У х в а л а

21 березня 2018 року

м. Київ

справа № 594/404/17-ц

провадження № 61-3907 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О.,

Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач),

Олійник А. С.,

Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр»,

відповідачі: ОСОБА_4,

приватне агропромислове підприємство «Агропродсервіс»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2017 року у складі головуючого-судді Чир П. В. та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 7 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Загорського О. О., Ходоровського М. В., Щавурської Н. Б.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» (далі - ТОВ «Мрія Центр») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс» (далі - ПАП «Агропродсервіс») про визнання недійсним договору оренди землі та визнання договору оренди землі поновленим.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2017 року в задоволенні позовних вимог ТОВ «Мрія Центр» відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову ТОВ «Мрія Центр», суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не дотримано процедури реалізації переважного права на поновлення договору оренди землі та не надано належних та допустимих доказів направлення орендодавцю повідомлення про намір скористатись переважним правом щодо укладення договору оренди землі на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди, та отримання орендодавцем такого повідомлення, а також з недоведеності обставин продовження користування земельною ділянкою ОСОБА_4 після закінчення строку дії договору оренди.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 7 грудня 2017 року рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, виходив із того, що подані позивачем списки відправлення простих поштових відправлень не можуть бути доказом належного повідомлення ОСОБА_5 про намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди землі, оскільки вони не підтверджують факт відправлення кореспонденції останній. При цьому під повідомленням слід розуміти не тільки направлення, а й отримання орендарем відповідного листа - повідомлення.

ТОВ «Мрія Центр»подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення й ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку про недотримання ТОВ «Мрія Центр» встановленої процедури реалізації переважного права на поновлення договору оренди землі на підставі частин першої - шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки у зазначеній нормі законодавства не передбачено та не вимагається надсилання листів - повідомлень рекомендованими, цінними та/або з повідомленнями про вручення поштовими відправленнями.

Також суди не врахували, що ТОВ «Мрія Центр» запропонувало у надісланому орендодавцю проекті додаткової угоди покращені умови оренди, а в листі - повідомленні зазначило, що у разі незгоди із запропонованими умовами оренди, він має право надати прийнятні для нього умови або власний проект додаткової угоди.

Крім того, посилається на те, що суди не врахували обов'язкових до застосування правових позицій Верховного Суду України щодо застосування частин першої - п'ятої, а також шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Вирішуючи спір, суди, встановивши, що орендарем не дотримано положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» щодо повідомлення орендодавця про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, дійшли висновку про те, що загальний зміст поняття «повідомлення» передбачає не тільки направлення відомостей, з якими особу слід ознайомити, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

Разом з тим суди послались на правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року № 6-10цс15.

При цьому, правові висновки щодо застосування положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» містяться в постановах Верховного Суду України: від 23 листопада 2016 року № 6-2540цс16, від 6 вересня 2017 року № 6-2539цс16, в яких були встановлені подібні правовідносини.

Ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2018 року справу № 594/376/17-ц (провадження № 61-841св17) за позовом ТОВ «Мрія Центр» до ОСОБА_6, ТОВ «Борщівська аграрна компанія» про визнання недійсним договору оренди землі та визнання договору оренди землі поновленимза касаційною скаргою ТОВ «Мрія Центр» на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 23 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 22 листопада 2017 року передано на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду.

Із змісту зазначеної ухвали вбачається, що колегія суддів Верховного Суду вирішила відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду України: від 23 листопада 2016 року № 6-2540цс16, від 6 вересня 2017 року № 6-2539цс16.

Крім того, колегія суддів Верховного Суду передала справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду і з підстав, що справа містить виключну правову проблему для забезпечення сталого розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Оскільки справа № 594/376/17-ц за позовом ТОВ «Мрія Центр» до ОСОБА_6, ТОВ «Борщівська аграрна компанія» про визнання недійсним договору оренди землі та визнання договору оренди землі поновленим передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у даній справі.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У ХВАЛИВ :

Зупинити касаційне провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» до ОСОБА_4, приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс» про визнання договору оренди землі недійсним та визнання договору оренди землі поновленим до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 594/376/17-ц за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» до ОСОБА_6, товариства з обмеженою відповідальністю «Борщівська аграрна компанія» про визнання недійсним договору оренди землі та визнання договору оренди землі поновленим.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді : С. О. Карпенко

В.О. Кузнєцов

А.С. Олійник

Г.І. Усик