Дата документу 19.03.2018
Справа № 320/4574/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Редько О.В., при секретарі Колесніковій Л.В

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Мелітополі Запорізької області вул. Шмідта, 11 цивільнусправу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, в інтересах яких діє законний представник ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НТФ ПРОММЕТАЛРЕСУРС» про стягнення грошових коштів, суд

ВСТАНОВИВ

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, в інтересах яких діє законний представник ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НТФ ПРОММЕТАЛРЕСУРС» про стягнення грошових коштів.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. Просить суд призначити справу до розгляду по суті.

Від представника відповідача надійшла письмова заява про зупинення провадження по справі до отримання сторонами повного тексту ухвали від 26.02.2018 року та 06.03.2018 року.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали цивільної справи, доводи викладені в позовній заяві, клопотання відповідачів по справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 2 статті 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з п.1 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Таким чином, закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв'язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1219 ЦК України встановлено, які права та обов'язки особи не входять до складу спадщини. Зокрема, не входять до складу спадщини право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами.

Слід зазначити, що з приводу спадкування частки учасника підприємницького товариства у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи спір про спадкування частки учасника підприємницького товариства, необхідно враховувати, що це допускається статтями 130, 147, 166 ЦК України, статтями 55, 69 Закону України «Про господарські товариства» і не підпадає під заборону пункту 2 частини першої статті 1219 ЦК. При цьому спадкується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі.

Відповідно до ч. 5 ст. 147 Цивільного кодексу України частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства.

З аналізу наведених норм права вбачається, що ч. 5 ст. 147 Цивільного кодексу України передбачає спадкування спадкоємцем права спадкодавця саме на частку в статутному капіталі товариства. Одержавши право на частку в статутному капіталі товариства, спадкоємець набуває як переважного права вступу до товариства (ст. 55 Закону України «Про господарські товариства»), так і права відмовитися від вступу до нього.

Таким чином, само по собі одержання статусу спадкоємця померлого учасника товариства засвідчує лише перехід до спадкоємця майнових прав померлого (частка в статутному капіталі, яка належала померлому учаснику товариства) та дає йому право на вступ до товариства.

Право ж безпосередньої участі в управлінні господарським товариством (корпоративні права) спадкоємці набувають тільки з моменту вступу до господарського товариства.

При цьому, п.30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24.10.2008 № 13 роз'яснено, що прийняття рішення про вступ спадкоємця (правонаступника) учасника до ТОВ (ТДВ) належить до компетенції загальних зборів учасників товариства.

У відповідності до п.1.2 постанови Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» № 4 від 25.02.2016 року за змістом положень пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України, статті 167 ГК України, статті 2 Закону України "Про акціонерні товариства" сторонами у корпоративному спорі є: 1) юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; 2) учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи. Учасник, який вибув зі складу юридичної особи, може бути стороною корпоративного спору щодо визначення та стягнення належної йому до сплати вартості частки майна юридичної особи

Позивачі звернулися до суду із позовом про стягнення на їх користь грошових коштів, як вартості частини майна, що пропорційна належним спадкоємцям часткам у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «НТФ ПРОММЕТАЛРЕСУРС».

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду № 320/6021/16-ц від 21.02.2017 року, за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування за законом по ? частині за кожним, на частку в статутному капіталі ТОВ «НТФ Промметалресурс» (), яка належала ОСОБА_4, померлому 01 березня 2014 року, з розміром внеску до статутного фонду 17 000 грн. 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи законний представник позивачів - ОСОБА_3 повідомила листом від 04.04.2017 року ТОВ «НТФ Промметалресурс» про небажання спадкоємців вступати до ТОВ «НТФ Промметалресурс»./т.1 а.с.26/.

Разом із тим, відповідачем надано протокол № 2 зборів учасників ТОВ «НТФ ПРОММЕТАЛРЕСУРС» від 24.10.2017 року, згідно з яким позивачі прийняті до складу учасників вказаного товариства. Рішення загальних зборів товариства може бути оскаржено до господарського суду.

Таким чином, у відповідності до завдань підготовчого провадження, визначених ст. 189 ЦПК України, остаточно визначившись з предметом спору та характером спірних правовідносин, позовними вимогами та складом учасників судового процесу, зясувавши заперечення проти позовних вимог, визначивши обставини справи, які підлягають встановленню, та зібравши відповідні докази, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі за результатом підготовчого засідання, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, натомість підвідомча господарському суду з огляду на наступне.

За складом учасників спір виник між спадкоємцями, за якими визнано право власності на частку в порядку спадкування за законом в статутному капіталі юридичної особи та цією юридичною особою, є рішення загальних зборів юридичної особи, яке не оскаржено у встановленому порядку, спадкоємці не бажають вступати до складу учасників юридичної особи, за змістом позовних вимог існує спір між спадкоємцями учасника, який вибув зі складу учасників юридичної особи в звязку зі смертю та цією юридичної особи про сплату належної їм вартості частини майна, а отже за своєю суттю є корпоративним спором.

Щодо клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі до отримання сторонами повного тексту ухвали від 26.02.2018 року та 06.03.2018 року, суд вважає необхідним відмовити у її задоволенні оскільки вона не тільки не містить жодних підстав передбачених ст.ст. 251-252 ЦПК України, а також є процесуально недоцільною в звязку з закриттям провадження по справі.

Клопотання представника позивача про виклик свідка суд не розглядає, в звязку з процесуальною недоцільністю, оскільки провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, в інтересах яких діє законний представник ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НТФ ПРОММЕТАЛРЕСУРС» про стягнення грошових коштів слідзакрити та відмовити представнику ТОВ «НТФ ПРОММЕТАЛРЕСУРС» у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі

Керуючись п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України,

постановив :

У задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НТФ ПРОММЕТАЛРЕСУРС» про зупинення провадження у справі відмовити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, в інтересах яких діє законний представник ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НТФ ПРОММЕТАЛРЕСУРС» про стягнення грошових коштів -закрити.

Розяснити позивачу, що розгляд цієї справи відноситься до компетенції господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст рішення виготовлений 23 березня 2018 року.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_5