позову з підстав пред'явлення позову до неналежного відповідача.

У даних правовідносинах суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що Київська міська рада є належним відповідачем та розглянув спір по суту, без обговорення питання щодо залучення до участі в справі спадкоємців.

Ураховуючи те, що Київська міська рада не є належним відповідачем і суд першої інстанції не звернув уваги на зазначене, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позову з інших підстав, а саме з підстав пред'явлення позову до неналежного відповідача.

Частинами 1, 3 ст. 370 ЦПК України передбачено, що якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. За результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 382 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва від 20 листопада 2017 року також підлягає скасуванню, оскільки при перегляді рішення першої інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_3 колегію суддів встановлено обставини, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з підстав вирішення питання про права ОСОБА_3 без залучення її до участі в справі в якості відповідача, тобто з інших підстав. Апеляційний суд переглядав рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 і заявлених позовних вимог до Київської міської ради.

Відповідно частин 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи наведене, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 6643 грн. 50 коп.

Керуючись статтями 141,367, 368, 370,374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва від 20 листопада 2017 року скасувати.

Рішення Голосіївського районного суду від 28 вересня 2017 рокускасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Київської міської ради, третя особа: Житлово-будівельний кооператив «Теремки-3» про визначення частки померлої у спільному майні відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 6643 грн. 50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 червня 2018 року.

Суддя-доповідач Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва