У Х В А Л А

с у д о в о г о з а с і д а н н я

27.03.2018р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Малахової-Онуфер А.М.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок подання державного виконавця Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Львівській області Міністерства юстиції України ОСОБА_2 про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в :

Державний виконавець Городоцького РВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 звернулась в суд з подання про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення закордонного паспорта, до виконання останнім своїх зобовязань по виконанню виконавчого листа №1-кп/463/217/14 від 09.02.2015р. виданого Личаківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ідея Банк» 41 948 грн. 29 коп. матеріальної шкоди.

Державний виконавець Городоцького РВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилась, просила подання розглядати без її участі.

Згідно з ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши подання, оглянувши матеріали виконавчого провадження, суд доходить наступного висновку.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ч.ч.1,3 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України».

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 441 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов»язання.

За змістом п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець ВДВС вправі звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання останнім зобовязань за рішенням про стягнення заборгованості.

Суд, вирішуючи питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, насамперед, повинен встановити факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду про стягнення заборгованості.

Факт ухилення боржника від виконання рішення має підтверджуватись доказами, на які державний виконавець ВДВС повинен посилатись в поданні, а належні та допустимі докази ухилення боржника слід безпосередньо надавати суду.

Так, під ухиленням від виконання зобовязань слід розуміти як пряму відмову від виконання рішення, так і інші винні дії, які свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов»язань.

Із долучених до матеріалів подання документів вбачається, що на виконанні у Городоцькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває на виконанні виконавчий лист № 1-кп/463/217/14 виданий 09.02.2015р. Личаківським районним судом м. Львова у справі про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ідея Банк» 41 948 грн. 29 коп. матеріальної шкоди.

11.08.2016р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження №51916289.

Підставою для звернення державного виконавця слугували: ухилення боржника та невиконання судового рішення Личаківського районного суду Львівської області від 26.12.2014р. про стягнення матеріально шкоди, неявка боржника до державної виконавчої служби, відсутність майна та грошових коштів.

Так, відповідно до висловленої Верховним Судом України позиції щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України № 3857-XII «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року, означає з об»єктивної сторони такі свідомі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов»язків у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов»язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). У зв»язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Суд вважає, що державним виконавцем в поданні не доведено факт ухилення боржника від виконання судового рішення, саме невиконання боржником самостійно зобов»язань та сама по собі заборгованість не може свідчити про ухилення боржника від виконання зобов»язання.

До подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України, державним виконавцем не долучено жодного акту чи письмових пояснень щодо причин несплати боржником суми боргу.

Також у матеріалах подання відсутні достатні докази використання державним виконавцем передбачених законом інструментів і повноважень для стягнення боргу без обмеження свободи пересування боржника, що є крайнім заходом забезпечення виконання судового рішення, якщо загальновживані заходи стягнення є недостатніми, вичерпані тощо. Таке обмеження не повинно застосовуватися, якщо не є вкрай необхідним і обґрунтованим.

Як убачається із матеріалів подання, зокрема змісту скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця в порядку ст. 447 ЦПК України від 22 березня 2018 року, останній покликається на те, що офіційно працевлаштований за кордоном України у м. Краків Республіка Польща, що має у власності автомобіль, який використовує для робочих цілей, між тим державний виконавець звертаючись 27.03.2018р. до суду з поданням, означену інформацію не перевірив, натомість долучив довідку територіального сервісного центру 4647 МВС у Львівській області датовану 27.01.2017р. про відсутність реєстрації за боржником автотранспорту.

Покликання державного виконавця на виклики боржника 17.07.2017р. та 11.01.2018р., суд бере до уваги, однак оцінює як такі, що не можуть слугувати доказом навмисного чи іншого свідомого невиконання ним зазначених обовязків у виконавчому провадженні.

Більше того, докази про те, що боржнику ОСОБА_3 копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.08.2016р. та добровільну сплату 41 948 грн. 29 коп. матеріальної шкоди у строк до 18.08.2016р. надсилалась державним виконавцем в установленому законом порядку, до подання не долучено, при матеріалах виконавчого провадження відсутні.

За таких обставин, суд вважає, що державним виконавцем не наведено достатніх обґрунтувань того, чи дійсно боржник свідомо в повній мірі не виконує належні до виконання зобов»язання, чи у нього є на це об'єктивні причини, а тому подання є передчасним.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, без вилучення закордонного паспорта, суд також звертає увагу державного виконавця на те, що з 15.12.2017р. набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", а відтак питання тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом з врахуванням положень ст. 441 ЦПК України, а не положень ст.377-1 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 247, 441 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

в задоволенні подання державного виконавця Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Львівській області Міністерства юстиції України ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань без вилучення закордонного паспорта ОСОБА_3, 05.06.1986р.н., ІПН НОМЕР_1, що значиться проживаючим на ІНФОРМАЦІЯ_1 - в і д м о в и т и.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

С у д д я ОСОБА_4 Онуфер