ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1995/18
Провадження № 2/210/1245/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"29" листопада 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сільченко В. Є.,

секретаря судового засідання Семко Н. А.,

за участі:

представник позивача ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії, суд,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з вказаним позовом про стягнення заборгованості з відповідачів за постачання теплової енергії в сумі 21668,85 грн., а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії для опалення житла населенню, яке відповідно з вимогами ЖК України, зобов'язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Так, позивачем на виконання своєї статутної мети здійснюється постачання теплової енергії відповідачам за адресою: 50000, м. Кривий Ріг, вул. Медична, 7/8. Зазначений будинок є багатоповерховим, опалення до квартири відповідача здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку, які є невідємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідач фактично отримує теплову енергію.

Позивач, виконуючи свої обовязки, постійно надавав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, але боржники не здійснювали у повному обсязі оплату за отримані послуги, у звязку з чим виникла вказана заборгованість.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 діюча в інтересах ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, зокрема, квартира по вул. Медичній 7/8 належить на підставі договору міни від 19.10.2016 року ОСОБА_7 Отже, ОСОБА_4 є неналежним відповідачем, у звязку з чим у позові має бути відмовлено.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, заперечувала проти пояснень, викладених у відзиві на позов з підстав, зазначених у відповіді на відзив, зокрема, через заявлення позовних вимог за період з 01.01.2014 року до 01.01.2018 року, оскільки заборгованість склалась саме за вказаний період, а тому вважає, що позовні вимоги обґрунтовані у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання, а також про перебування в провадженні суду даного позову, повідомлялись, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до положень ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Судом встановлено з довідки за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС в Дніпропетровській області від 02.07.2018 року (а.с. 26, 27), що відповідач ОСОБА_6 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, звідки вибув 23.03.2015 року на іншу адресу: м. Кривий Ріг, Семашка, 7/8, за вказаною адресою не був зареєстрований взагалі. Відомості щодо перебування на реєстрації за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Медична, 7/8 у суду відсутні. Позивачем не надано жодних доказів того, що ОСОБА_6 проживав та користувався його послугами за вказаною адресою, і, отже, суд доходить до висновку про безпідставність заявлення до нього вимог. Крім того, відповідачка ОСОБА_5 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 лише з 22.12.2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку виникають правовідносини з надання, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV,Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 № 2633-IV, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості (а.с. 7), сума боргу відповідачів за надані та отримані послуги з централізованого опалення за період з 01.01.2014 року по 01.01.2018 року становить 21668,85 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву споживача кореспондує визначений п. 5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» його обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов'язок споживача оплатити надані послуги встановлено й ст. 19 Закону України «Про теплопостачання».

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630(із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Згідно пункту 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.метр (куб.метр) опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення згідно із законодавством. Нарахування за опалення по житловим квартирам в будинках, в яких не встановлено будинковому засобу обліку теплової енергії, виконується виходячи з вартості опалення в поточному місяці та опалювальної площі квартири. Виходячи з тарифу за 1Гкал кожного місяця виконується розрахунок фактичних витрат теплової енергії (з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря за поточний місяць згідно довідки авіаційної метеорологічної станції м. Кривого Рогу) та вартість опалення 1 кв.м. опалювальної площі.

Отже, в аналізу вищевказаних норм, а також враховуючи вказані відомості, встановлені з письмових матеріалів справи, суд не погоджується з твердженням позивача, щодо необхідності стягнення боргу з відповідача ОСОБА_6, оскільки останній не був споживачем наданої позивачем послуги з централізованого опалення, а тому на нього не розповсюджується обовязок щодо належного виконання умов договору, передбаченого ст. 526 ЦК України.

Крім того, суд зауважує, що відповідачка ОСОБА_5 була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 22.12.2017 року, тобто лише 8 днів з періоду у 4 роки, за який заявлено позов, а тому не може відповідати за заборгованість, що виникла за період з 01.2014 по 01.2018.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обовязку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 споживали послугу з централізованого опалення у заявлений період. У звязку з вказаним, суд доходить до висновку, що відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є неналежними відповідачами, а отже у задоволенні позовних вимог про стягнення з вказаних осіб заборгованості слід відмовити.

Крім того, вирішуючи питання про стягнення суми боргу з відповідача ОСОБА_4 суд доходить до наступного висновку.

Згідно з довідки за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС в Дніпропетровській області від 02.07.2018 року (а.с. 25), відповідач ОСОБА_4 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 з 06.07.2017 року.

Також, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Рєестру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, власником квартири за адресою м. Кривий Ріг, вул. Семашка, 7/8 згідно договору міни з 19.10.2016 року є ОСОБА_7.

При цьому, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що відповідач ОСОБА_4 була споживачем послуг після відчуження нерухомості та споживала послугу з централізованого опалення у заявлений період у повному обсязі. Також, позивачем не заявлено позовних вимог щодо власника квартири за вищевказаною адресою, тобто до ОСОБА_7

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки позивач свої обовязки з постачання теплової енергії виконував, але відповідач в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснював, внаслідок чого утворилась заборгованість, враховуючи те, що відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнані судом як не належні відповідачі, а відповідачка ОСОБА_4 була споживачем послуг з централізованого опалення лише в період з 01.01.2014 року по 01.10.2016 року, що встановлено та доведено в судовому засіданні належними та допустимими доказами, при цьому позовні вимоги до нового власника приміщення - ОСОБА_7 позивачем не заявлені, відповідачем не надано жодних відомостей щодо погашення вказаної заборгованості, - суд доходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнувши заборгованість з відповідача ОСОБА_4 за період з 01.01.2014 року по 01.10.2016 року у розмірі, що складає 10964,88 грн., згідно таблиці нарахувань (а.с. 7).

Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 79-82, 141, 265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість за централізоване опалення за період з 01.2014 року по 10.2016 року у розмірі 10 964,88 (десять тисяч девятсот шістдесят чотири гривні вісімдесят вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» сплачений позивачем судовий збір у розмірі 881 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено та підписано суддею 03.12.2018 року.

Суддя: В. Є. Сільченко