Справа № 360/2291/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі - Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим будинком,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи його тим, що їй на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 в якому зареєстрована, але з 10 жовтня 2010 року не проживає відповідачка ОСОБА_2

Оскільки відповідачка не проживає у вказаному будинку з 10 жовтня 2010 року, місце її проживання позивачці не відоме, реєстрація останньої у належному позивачці будинку перешкоджає реалізації її /позивачки/ прав, зокрема вона не може оформити субсидію, то просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала та викладене підтвердила.

Відповідачка в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзив на позов у визначений в ухвалі про відкриття провадження термін до суду не подала.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачці на підставі договору дарування жилого будинку від 28 серпня 2004 року належить на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 в якому з 30 червня 2009 року зареєстрована, але з 10 жовтня 2010 року не проживає, відповідачка ОСОБА_2 /а.с. 5-11,23/.

Відповідно до положень ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 9, 156, 157 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. У разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Враховуючи викладене, оскільки, як вбачається з акту депутата Шибенської сільської ради від 17 вересня 2018 року /а.с.11/, відповідачка не проживає у належному позивачці будинку з 10 жовтня 2010 року, тобто більше шести місяців, у добровільному порядку з реєстрації не знімається, що перешкоджає позивачці реалізації її прав, крім того ОСОБА_2 ухилилась від участі у розгляді справи і жодних заперечень щодо позову суду не надала, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1

Керуючись ст.71,72,150,163 ЖК України, ст. 10-13,259,263-265,268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим будинком задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області.

Повне рішення суду складено 04 грудня 2018 року.

Головуючий-суддяА.Міланіч