Справа № 310/9221/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(Заочне)

21 березня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Дубровської Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Гоноболіної О.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бердянськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона є власником житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: по вул. Чубаря, 172, м. Бердянськ Запорізької області згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу за № 1535 від 07 липня 2006 року. Окрім неї за вищенаведеною адресою зареєстрований відповідач ОСОБА_3 член сім`ї попереднього власника.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився. Про слухання справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с.31).

Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, який не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. На підставі зазначеного, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Вислухавши думку позивача та представника, допитавши свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу від 07 липня 2006 року, копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 172 по вул. Чубаря у м. Бердянську Запорізької області (а.с. 3-5).

Відповідно акту вуличного комітету № 32 м. Бердянськ, у будинку № 172 по вул. Чубаря, м. Бердянськ Запорізької області, відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за вказаною адресою, але з 2006 року не мешкає (а.с. 9). Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради від 31 липня 2017 року, зареєстровані члени родини позивача за адресою вул. Чубаря, 172, м. Бердянськ Запорізької області відсутні. (а.с. 6).

Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на свій розсуд.

Судом встановлено, що з 2006 року відповідач за місцем реєстрації не проживає, теперішнє місце його перебування не відоме. Реєстрація відповідача в належному позивачу будинку суттєво впливає на сімейний бюджет в частині оплати комунальних послуг. До того ж відповідно до п. 5.1.4. договору купівлі продажу за № 1535 від 07 липня 2006 року, продавець ( відповідач) зобовязаний зняти з реєстрації, згідно діючого законодавства України усіх осіб, зареєстрованих у житловому будинку, що є предметом договору та звільнити житловий будинок не пізніше 01 серпня 2006 року, але на час розгляду справи положення договору не виконане.

Таким чином, відповідач ОСОБА_3 не належить до складу родини позивача, тривалий час, а саме з 2006 року не мешкає у будинку № 172 по вул. Чубаря у м. Бердянськ Запорізької області , що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Зміст ч. 1 ст. 156 ЖК України та ч. 1 ст. 405 ЦК України свідчить про те, що права члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у особи права приватної власності на це майно, а отже припинення права власності припиняє право членів сім`ї на користування цим житлом. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено всі положення про право власності на належний позивачу житловий будинок з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами.

В ст. 391 ЦК України вказано, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій , які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У ч. 2 ст. 405 ЦК України, зазначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вказано, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення власності на житлове привішення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою.

Приймаючи до уваги наведене, оскільки відповідач не проживає у житловому будинку з 2006 року і по теперішній час, при цьому не є родичем позивача, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 280-282 ЦПК України, ст. 156 ЖК України, ст.ст. 319, 386, 391, 405 ЦК України, ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні , суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком № 172 по вул. Чубаря, м. Бердянськ Запорізької області.

Повне судове рішення складено 28 березня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя ОСОБА_6