Справа № 449/598/17 Головуючий у 1 інстанції: Савчак А.В.
Провадження № 22-ц/783/5598/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляк Р.В.

при секретарі Куцик І.Б.

з участю ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_3 на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 14 червня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа приватний нотаріус Руда С.В. про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2017 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 являється тіткою ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої вимоги обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6, яка була рідною тіткою її чоловіка ОСОБА_7. ОСОБА_6 на праві власності належав житловий будинок з відповідними господарськими прибудовами в АДРЕСА_1, а також три земельні ділянки площею 0,9796 га, 0,0741 га та 0,0427 га. Після смерті ОСОБА_6 спадщину за заповітом у вигляді будинку з відповідними господарськими прибудовами в АДРЕСА_1 прийняв чоловік заявниці - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, не встигши прийняти та оформити у спадщину за законом на земельні ділянки після померлої ОСОБА_6

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 14 червня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_3, заінтересована особа приватний нотаріус Руда С.В. про встановлення факту родинних відносин відмовлено. Зобов"язано Головне управління Жержавної казначейської служби в Україні у Львівській області повернути ОСОБА_3 судовий збір, який було сплачено на рахунок НОМЕР_1, квитанція №75 від 15.05.2017 року на суму 320 грн.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку через свого представника ОСОБА_4 оскаржила ОСОБА_3. Вважає рішення суду незаконним. Звертає увагу, що для того, щоб успадкувати земельні ділянки, які належали на праві власності покійній тітці її чоловіка, ОСОБА_6 потрібно встановити факт родинних відносин між покійним чоловіком (ОСОБА_7) та його покійною тіткою (ОСОБА_6). В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 14 червня 2017 року та ухвалити нове рішення про задоволення вимог заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 - представника ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні заяви про встановлення факту родинних відносин, таким вимогам відповідає та не відповідає згаданим вимогам в частині задоволення заяви представника заявника про повернення судового збору.

Ухвалюючи оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні заяви про встановлення факту родинних відносин, суд виходив з тих обставин, що встановлення факту родинних відносин ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не породжує жодних юридичних наслідків для заявниці ОСОБА_3 щодо успадкування земельних ділянок ОСОБА_6, оскільки, з наданих суду документів випливає, що такі земельні ділянки так і не були успадковані ОСОБА_7

З таким висновком колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звертатися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

З наявних в матеріалах справи документах судом встановлено, що заявниця була дружиною ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

05 грудня 2006 року ОСОБА_7 було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6.

Заявниця стверджувала, що її чоловік ОСОБА_7 не встиг прийняти спадщину після смерті ОСОБА_6 (в частині трьох земельних ділянок, згідно державного акту НОМЕР_2), а тому заявниця в порядку ст.1276 ЦК України вважала, що вона має право на спадкову трансмісію.

Суд першої інстанції вірно зазначив, не погоджуючись з тим, що заявниця має право на спадкову трансмісію, дані норми ЦК України можуть бути застосовані в межах строку наданого для прийняття спадщини (шість місяців від дня смерті спадкодавця).

Від дня смерті ОСОБА_6 і до дня смерті ОСОБА_7 пройшло майже 10 років. Будь-яких доказів того, що ОСОБА_7 мав право на спадкування земельних ділянок (чи входили земельні ділянки в склад спадкового майна ОСОБА_6) і вчиняв будь-які дії для цього - судами ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не встановлено, а заявником не доведено.

Відсутні також будь-які відомості про те, чи були інші спадкоємці майна ОСОБА_6

Крім цього, зважаючи на те, що ОСОБА_7 успадковував майно ОСОБА_6 згідно заповіту, - наявність чи відсутність родинних відносин значення не має.

Мати ОСОБА_7 та ОСОБА_6, ймовірно, перебували у родинних відносинах, оскільки, з копії довідки про переселення вони входили в склад родини ОСОБА_9, однак, без свідоцтв про народження матері ОСОБА_7 та ОСОБА_6 встановити, що вони були рідними сестрами - неможливо.

Будь-яких неточностей у прізвищі, імені, по-батькові матері ОСОБА_7 та ОСОБА_6 - судом не встановлено.

За таких обстави, відсутні будь які обставини для задоволення заяви ОСОБА_3 для задоволення її заяви про встановлення факту родинних відносин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що встановлення факту родинних відносин ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не породжує жодних юридичних наслідків для заявниці ОСОБА_3 щодо успадкування земельних ділянок ОСОБА_6, оскільки, з наданих суду документів випливає, що такі земельні ділянки так і не були успадковані ОСОБА_7

Що ж до рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 14 червня 2017 року в частині зобов"язання Головного управління Державної казначейської служби в Україні у Львівській області повернути ОСОБА_3 судовий збір, який було сплачено на рахунок НОМЕР_1, квитанція №75 від 15.05.2017 року на суму 320 грн. - таке підлягає скасуванню, оскільки підставою для повернення судового збору була заява адвоката ОСОБА_4 про повернення судового збору, який згідно фотокопії договору про надання правової допомоги №16 від 15.05.2017 року не наділений повноваженнями щодо звернення до суду із заявами про повернення судового збору.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4 - представника ОСОБА_3 та необхідність скасування Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 14 червня 2017 року в частині зобов"язання Головного управління Державної казначейської служби в Україні у Львівській області повернути ОСОБА_3 судовий збір, який було сплачено на рахунок НОМЕР_1, квитанція №75 від 15.05.2017 року на суму 320 грн.

В решті рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 14 червня 2017 року є законним, обгрунтованим та таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 14 червня 2017 року в частині зобов"язання Головного управління Державної казначейської служби в Україні у Львівській області повернути ОСОБА_3 судовий збір, який було сплачено на рахунок НОМЕР_1, квитанція №75 від 15.05.2017 року на суму 320 грн. скасувати.

В решті рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 14 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

. Повний текст постанови складено 26 березня 2018 року.

.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк