Провадження № 22-ц/802/75/18 Категорія: 2 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Грушицького А.І., Данилюк В.А.,

секретар судового засідання Савчук О.В.,

за участю: відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення права на частку у майні, що перебуває в частковій власності зі стягненням відповідної грошової компенсації за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про припинення права на частку у майні, що перебуває в частковій власності зі стягненням відповідної грошової компенсації. Позов мотивує тим, що вона з відповідачем є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Їй в даному житлі належить 2/3 частки, а відповідачу - 1/3 частки. Зазначає, що частка відповідача в квартирі є незначною, поділу в натурі не підлягає. Спільне користування чи володіння квартирою неможливе. На даний час відповідач змінила замок та не дає можливості користуватися квартирою. Вважає, що припинення права власності відповідача на частку не завдасть істотної шкоди та буде відповідати інтересам сторін.

Просить припинити право власності ОСОБА_1 на 1/3 частини в квартирі АДРЕСА_1, що перебуває у спільній частковій власності сторін зі стягненням відповідної грошової компенсації з неї в користь відповідача ОСОБА_1 Визнати право власності за нею на 1/3 частини квартири АДРЕСА_3.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення права на частку у майні, що перебуває в частковій власності зі стягненням відповідної грошової компенсації відмовлено. Ухвалено повернути з депозитного рахунку у Територіальному управлінні ДСА в Волинській області в користь ОСОБА_3 внесені нею відповідно до квитанції № 024810011 від 06.06.2018 року кошти в розмірі 25714 гривень 15 копійок. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 3000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Вважає дане рішення незаконним, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Зазначає, що наявні всі умови для припинення права власності відповідача на належну їй частку спірної квартири: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, квартира поділу не підлягає, спільне користування квартирою неможливе, припинення права власності на частку квартири не завдасть значної шкоди відповідачу.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що припинення права відповідача на частку у спільній квартирі може завдати істотної шкоди її житловим правам, гарантованим Конституцією України, оскільки іншого житла відповідач не має.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності.

Розмір частки ОСОБА_3 в квартирі становить - 2/3, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 10.10.2017 року.

За ОСОБА_1 10.10.2017 року зареєстровано право власності на 1/3 частку в квартирі АДРЕСА_1, відповідно до інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

Право власності сторонами на квартиру набуто в порядку спадкування.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 477/5 від 27.10.2017 спірним об'єктом нерухомості є однокімнатна квартира загальною площею 24,1 кв.м., яка складається з коридору площею 2,9 кв.м., вбудованої шафи площею 0,2 кв.м., санвузла площею 3,0 кв.м., кухні площею 5,1 кв.м., кімнати площею 12,0 кв.м., балкона площею 0,9 кв.м. Розподіл в натурі квартири АДРЕСА_1 в частках 2/3 до 1/3 частин квартири з метою обладнання окремих ізольованих квартир не можливий.

Відповідач ОСОБА_1 проживає постійно у спірній квартирі з 2008 року. З будинкової книги А №00137105 встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована в квартирі з 2009 року. Дана квартира є єдиним житлом відповідача.

У силу положень статтей 21, 24, 41 Конституції України, статтей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Згідно із статтею 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Отже, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном.

ОСОБА_1 належить 1/3 частина спірної квартири і вказана частка у спільному майні не може бути визнана незначною, хоча і не може бути виділена в натурі.

Інше житло у співвласника квартири ОСОБА_4 відсутнє, і припинення права на її частку на підставі ст. 365 ЦК є істотною шкодою для неї.

Позивач ОСОБА_3 не проживала в спірній квартирі, не надала суду доказів щодо участі у витратах на утримання власності, забезпечена іншим житлом.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що припинення права на частку у спірній квартирі завдасть відповідачу істотної шкоди і колегія суддів погоджується з таким висновком суду. Відповідно не підлягає до задоволення і позовна вимога про визнання права власності на 1/3 частини спірної квартири.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 червня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: