Справа № 346/3931/18
Провадження № 2/346/1931/18
03 грудня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
судді: П'ятковського В. І.
за участю секретаря: Іванишин Х. І.
представника позивачки ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право на кристування житлом, -
Позивачка, підтримуючи заявлені вимоги в судовому засіданні, посилається на те, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого 13 грудня 2007 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Григорець та зареєстрованого в реєстрі за № 3998.
Окрім неї в квартирі зареєстровані її діти : ОСОБА_3 і ОСОБА_4, онука - ОСОБА_5 та колишній чоловік - ОСОБА_2, відповідач по справі, який з 2010 року фактично в квартирі не проживає і не несе жодних витрат по утриманню та оплаті комунальних послуг житла, у якому рахується зареєстрованим.
У зв"язку з виниклими обставинами, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом.
Відповідач будучи належно повідомленим судом про час і місце розгляду справи по останньому відомому місцю проживання, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд до відома не поклав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення в заочному порядку.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому підлягаючими задоволенню виходячи із наступного.
Судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого 13 грудня 2007 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Григорець та зареєстрованого в реєстрі за № 3998 (а.с.7).
Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17376292 від 15 січня 2008 року право власності на спірну квартиру за позивачкою зареєстровано в Коломийському МБТІ за реєстровим № 5666 (а.с.9).
Із довідки сектору видачі довідок управління надання адміністративних послуг № 3737 від 08 серпня 2018 року вбачається, що у даній квартирі зареєстровано ряд осіб, у тому числі відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с10).
Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 16 лютого 2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 08 травня 2015 року (а.с.12).
Із пояснень позивачки вбачається, що відповідач ОСОБА_2 з часу розірвання шлюбу в спірному житлі не проживає та не несе жодних витрат по утриманню та оплаті комунальних послуг, його речі в квартирі відсутні.
Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 які зазначили, що відповідач квартиру позивачки покинув добровільно і з того часу минуло ряд років. Знають, що даним житлом він не цікавиться, в його утриманні участі не бере, а виїхав на постійне проживання у Росію, де має родичів.
В силу ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У ст. 15 ЦК України кожній особі гарантується право на судовий захист.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до вимог ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності по місцю реєстрації, без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи вказані обставини та законодавче регулювання виниклих правовідносин, суд вважає, що відповідач втратив право користування житлом у будинку позивача.
На підставі наведеного та ст.ст. 15, 317, 321, 191, 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України, керуючись ст.ст. 264, 265, 268, 280-285 354, 355 ЦПК України суд,
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування житлом - квартирою, що знаходяться АДРЕСА_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Повний текст рішення складено 04 грудня 2018 року.
Суддя П'ятковський В. І.