Постанова

Іменем України

28 березня 2018 року

м. Київ

справа № 2-4161/2011

провадження № 61-980св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої палати Касаційного цивільного суду:

Головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), ЖуравельВ. І., Коротуна В. М., ОСОБА_3,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

представник відповідача - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 6 жовтня 2017 року у складі судді Немировської О. В.,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2010 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 22 листопада 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого їй було надано кредит у розмірі 200 000 доларів США зі сплатою 12,9% річних строком до 22 листопада 2019 року. У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 203 284,99 доларів США, яка підлягає стягненню.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2011 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено: стягнуто з ОСОБА_4 на користь банку заборгованість по кредиту у розмірі 203 284,99 доларів США, що еквівалентно 1 608 472 грн 16 коп. та 1820 грн судового збору.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року у складі судді Макаренко І. О. заяву представника відповідача про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2011 року у даній справі залишено без розгляду, з підстав пропуску строку на подання вказаної заяви.

Не погоджуючись з указаною ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 6 жовтня 2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року відмовлено.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив із того, що наведені на виконання вимоги ухвали цього ж суду від 1 вересня 2017 року про усунення недоліків апеляційної скарги причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 26.06.2017 є неповажними.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 6 жовтня 2017 року й направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_4 отримала 17 липня 2017 року, строк на подання апеляційної скарги закінчився 22 липня 2017 року, проте, у зв'язку з перебуванням представника відповідача у щорічній відпустці він був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу у зазначений строк, а тому, подавши апеляційну скаргу 31 липня 2017 року, просив поновити строк на подання апеляційної скарги, посилаючись на вказані обставини.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Частинами 3, 4 статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Частиною 2 статті 294 ЦПК України (чинної на час розгляду справи 2апеляційним судом) передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом піти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року була проголошена без участі сторін та надіслана на адресу ОСОБА_4 3 липня 2017 року, що підтверджується супровідним листом, вказану ухвалу ОСОБА_4 отримала 17 липня 2017 року, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення.

31 липня 2017 року представник ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій, зокрема, посилався на те, що оскаржувана ухвала була постановлена без участі відповідача та отримана нею 17 липня 2017 року. Апеляційну скаргу представник відповідача подав з пропуском строку 31 липня 2017 року, та просив апеляційний суд поновити пропущений строк, оскільки він перебував у щорічній відпустці.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 1 вересня 2017 року апеляційну скаргу представника відповідача залишено без руху та надано заявнику тридцятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Підстави, на які заявник посилався у своєму клопотанні апеляційним судом визнані неповажними, оскільки вони не підтверджені відповідними доказами.

Частиною 3 статті 297 ЦПК України (чинною на час розгляду справи апеляційним судом) апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього

строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

На виконання вимог ухвали апеляційного суду, представник відповідача 4 жовтня 2017 року подав до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 6 жовтня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року, оскільки заявником не виконано вимоги ухвали цього ж суду від 1 вересня 2017 року залишення його апеляційної скарги без руху з наданням терміну для усунення недоліків.

Однак, відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Основним Законом України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частини 1, 2 статті 55 Конституції України). Відмова суду в прийнятті позовних заяв, скарг, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист, яке за статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень в контексті положень частини 1, та 2 статті 55, пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду.

За таких обставин колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а постановлена у справі ухвала суду апеляційної інстанції - скасуванню з передачею до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду згідно з вимогами статей 406, 409, 411 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 6 жовтня 2017 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В . І. Крат