Справа № 755/5217/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" квітня 2018 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Вивчивши матеріали поданої заяви на предмет дотримання цивільного процесуального законодавства під час звернення з даною заявою до суду, суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Цивільного процесуального кодексу України права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом.

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником. (п. 2 ч. 1 ст. 62 Цивільного процесуального кодексу України)

Порядок призначення опікуном/піклувальником над неповнолітньою особою визначено Правилами опіки та піклування, затвердженими Наказом 34/166/131/88 від 26.05.99 року Державного комітету України у справах сім'ї та молоді.

Як убачається із предмету поданої заяви, ОСОБА_1 просить встановити факт, що його син ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, вказуючи на те, що свідоцтво про народження ОСОБА_2 видано не було, факт народження в органах державної реєстрації актів цивільного стану не проводився.

Відповідно до п. 1, ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або посадове становище якої не вказано.

Разом з тим, вивчивши матеріали заяви, судом встановлено, що заяву подано та підписано особою, яка не має правових підстав для підпису такої заяви у якості законного представника неповнолітньої особи, оскільки заявником не долучено до матеріалів заяви документів на підтвердження наявності у нього повноважень представника, тобто матеріали заяви не містять ані свідоцтва про народження неповнолітньої особи, яке б містило запис про батьківство заявника, ані рішення Органу опіки та піклування про призначення заявника опікуном/піклувальником неповнолітньої особи, за захистом прав якого звертається заявник, - що є підставою для повернення заяви заявнику відповідно до положення п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями175, 177, 185, 258-261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту, що має юридичне значення - повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Заявник має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

С у д д я: