РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року місто Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

судді Лященка О.В.,

при секретареві Баранюк ОВ.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Володимирі-Волинському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд,-

В С Т А Н О В И В:

У позові ОСОБА_1 вказав, що він є власником квартири №66 в житловому будинку №7, що розташований по вул. Сагайдачного в м.Володимирі-Волинському Волинської області.

За даною адресою, окрім нього, зареєстровані його дочка ОСОБА_3, 01.02.2017 року, сестра ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та племінниця ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Його сестра ОСОБА_2 та її неповнолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, близько трьох років не проживають у належній йому квартирі, оскільки переїхали на постійне місце проживання в будинок до свого чоловіка за адресою: м. Володимир-Волинський, вул. Філатова, 8. Однак своєї реєстрації у належній йому квартирі не припинила.

Враховуючи, що відповідач з неповнолітньою донькою близько трьох років не проживають у квартирі позивача, комунальних послуг не сплачує, квартиру не утримує в належному стані, позивач просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

У підготовче судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

У підготовче судове засідання відповідач не з'явилась, але надала суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (частина 3); ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (частина 4).

Відповідно до ст.. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (частина 1); у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (частина 1); член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (частина 2).

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири №66 в житловому будинку №7, що розташований по вул. Сагайдачного в м. Володимирі-Волинському Волинської області, що стверджується свідоцтвом про право власності а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Згідно довідки про склад сімї та зареєстрованих № 1947 від 30.10.1918 року, виданої Комунальним підприємством «Інформаційно-розрахунковий центр» Володимир-Волинської міської ради, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані позивач ОСОБА_1, його донька ОСОБА_3, відповідач по справі ОСОБА_5 та її донька ОСОБА_4.

Відповідно до правового висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі 6-57цс11, зазначено, що виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Враховуючи, що відповідач і її неповнолітня донька зареєстровані в квартирі № 66 будинку №7 в м. Володимирі-Волинському Волинської області, належній позивачу, однак фактично там не проживаєть близько трьох років, оскільки переїхали на постійне місце проживання в будинок до чоловіка відповідача за адресою: м. Володимир-Волинський, вул. Філатова, 8, підстав для збереження за відповідачем та її неповнолітньою донькою житлового приміщення судом не встановлено, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.391, 405 ЦК України, ст.ст.12, 77,80, 141, 200,206, 263-268 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі №66, будинку №7, що знаходиться по вул. Сагайдачного в м. Володимирі-Волинському Волинської області.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Головуючий: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_6