АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02 квітня 2018 року м. Чернівці Справа №723/2112/16

Апеляційний суд Чернівецької області у складі судді Лисака І.Н., розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із ОСОБА_3 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку у майні колишнього колгоспного двору та за позовом третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_5, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно колгоспного двору, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалами апеляційного суду Чернівецької області від 21 березня 2018 року залишено без руху апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із ОСОБА_3 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2018 року з підстав несплати судового збору у встановленому законом розмірі й надано п`ятиденний термін з дня отримання копії ухвали кожному для виправлення недоліків апеляційних скарг.

Копії зазначених ухвал про залишення апеляційних скарг без руху були отримані апелянтами 23 березня 2018 року, що підтверджується зворотними повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.126-128, т.2).

На виконання ухвали ОСОБА_6 від імені ОСОБА_1 30 березня 2018 року подано заяву, в якій зазначено, що позивачем було сплачено судовий збір згідно з вартістю майна, вказаною у технічному паспорті, виготовленому ФОП ОСОБА_7, а відповідач та треті особи, що звернулися з позовами, сплатили судовий збір виходячи також із вартості майна, яка визначена у зазначеному технічному паспорті, а при уточнені позовних вимог не доплатили судовий збір за їх збільшення. На підставі наведеного ОСОБА_1 подаючи апеляційну скаргу сплатив судовий збір виходячи з вартості спірного майна, вказаного у своєму позові.

На виконання ухвали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на адресу апеляційного суду направлено квитанцію про оплату судового збору в розмірі 4228,80 грн. та заяву, в якій зазначено, що дійсна вартість спірного майна становить 204 118 грн., що підтверджується висновком (а.с.110,т.1), а інвентаризаційна вартість майна не є дійсною. Вказували, що у них не має коштів для оплати судового збору у розмірі,

Провадження №22-ц/794/431/18, №22-ц/794/432/18 Категорія 39

Головуючий у 1-й інстанції Дячук О.О. Доповідач Лисак І.Н.

визначеному апеляційним судом, однак питання про відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру у відповідності до ст.136 ЦПК України ними не порушено.

Проте, з таким висновками ОСОБА_6 та ОСОБА_2 разом із ОСОБА_3 погодитись не можна, оскільки в технічному паспорті від 02.03.2016 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 значиться лише частина об'єктів (а.с.8-13 т.1), а в технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 27.01.2017 року за тією ж адресою значиться більше приналежних до основного об'єкта споруд (а.с.111-115 т.1).

Предметом спору є визнання права власності на спадкове майно, тому він є майновим, а відсутність у рішенні суду вирішення питання відносно розподілу судових витрат не звільняє апелянта від обов'язку сплати його розміру при апеляційному оскаржені відповідно до закону.

Ціна позову відповідно до пунктів 2 та 9 ч.1 ст.176 ЦПК України визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна, а у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Згідно п.21 Постанови №10 від 17.10.2014 року Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» законом передбачено сплату судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги на рішення суду в певному розмірі виходячи зі ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги незалежно від оспорюваної суми (підпункти 6, 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI).

Згідно ст.186 ЦК України, річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 187 ЦК України передбачає, що складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові частини не підлягають відокремленню.

Таким чином, усі господарські споруди, які розташовані за адресою АДРЕСА_1, охоплюються поняттям єдиної речі та є предметом спору за визначеною вартістю, отже не підлягають відокремленню та сплаті за їх частини.

Висновок про вартість майна (а.с.110 т.1), на який посилаються апелянти ОСОБА_2 та ОСОБА_3, також включає в себе оцінку лише окремих приналежних частин до спірного житлового будинку за зазначеною адресою, отже не може бути взятий до уваги.

Таким чином, в ухвалах без руху апеляційним судом вірно визначена ціна позову відповідно до наявної в матеріалах справи інформації щодо повної вартості спірного майна та приналежності до нього, а розмір судового збору за апеляційний перегляд пов'язаний не з розміром, який був сплачений при звернені до суду першої інстанції, а з тим, який необхідно було сплатити або доплатити.

Частиною 2 ст.357 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIІІ визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.3 ст.185, ч.6-8 ст.357 ЦПК у разі не усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.

Оскільки представник ОСОБА_6 відповідно до ч.1 ст.64 ЦПК України здійснює процесуальні права та обов'язки ОСОБА_1 без застережень щодо обмеження прав на апеляційне оскарження тощо, вважається, що наслідки невиконання ухвали суду стосуються й ОСОБА_1 також.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги (ч.7 а.с.185 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.185, 261, 357, 389, 390 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із ОСОБА_3 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 02 лютого 2018 року вважати неподаними та повернути апелянтам.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її складання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя - підпис /Лисак І.Н./