АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2018 року м. Херсон

справа № 666/248/13-ц

провадження №22-ц/791/469/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Рябченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпровського районного суду м.Херсона у складі судді Решетова В.В. від 02 квітня 2013 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

встановив:

У липні 2011 року ПАТ «СЕБ Банк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

В обґрунтування позову зазначило, що 05 липня 2007 року між АБ «Факторіал-Банк» та ОСОБА_3 був укладений Договір кредиту №32-840влн/49/07 на надання кредитної лінії з правом відновлення, згідно з п.1.1 якого банк надав відповідачу кредитні кошти в сумі 50000,00 доларів США на строк з 05.05.2007 року по 04.07.2017 року.

Крім того, 05 липня 2017 року між АБ «Факторіал-Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, відповідно якого остання зобов'язалась відповідати перед позивачем за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, комісійної винагороди, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту.

Відповідач - ОСОБА_3 належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 23.05.2011 року утворилась заборгованості у сумі 413 807,55 грн. та яка складається з таких складових:

-прострочені нараховані проценти: 1083,00 дол. США або 8640,72 грн по курсу НБУ (7,9785 гривень за один долар США);

-нараховані проценти за період з 29.04.2011 року по 22.05.2011 року включно: 433,20 дол. США або 3456,29 грн по курсу НБУ (7,9785 гривень за один долар США);

-пеня за несвоєчасну сплату кредиту та несвоєчасну сплату процентів, розрахована за період з 01.04.2011 року по 22.05.2011 року включно: 161,99 грн, за формулою:

-борг за несплаченою (простроченою) частиною кредиту по договору станом на 23.05.2011 року відсутній;

-залишок строкової заборгованості станом на 23.05.2011 року: 49984,67 дол. США або 398802,69 грн по курсу НБУ (7,9785 гривень за один долар США);

-прострочена комісійна винагорода за кредитом складає 1959,80 грн;

-нарахована комісійна винагорода за кредитом складає 786,06 грн.

Посилаючись на викладене, та зазначаючи, що внаслідок реорганізації АБ «Факторіал-Банк» шляхом його приєднання на правах без балансового відділення до ПуАТ «СЕБ Банк», АБ «Факторіал-Банк»припинив свою діяльність, а ПАТ «СЕБ Банк» є правонаступником усіх прав та обов'язків АБ «Факторіал-Банк», утому числі і за договором кредиту, договорам про забезпечення виконання зобов'язань,позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ПАТ «СЕБ Банк» заборгованість за договором кредиту в розмірі 413807,55 грн, стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ПАТ «СЕБ Банк» судовий збір в сумі 1700,00 грн та стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ПАТ «СЕБ Банк» витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 02 квітня 2013 року позов Публічного акціонерного товариства "СЕБ Банк" задоволено. Вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» заборгованість по кредитному договору № 32-840влн/49/07 від 05.07.2007р. в сумі 413807,55 гривень, стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» судові витрати у сумі 910 гривень та стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» судові витрати у сумі 910 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що судом першої інстанції постановлено рішення з неповним та неправильним встановленням обставин, які мають значення для справи, просила скасувати заочне рішення та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема зазначає, що договори кредиту та поруки були укладені між відповідачами та АБ «Фікторіал-Банк» та заміна сторони договорів тягне за собою зміну договору, а не лише заміну сторони у зобов'язанні та реорганізація АБ «Факторіал-Банк» шляхом його приєднання до ПуАТ «СЕБ Банк» не дає підстави вважати, про те що позивач є новим кредитором та суперечить положенням ст.513 ЦК України. Крім того, порушення вимог ст.ст.516,517 ЦК України унеможливлює стягнення кредитної заборгованості.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача та її представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині перші статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку (частина перша статті 553 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Суд установив та з матеріалів справи вбачається, що 05 липня 2007 року між акціонерним банком» Факторіал-Банк» та ОСОБА_3 був укладений договір кредиту №32-840влн/49/07 на надання кредитної лінії з правом відновлення.

Відповідно до п. п. 1.1; 2.5 вищезазначеного договору ОСОБА_3 надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 50000,00 доларів США на строк з 05 липня 2007 року по 04 липня 2017 року, зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 13 % відсотків річних у валюті кредиту /а.с.14/.

У забезпечення зобов'язань за вказаним договором, 05 липня 2007 року між акціонерним банком «Факторіал-Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки, за умовами якого поручитель зобов'язалась перед кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником умов щодо сплати суми кредиту, процентів за користування кредитом, комісійних, пені, а також можливих неустойок та інших витрат у розмірі, в строк та на умовах, передбачених договором кредиту №32-840влн/49/07 на надання кредитної лінії з правом відновлення від 05 липня 2007 року в сумі 50000,00 доларів США /а.с.17/.

Також, зі статуту ПАТ «СЕБ Банк» вбачається, що 23 березня 2009 року на підставі рішення Загальних зборів Акціонерного Банку (Протокол №47) був затверджений передавальний акт (передаточний баланс), у відповідності до якого до ПАТ «СЕБ Банк» були передані всі активи та зобов'язання Акціонерного банку «Факторіал-Банк», внаслідок чого Банк є правонаступником всіх прав та обов'язків Акціонерного банку «Факторіал-Банк» (п.1.1 )/а.с.30/.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Таким чином, відповідно до положень ст.512 ЦК України, ПАТ СЕБ Банк» набуло право вимоги за договором кредиту №32-840влн/49/07 на надання кредитної лінії з правом відновлення від 05 липня 2007 року, оскільки є правонаступником всіх прав та обов'язків Акціонерного банку «Факторіал-Банк».

30 травня 2011 року ПАТ «СЕБ Банк» надіслав поручителю ОСОБА_2 повідомлення про усунення порушень, у якому вимагав погашення простроченої кредитної заборгованості /а.с.20/. Зазначену вимогу ОСОБА_2 отримала 01 червня 2011 року, про що свідчить поштове повідомлення /а.с.21/

Неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, наявність кредитної заборгованості та нарахована банком сума заборгованості в загальному розмірі 413807,55 грн , ОСОБА_2 не оспорюється.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги щодо не дослідження судом дійсної заміни кредитора за кредитним договором не ґрунтуються на обставинах справи, статуту банку, наданого позивачем. Крім того, у правовідносинах, які виникли між сторонами, ОСОБА_2, як поручитель за кредитним договором не позбавлена обов'язку виконання умов договору поруки.

Отже, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують та як такі, що не грунтуються на законі підлягають відхиленню.

За правилами статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги та залишення без змін заочного рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 02 квітня 2013 року, оскільки судове рішення є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 02 квітня 2013 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Склярська

Судді: Л.В.Пузанова

Т.Г. Чорна

Повний текст судового рішення виготовлено 04 квітня 2018 року

Суддя І.В. Склярська