Справа № 452/2715/16 Головуючий у 1 інстанції: Бонецький Л.Й.
Провадження № 22-ц/783/7445/17 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю представника скаржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 15 вересня 2017 року у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рамбер Україна» на дії державного виконавця Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року Австрійське підприємство у формі ТОВ «Рабмер Україна» звернулось в суд із скаргою на дії державного виконавця Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області.

15.09. 2017 року ТОВ «Рабмер Україна» подало клопотання про зупинення провадження у справі за скаргою ТОВ «Рабмер Україна» на дії державного виконавця та зупинення стягнення за дублікатом виконавчого листа. Клопотання мотивує тим, що немає жодного судового рішення, яким би постанова від 07.03.2014 року та постанова від 04.10.2016 року про закінчення виконавчого провадження за одним і тим самим виконавчим листом були скасовані, визнані незаконними, чи рішення відповідних посадових осіб про їх скасування. Відтак, такі вважаються чинними та законними. Тому існує небезпека незаконного стягнення майна АП у формі ТОВ «Рабмер Україна» на підставі постанови, яка оскаржуються в судовому порядку. Тобто, майно товариства може бути арештоване, вилучене і примусово реалізоване на підставі постанови, яка оскаржуються у судовому порядку.

Просить зупинити провадження у справі за скаргою ТОВ «Рабмер Україна» на дії державного виконавця Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області до вирішення по суті справи за заявою ТОВ «Рабмер Україна» про виправлення помилки у дублікаті виконавчого листа №2-885/2009, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області від 12.10.2015 року та кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 222, ч. 3 ст. 358 та ч. 2 ст. 366 КК України та у зв»язку з цим зупинити стягнення за дублікатом виконавчого листа до вирішення вищевказаної заяви по суті.

УхвалоюСтаросамбірського районного суду Львівської області від 15 вересня 2017 року клопотання представника ТОВ «Рабмер Україна» задоволено.

Постановлено:

-зупинити провадженням скаргу ТОВ «Рабмер Україна» на дії державного виконавця Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області до вирішення по суті справи за № 452/1895/17 за заявою ТОВ «Рабмер Україна» про виправлення помилки у дублікаті виконавчого листа №2-885/2009, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області від 12.10.2015 року та кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст. 222, ч.3 ст. 358 та ч.2 ст.366 КК України;

-зупинити стягнення за дублікатом виконавчого листа у справі за № 452/2715/16 ц за скаргою АП у формі ТОВ « Рабмер Україна» на дії державного виконавця Червоноградського міського відділу ДВС до вирішення по суті справи 452/2715/16 ц.

Не погоджуючись з даною ухвалою, стягувач ОСОБА_3 оскаржив таку в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята без повного з'ясування обставин справи, у зв»язку з чим є необґрунтованою та незаконною.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував вимоги ст. 157 ЦПК України, положення вимог щодо строку розгляду скарги на дії виконавця та зупинив провадження всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. Зокрема, суд не вказав, у чому саме полягає взаємозв'язок предметів розгляду інших справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи та зупинив провадження у справі всупереч принципу ефективності судового процесу.

Мотивує апеляційну скаргу також і тим, що вперше виконавчий лист № 2- 885/2009 був пред'явлений до виконання у 2009 році, відповідно було відкрито виконавче провадження ВП № 15073972. 07 жовтня 2009 року постановою ВДВС Самбірського міськрайонного управління юстиції виконавче провадження № 15073972 закінчено у зв'язку із добровільним виконанням. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 травня 2012 року залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області та судом касаційної інстанції, скасовано постанову ВДВС від 07 жовтня 2009 року, якою виконавче провадження № 15073972 закінчено у зв'язку із добровільним виконанням (з підстав встановлення відсутності добровільного виконання судового рішення). 11 грудня 2012 року постановою ВДВС Самбірського міськрайонного управління юстиції виконавче провадження № 15073972 поновлено у зв'язку із визнанням судом незаконною постанови про закінчення виконавчого провадження. Тобто, виконавчий лист № 2-885/2009 і надалі залишався на виконанні. 07 березня 2014 року постановою ВДВС Самбірського міськрайонного управління юстиції виконавче провадження № 15073972 закінчено у зв'язку з тим, що ВДВС не було подано повторно оригіналу виконавчого листа, а не у зв'язку із повним виконанням судового рішення. В черговий раз виконавчий лист (його дублікат) був пред'явлений через місяць після закінчення виконавчого провадження - у квітні 2014 року у встановлені строки, які переривалися. У зв'язку із визнанням виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виконавче провадження в черговий раз завершувалось, однак судове рішення про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню на сьогодні скасоване ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ. Звертає увагу й на те, що ЗУ «Про виконавче провадження» набрав чинності 08 березня 2011 року, а тому строк пред'явлення виконавчого листа № 2- 885/2009 (його дублікату), виданого у 2009 році становить три роки.

Просить ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 15 вересня 2017 року скасувати, справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Справа розглядається Апеляційним судом Львівської області у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який постановив ухвалу, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.Таким чином, дана справа розглядається за правилами ЦПК України в редакції Закону №2147-У111 від 03.10.2017 року, яка набрала чинності з 15.12.2017 року.

При розгляді справи в суді першої інстанції суд керувався приписами ЦПК України в редакції 2004 року, на відповідність яким перевіряється оскаржувана ухвала судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити. До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. п. 1- 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зупиняючи провадження по даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що справу за скаргою ТОВ «Рабмер Україна» на дії державного виконавця Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області неможливо вирішити до вирішення по суті справи №452/1895/17 за заявою ТОВ «Рабмер Україна» про виправлення помилки в дублікаті виконавчого листа та вирішення кримінальної справи № 1318/1252/2012 за обвинуваченням ОСОБА_3, ОСОБА_4, за вчинення діянь, що містять ознаки кримінального правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 222, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК України. З цих же підстав судом першої інстанції зупинено стягнення за дублікатом виконавчого листа.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Аналогічіна норма містилась і у редакції ЦПК України, яка діяла на час розгляду справи судом першої інстанції.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» підстава п. 4 ч. 1 ст.201 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) аналогічна норма міститься у чинній редакції ЦПК України - п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України) для зупинення провадження у справі неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Проте, судом першої інстанції не визначено, які саме обставини у ході розгляду кримінальної справи №1318/1252/2012 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3, ОСОБА_4 за вчинення діянь, що містять ознаки кримінального правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 222, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК України унеможливлюють розгляд даної справи, а відтак не вказано на об'єктивну неможливість розгляду справи за скаргою на дії державного виконавця до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства.

Окрім того, суд першої інстанції, зупиняючи провадження у даній справі, виходив також і з того, що судове рішення за результатами розгляду питання про виправлення помилки в дублікаті виконавчого листа буде мати значення для розгляду скарги на дії державного виконавця.

Однак, і такий висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає невірним, оскільки в оскаржуваній ухвалі не вказано у чому саме полягає взаємозв'язок предметів розгляду справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу.

При цьому судом першої інстанції не враховано правововий висновок Верховного суду України, викладений у постанові №6-1957цс16 від 01.02.2017 року, у якому зазначено, що визначаючи наявність підстав, передбачених ст. 201 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у п. 4 ч. 1 цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 210 ЦПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

За приписами ж ч. 1 ст. 386 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) скарга на дії державного виконавця розглядається у десятиденний строк, тобто ще більш стислий строк. Аналогічна норма містилась і в попередній редакції ЦПК України.

Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених п. п. 1 - 3 ч. 1 ст. 251 та п. п. 1 - 3 ч. 1 ст. 252 цього Кодексу.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Як вбачається з матеріалів справи предметом розгляду є оскарження дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження №52647722 за дублікатом виконавчого листа №2-885/2009 від 12.10.2015 року. Згідно вимог процесуального закону така скарга розглядається у десятиденний строк, натомість дана справа до її зупинення у провадженні суду першої інстанції перебувала понад 10 місяців.

При цьому слід врахувати, що по суті оскарження дій державного виконавця та виправлення помилки у дублікаті виконавчого листа є окремими інститутами, які є похідними від однієї справи №2-885/2009 за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Рабмер-Україна» про стягнення заборгованості у рамках виконавчого провадження №52647722

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції зупинив провадження у справі з порушенням п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України (п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України в редакції, яка діє на час розгляду справи апеляційним судом) та всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів пришла до висновку що доводи апеляційної скарги є підставними, а ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, а відтак підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 374 ч.1 п.2, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 15 вересня 2017 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 06 липня 2018 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.