Справа № 615/156/18
Провадження № 2/615/179/18
02 квітня 2018 року м. Валки
Валківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Товстолужського О. В.,
при секретареві Неділько І.О.,
розглянувши в спрощеному провадженні в заочному порядку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
29 січня 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В позові зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим уклав договір № б/н від 30.12.2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 2300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду підписавши заяву разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку». Відповідач зобовязань за кредитним договором щодо погашення кредиту не виконує, в звязку з чим станом на 31.12.2017 року має заборгованість 12 455,92 грн.
Позивач вимагає стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 30.12.2013 у розмірі 12 455 грн. 92 коп. та судові витрати в сумі 1 762 грн. 00 коп.
В судовому засіданні представник позивача був відсутній, проте надав до суду клопотання відповідно до змісту якого позов підтримує та прохає розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням, про направлення на зареєстровану адресу відповідача судової повістки та матеріалів цивільної справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 265 ЦПК України, рішення має містити, окрім іншого, зазначення процесуальних дій у справі.
Ухвалою судді Валківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження.
Зазначену ухвалу надіслано на зареєстровану адресу відповідача та запропоновано подати до суду відзив на позовну заяву протягом п'ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали, проте, відзив до суду не надходив.
Дослідивши докази, що є у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 30.12.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір б/н, згідно змісту якого, відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 2300.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідно до умов договору, ОСОБА_1 зобов'язаний був сплатити суму кредиту та проценти за користування грошовими коштами.
Проте, в супереч умов договору, останній почав ухилятись від їх виконання у зв'язку із чим, допустив заборгованість на загальну суму 12 455 грн. 92 коп., станом на 31.12.2017 року, що підтверджується розрахунком заборгованості.
Як вбачається із положень ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Суд вважає, що строк позовної давності не пропущений, оскільки останній платіж позивачем, згідно розрахунку, в розмірі 1 грн. 47 коп. був здійснений 28.04.2015 року, а тому на день подачі позову, строк в три роки не пройшов.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1, 2 статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За відсутності заперечень з боку відповідача судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобовязання не виконував, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 31.12.2017 року утворилась заборгованість за кредитом, а саме: 996 грн. 89 коп. заборгованість за кредитом; 10 389 грн. 70 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 569 грн. 33 коп. штраф (процентна складова).
Враховуючи, що ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами, штрафом (процентної складової) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Також судом встановлено, що у звязку з порушенням відповідачем ОСОБА_1 умов договору позивачем нараховано штрафні санкції, а саме: 500,00 грн штраф (фіксована частина); 569 грн. 33 коп. штраф (процентна складова).
Що стосується даних позовних вимог про стягнення з відповідача штрафів (фіксованої частини та процентної складової), суд зазначає наступне.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обовязку новим, або приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
Згідно з положенням ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.
Аналогічна правова позиція висловлена ВСУ у постанові від 23.01.2018 року у справі № 554/2743/14-ц.
Отже, вимоги стягнення фіксованої частини штрафу в сумі 500 грн. є такими, що не відповідають ст. 61 Конституції України.
За таких обставин, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафа (процентної складовоїв розмірі 569 грн. 33 коп.), в решті позовних вимог - відмовити.
Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 549, 610, 625, 1054 ЦК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.
996 грн. 89 коп. заборгованість за кредитом;
10 389 грн. 70 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом;
569 грн. 33 коп. штраф (процентна складова).
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 1 691 грн. 34 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.В. Товстолужський