05.04.2018 227/3008/17
05 квітня 2018 року справа № 227/3008/17
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Кошлі А.О.
секретаря судового засідання Овчинніковій Ю.О.,
розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом селянського фермерського господарства «Любава» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Від позивача надійшла заява, в якій він просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримую в повному обсязі та просить їх задовольнити. Із заяви вбачається, що представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання належним чином був повідомлений, про поважні причини своєї неявки доказів не надав та не подав відзив на позовну заяву.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв'язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Згідно п. 3.1 вказаного договору загальна вартість наданих послу визначається сторонами на підставі підписаних нарядів на замовлення та актів приймання-передачі наданих послуг та не повинна перевищувати 30 000,00 грн.
Згідно п. 3.2 вартість запасних частини визначається згідно Специфікації на запасні частини (додаток № 2 до договору).
Пунктом 3 договору визначено, що оплата вартості послуг (включаючи вартість запасних частини та витратних матеріалів) здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 5 робочих днів з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг.
Згідно специфікації на запчастини (Додаток № 2 до договору) загальна вартість запчастин становить 9470,00 грн., специфікація підписна сторонами договору № 1-Ф.
Вказана суму замовником не сплачена.
Матеріалами справ підтверджено, що між ОСОБА_1 та селянським фермерським господарством «Любава» виникли договірні зобов'язання пов'язанні з наданням послуг з ремонту автомобіля.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України).
Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.
Враховуючи те, що відповідачем по справі не виконано взяті на себе зобов'язання, згідно договору від 12.09.2015 року № 1-Ф в частині оплати отриманих послуг по ремонту автомобіля, які погоджені сторонами у встановленому договором порядку, позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
В силу вимог ст. 141 ЦПК України, на користь позивача із відповідача слід стягнути понесені судові витрати по справі в розмірі 1600 грн. сплаченого судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 12, 81, 141, 263, 273, 274, 280-284, 288 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 610, 612, 624, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,
Позов селянського фермерського господарства «Любава» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Копію заочного рішення надіслати сторонам по справі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя А.О. Кошля