19.03.2018 Єдиний унікальний номер 205/90/18
Єдиний унікальний номер судової справи: 205/90/2018
Номер провадження: 2/205/781/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

за участю: позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Дніпрі цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 31 березня 2012 року. Від шлюбних стосунків дітей не мають. Позивач зазначає, що з листопада 2017 року шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинилися, спільне господарство не ведеться. Внаслідок несумісності характерів, різності поглядів на ведення господарства, між ними втрачено почуття кохання та поваги один до одного. Вважаючи примирення та подальше збереження сім'ї неможливим, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 76.

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Заяв з процесуальних питань від учасників справи до суду не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі по мотивам, що викладені у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилався на те, що він принципово не бажає розлучатися, і на його переконання сім'я не розпалась, і шлюб можливо зберегти.

Суд, заслухавши позивача та відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, дослідивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на нижчевикладене.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 31 березня 2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що зроблено відповідний актовий запис за № 768, та видано сторонам свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 (а. с.5).

Судом встановлено, а сторонами визнана та обставина, що шлюбні відноси між такими учасниками справи є припиненими із листопада 2017 року.

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як вбачається з ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

На виконання вказаних вимог закону, судом вживались заходи щодо примирення подружжя у формі відкладення розгляду справи слуханням терміном на один місяць. Після спливу вказаного строку, який було надано сторонам для примирення, Позивач у судовому засіданні пояснила суду, що відносини з відповідачем не покращилися, вона категорично наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них.

Згідно ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачено ч.4 вказаної статті.

За вказаних обставин суд не має права зобов'язати позивача зберегти сім'ю, оскільки вона категорично наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства та правам і інтересам позивача, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке було в неї до моменту державної реєстрації шлюбу, а саме: ОСОБА_1.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 55, 105, 110-114, Сімейного Кодексу України, ст. ст. 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

2. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що був зареєстрований 31 березня 2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 76.

3. Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_1 прізвище, яке в неї було до моменту державної реєстрації шлюбу, а саме: ОСОБА_1.

4. Стягнути з ОСОБА_2 (30.12.1986 р.н.) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1) понесені позивачем за документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Відповідно до ч.2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.В. Мовчан