пр. № 6/759/955/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Миколаєць І.Ю.,

при секретарі: Шелудько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

ВСТАНОВИВ:

01.10.2018 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Чулієв А.А. звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Свої вимоги приватний виконавець обґрунтовує тим, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 55684345 з примусового виконання виконавчого листа № 2/759/1073/15-ц, виданого 04.12.2015 року Святошинським районним судом м. Києва, за яким з ОСОБА_2 стягується на користь ОСОБА_3 борг у розмірі 24000,00 дол. США, що еквівалентно 504367,20 грн. за курсом НБУ на час звернення до суду, а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн., а всього 508021,20 грн. 31.01.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для виконання рішення суду. Разом з тим, боржником в добровільному порядку рішення суду не виконано.

Як вбачається з інформаційних довідок, право власності боржника на квартиру АДРЕСА_1, ані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ані в реєстрі прав власності на нерухоме майно, що діяв до 2013 р. не зареєстроване, а тому приватний виконавець не має можливості та законних підстав звернути стягнення на вказане нерухоме майно, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним поданням.

Приватний виконавець та учасники справи в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, що не перешкоджає розгляду подання.

Дослідивши матеріали подання та додані до нього копії матеріалів виконавчого провадження, матеріали цивільної справи, суд вважає, що подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 55684345 з примусового виконання виконавчого листа № 2/759/1073/15-ц, виданого 04.12.2015 року Святошинським районним судом м. Києва, за яким з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3 борг у розмірі 24000,00 дол. США, що еквівалентно 504367,20 грн. за курсом НБУ на час звернення до суду, а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн., а всього 508021,20 грн.

31.01.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, оскільки рішення суду боржником добровільно не виконано (а.с. 187).

Як встановлено в під час проведення виконавчих дій, згідно відповіді № НОМЕР_1 від 01.02.2018 р. Державної фіскальної служби України на запит № 35420653 від 31.01.2018 р. про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями боржник має рахунки в Вінницькій філії ПАТ КБ «ПриватБанк».

На виконання вимог ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» приватним виконавцем 05.02.2018 р. була винесена постанова про арешт коштів боржника (а.с. 189), проте ПАТ КБ «ПриватБанк» було надано відповідь про відсутність коштів для виконання даної постанови (а.с. 190).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.03.2012 р. у справі № 2-4495/2011 р. залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 10.07.2012 р., було визнано право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1.

За даними інформаційної довідки, сформованої виконавцем 31.01.2018 року на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, право власності боржника на квартиру АДРЕСА_1 не зареєстроване.

31.01.2018 р. виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника, якою накладено арешт на дану квартиру. Оскільки квартира перебуває в іпотеці на підставі договору іпотеки № 2449з від 11.05.2007 р. посвідченого приватним нотаріусом КМНО Ковальчуком С.П., а іпотекодержателем є ТОВ «ФК «Авістар», на виконання вимог ч. 3 ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження» було повідомлено іпотекодержателя про накладення арешту на квартиру та запропоновано надати згоду на звернення стягнення на неї.

У відповідь на вимогу виконавця ТОВ «ФК «Авістар» надало письмову згоду на звернення стягнення на заставлену квартиру в межах виконавчого провадження № 55684345.

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження»(далі - Закон), відповідно до якої звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Відповідно до ч.4 ст. 50 Закону після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об'єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно

Згідно з ч.1 ст. 53 Закону виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Відповідно до ч.ч.4, 7 ст. 51 Закону реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Нормами статей 37, 38 цього Закону також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що передбачений розділом V Закону України «Про іпотеку» та Законом України «Про виконавче провадження» спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Водночас, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України «Про виконавче провадження», а не нормами спеціального Закону України «Про іпотеку».

Так, державний виконавець у своєму поданні порушує питання про звернення стягнення квартиру АДРЕСА_1, яка не зареєстрована у встановленому законодавством порядку за боржником.

За змістом ч.10 ст. 440 ЦПК України судом вирішується питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 набула право власності на нерухоме майно, разом з тим, не зареєструвала його у встановленому законом порядку, що позбавляє приватного виконавця вчиняти дії, визначені Законом України «Про виконавче провадження», а саме звернути стягнення на належне боржнику нерухоме майно та виконати судове рішення, суд вважає правомірним звернути стягнення на таке майно.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 440 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чулієва Атаджана Абдуназаровича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - задовольнити.

Звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 48,7 кв.м., що належить боржнику ОСОБА_2 на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.03.2012 р. у справі № 2-4495/2011 р. право власності на яку не зареєстроване в установленому законом порядку, дозволивши реалізацію вказаного об'єкта нерухомого майна.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м.Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.Ю. Миколаєць