Дата документу 05.12.2018
Справа № 501/1937/18
05 грудня 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:
головуючої судді Петрюченко М.І.,
за участю секретаря Тейбаш Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за
1. ОСОБА_1, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1
2. ОСОБА_2, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1
відповідача ОСОБА_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_2
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: відділ реєстрації обліку осіб виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, місцезнаходження м.Чорноморськ Одеської області, проспект Миру, буд.33
предмет та підстави позову: про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зобовязання зняття з реєстрації
учасники справи - не зявилися
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
В СТ А Н О В И В:
І.Виклад позиції позивача.
1. 17 липня 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 (далі позивачі) звернулися до Іллічівського міського суду Одеської області із позовною заявою до ОСОБА_3 (далі відповідач) (третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: відділ реєстраці обліку осіб виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зобовязання зняття з реєстрації.
2. Позов обґрунтували тим, що квартира АДРЕСА_3 належить їм на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 07 червня 1996 року. В даній квартирі зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, та донька ОСОБА_2 ОСОБА_3, що підтверджується довідкою відділу реєстрації обліку осіб Чорноморської міської ради Одеської області, яка в квартирі не мешкає та не несе витрат по утриманню квартири.
3. Відповідач відзиву на позов не надала.
ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи.
4. Позивачі в судове засідання не зявилися, надіслали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, не заперечували проти заочного розгляду справи (а.с.59,70).
5. Представник третьої особи - відділу реєстрації обліку осіб виконавчого комітету Чорноморської міськоі ради Одеської областів судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.67).
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
6. Оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 ЦПК), в судове засідання не зявилася без поважних причин, а позивачі та третя особа не заперечували проти проведення заочного розгляду справи, Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
7. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносин.
8. ОСОБА_1, ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_4, яка належить їм на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 07 червня 1996 року (а.с.23-23 об.).
9. Відповідач ОСОБА_3, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою відділу реєстрації обліку осіб Чорноморської міської ради Одеської області (а.с.6). Однак відповідач в квартирі не проживає, комунальні платежі не сплачує.
10. Позивачі несуть витрати по утриманню квартири.
V. Оцінка Суду.
А. Загальні принципи.
11. В даній ситуації Суд звертає увагу, що статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантовано кожному право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
А, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.
В свою чергу в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобовязань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року №1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).
12. Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (див. пункт 41 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України»).
Отже, в даній конкретній ситуації визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого житла, яке в свою чергу не є абсолютним.
13. Окремо Суд звертає увагу, що питання щодо позбавлення житла в багатьох випадках можуть охоплюватись і змістом статті 1 Протоколу 1 Конвенції, які стосуються захисту права власності.
Але враховуючи конкретні обставини справи, зміст позовних вимог та надані сторонами докази, Суд вважає за недоцільне розглядати питання обґрунтованості втручання у право відповідача в контексті статті 1 Протоколу 1 Конвенції.
14. Таким чином, втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється «згідно із законом» та не може розглядатись як «необхідне в демократичному суспільстві» (пункт 47 рішення Європейського Суду у справі «Савіни проти України»).
Б. Застосування вказаних принципів в даній справі.
1). Чи здійснювалось втручання «згідно із законом».
15. Досліджуючи питання чи «передбачено втручання у право відповідача законом» Суд враховує, що право членів сімї власника житла на користування цим житлом врегульовано нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК), а порядок збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами регламентовано нормами Житлового кодексу України кодексу України (далі ЖК).
Зокрема, відповідно до вимог частини другої статті 405 ЦК член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Так, в даній ситуації втручання у право відповідача здійснюється на підставі статті 405 ЦК, оскільки виходячи із матеріалів справи відповідач є колишнім членом сімї власника житла (позивача), а положення статті 71 ЖК регулюють правовідносини щодо збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами і стосуються наймача або членів його сімї.
Тому, для Суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідача має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається.
2). Чи відповідало втручання цілям передбаченим в пункті 2 статті 8 Конвенції.
16. Обговорюючи питання чи відповідало втручання у право відповідача «цілям», про які йдеться в пункті 2 статті 8 Конвенції (інтереси національної та громадської безпеки; економічний добробут країни; запобігання заворушенням чи злочинам; захист здоровя чи моралі, захист прав і свобод інших осіб) Суд знаходить, що в даних правовідносинах втручання у право відповідача здійснюється з метою захисту прав і свобод позивача (його права на житло, вільне користуванням житловим приміщенням, про що ним зазначено в позовній заяві), що підпадає під виняток, передбачений пунктом 2 статті 8 Конвенції і підтверджує наявність вимоги щодо «законної мети».
3). Чи було втручання «необхідним в демократичному суспільстві» (пропорційним).
17. Визначаючи, чи був захід по втручанню у права відповідача, «необхідним в демократичному суспільстві», Суд, беручи до уваги справу в цілому, буде розглядати підстави, наведені для виправдання застосованого заходу, на предмет їх відповідності та обґрунтованості відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції.
18. Отже, Суд при співставленні «балансу інтересів» враховує, що спірна квартира має статус користування жилими приміщеннями, в якому регулюється главою 6 ЖК та відповідними нормами ЦК.
Відповідач є донькою позивача ОСОБА_2 і проживала в квартирі, як член її сімї, будь-яких угод про порядок користування жилим приміщенням між сторонами не укладалось.
19. Відповідно до статті 14 ЦК цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтями 15, 16, 20 ЦК передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення.
Згідно із частиною першою статті 156 ЖК та частиною першою статті 405 ЦК члени сімї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом.
20. Проте, як було зазначено вище, відповідно до вимог частини другої статті 405 ЦК, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
21. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, матеріалами справи підтверджується, що відповідач не проживає в спірній квартирі більше одного року.
Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
З іншої сторони відповідачем в судове засідання не надано доказів, що вона проживає в спірній квартирі, користується нею, доказів, які б підтверджували поважність причин не проживання в квартирі.
22. При цьому, тривала відсутність відповідача свідчить про те, що вона має інше місце проживання, а матеріали справи свідчать проте, що відповідач не є власником житла, в якому проживає позивач, а тому визнання відповідача, втратившим право на користування жилим приміщенням, не буде свідчити про втрату ним житла взагалі і в свою чергу буде захищати права власників, користувачів такого приміщення (позивача), що в сукупності з наведеним вище є свідченням того, що «втручання у право відповідача» є співрозмірним із переслідуваною законною метою, а відповідно є «необхідним у демократичному суспільстві».
23. Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 206, 258-259, 263-265, 280-283 Цивільно-процесуального кодексу України, Суд, -
1. Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2до ОСОБА_3(третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: відділ реєстрації обліку осіб виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зобовязання зняття з реєстрації- задовольнити повністю.
2. Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №80 в будинку №13 по вул. Олександрійській в м. Чорноморську Одеської області.
3. Зобовязати відділ реєстрації обліку осіб виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_5.
4. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Іллічівський міський суд Одеської області.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
5. Повний текст рішення складено 05 грудня 2018 року.
Суддя Іллічівського міського
суду Одеської області ОСОБА_4