Провадження № 2/344/1488/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про втрату права на житло, усунення перешкод в користуванні приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з вказаним позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_2 та Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, в обґрунтування якого зазначила, що 21.07.2017 року приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Кіцулою О.М. на ім'я позивача було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на підставі якого вона отримала у власність двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1. Спадкодавцем зазначеної квартири була ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. ОСОБА_6 була власником квартири на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.07.2011 року. Продавець вказаної квартири відповідно до умов договору купівлі-продажу ОСОБА_4 зобов'язався передати квартиру покупцю у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень й умовам цього договору та звільнити (в тому числі виписати осіб, що в ній проживають) і передати в належному для проживання стані до ІНФОРМАЦІЯ_3 року зі сплатою всіх нотаріальних послуг та інших обов'язкових платежів. З документів, що залишились після смерті ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 року вона зареєструвала своє місце проживання за адресою придбаної квартири та розпочала ведення Будинкової книги, оскільки попередній власник книгу не передав, посилаючись на її відсутність. Із переписки, яка проводилась померлою вбачається, що вона намагалась з'ясувати перелік осіб, що зареєстровані за адресою належної їй квартири, однак ані від УДМС України в Івано-Франківській області, ані від виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради відповіді отримано не було. З довідки Обслуговуючого ЖБК «Смерічка» від 31.01.2017 року позивач отримала інформацію, що в успадкованій нею квартирі залишились зареєстрованими ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які з невідомих причин не зняті з реєстраційного обліку. При наданні позивачу правової допомоги було оформлено адвокатські запити щодо надання інформації про осіб, зареєстрованих за адресою належої їй квартири, зокрема запити в Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради, Відділу ведення реєстру територіальної громади м. Івано-Франківська, а також Відділу ведення Державного реєстру виборців, однак потрібної інформації надано не було. Звернення позивача до суду з даною позовною заявою про втрату права на користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні приміщенням шляхом зняття з реєстраційцного обліку є однією з форм захисту позивачем як власником своїх прав. На підставі наведенного просила суд визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_2 такими що втратили право на користуванння житловим приміщенням - квартирою № АДРЕСА_1 та усунути перешкоди в користуванні належною позивачу на праві власності квартирою шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за вказаною адресою, зобов'язавши виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради зняти даних осіб з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

01.03.2018 року представник позивача подала заяву про залишення позову в частині визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим примішенням, зняття з реєстраційного обліку без розгляду.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 02.03.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 та Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про втрату права на житло, усунення перешкод в користуванні приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку в частині визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартири АДРЕСА_1 та усунення перешкод в користуванні шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, залишено без розгляду.

В судове засідання 27.03.2018 року представник позивча ОСОБА_7 не з'явилась, подала заяву, в якій позов до ОСОБА_2 та Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради підтримала з мотивів, викладених в заяві, просила такий задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду справи.

Відповідачем ОСОБА_2 17.11.2017 року надіслано заперечення проти позову (а.с.48) в якому вона зазначила, що у її паспорті наявний штамп від 27.06.2015 року, з якого вбачається, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, просила відмовити в позові у зв'язку з відсутністю порушеного права. В судове засідання 27.03.2018 року відповідач повторно не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причину неявки суду не повідомлено.

Представник відповідача Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради ОСОБА_8 в судове засідання 27.03.2018 року не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа мешкає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно зі ст. 33 Конституції України вільний вибір місця проживання є одним з основних конституційних прав людини.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти і користуватись своєю власністю; право власності є непорушним.

Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Права власника житлового будинку /квартири/ визначені ст. 383 ЦК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно змісту ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 26.07.2011 року (а.с.8), зареєстрованого в реєстрі за № 732, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Луцик С.Ф., ОСОБА_6 прийняла у власність від ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 та сплатила її вартість за ціною та на умовах, встановлених у договорі, що також підтверджується і Витягом про державну реєстрацію прав № НОМЕР_2 від 27.07.2011 року (а.с.9).

Відповідно до п.3.1. Договору, продавець зобов'язаний, зокрема, передати квартиру покупцю у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам щодо житлових приміщень й умовам цього договору та звільнити (в тому числі виписати осіб, що в ній проживають) і передати в належному для проживання стані до ІНФОРМАЦІЯ_3 року зі сплатою всіх нотаріальних послуг та інших обов'язкових платежів (а.с.8).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.07.2017 року, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Кіцула О.М., ОСОБА_1 прийняла спадщину після сметі ОСОБА_6, що складається з квартири АДРЕСА_1 (а.с.7), що підтверджується також копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.15), та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.16).

Відповідно до копії будинкової книги, заведеної ІНФОРМАЦІЯ_3 року, у квартирі АДРЕСА_1 була зареєстрована ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10-11).

З копії листа УДМС в Івано-Франківській області від 29.07.2016 року вбачається, що ОСОБА_6 зверталась з запитом про надання інформації щодо осіб зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1, та УДМС в Івано-Франківській області повідомило їй, що не володіє такою інформацією, оскільки у них відсутня така база (а.с.12).

На звернення ОСОБА_6 щодо повідомлення про ідентицікаційні персональні дані осіб, зареєстрованих за її власною адресою по АДРЕСА_1, Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради листом від 04.11.2016 року повідомив, що згідно бази даних Реєстру виборців за вище вказаною адресою зареєстровано 2 виборці, та рекомендовано звернутись з письмовим запитом до відділу ведення Державного реєстру виборців (а.с.13).

Відповідно до копії довідки, виданої Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Смерічка», ОСОБА_6 проживала та була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 по ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. ОСОБА_10 та ОСОБА_2 27.07.2011 року продали квартиру ОСОБА_6, та по невідомим причинам не зняті з реєстраційного обліку (а.с.14).

На адвокатський запит представника позивача - ОСОБА_7, УДМС України в Івано-Франківській області листом від 16.08.2017 року № 02/3-19702 повідомило, що інформацією стосовно прізвищ, імен та по батькові всіх осіб, що зареєстровані за адресою АДРЕСА_1, відділ не володіє, оскільки відсутня така база (а.с.19).

На адвокатський запит представника позивача - ОСОБА_7, Відділ ведення державного реєстру виборців Івано-Франківської міської ради листом від 10.08.2017 ркоу № 10/60-41/02 повідомив, що Законом України «Про Державний реємтр виборців» визначено цілі використання персональних даних Реєстру, та відповідно до вказаного закону використання персональних даних Реєстру для іншиї цілей, крім зазначених у ч. 1-4 ст. 26 даного закону, можливе виключно за рішенням суду (а.с.20).

На адвокатський запит представника позивача - ОСОБА_7, Відділ з питань реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади м. Івано-Франківська Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради листом від 10.08.2017 року № 14/01-09/3919 повідомило, що у повноваження управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради не входить надання інформації щодо осіб, зареєстрованими за поштовими адресами (а.с.21).

Згідно копії паспорта, долученого відповідачем ОСОБА_2 до заперечення (а.с.49-50) вона зареєстрована адресою: АДРЕСА_2. Реєстрація з 27.06.2015 року.

На запит суду від 11.12.2017 року, УДМС України в Івано-Франківській області надало відповідь від 13.12.2017 року, з якої вбачається, що проведенною перевіркою по обліках Управління ДМС України в Івано-Франківській області встановлено, що громадянка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.70).

Жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних вище обставин, відповідач ОСОБА_2 суду не подала.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

З наведеного вбачається, що з вимогою усунути перешкоди в користуванні належною позивачу на праві власності квартирою шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_2 за вказаною адресою, зобов'язавши виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради зняти дану особу з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 позивач вправі звернутись до суду в разі відмови в знятті з реєстраційного обліку особи, яка визнана за рішенням суду такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Відтак право позивача на час розгляду справи суд вважає не порушеним.

Суд також звертає увагу на те, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням вже є підставою для зняття її з реєстрації, а тому додатково зобов'язувати уповноважений на це орган знімати особу з реєстрації не має потреби.

З наведеного суд прийшов до висновку по відмову в задоволенні позову в цій частині.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази в їх сукупності, перевіривши відповідність позову ОСОБА_1 діючому законодавству України, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що позивач, як власник квартири, позбавлена можливості у повній мірі використовувати своє право власності у зв'язку з тим, що за адресою зазначеного нерухомого майна зареєстровано відповідача ОСОБА_2, яка не проживає за вказаною адресою та втратила право на її користування.

Таким чином, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», відповідно до ст. ст. 29, 383, ЦК України, ст.ст. 12,13, 81 ЦПК України, керуючись ст.ст. 76, 259, 263, 265, 273, 289 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про втрату права на житло, усунення перешкод в користуванні приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Татарінова О.А.