Постанова

Іменем України

21 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 640/4782/15-ц

провадження № 61-26407св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

заявник - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,

представник заявника - ОСОБА_2,

заінтересована особа - ОСОБА_3,

представник заінтересованої особи - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_4, на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 22 червня 2017 року в складі судді Золотарьова Л. І. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 31 серпня 2017 року в складі колегії суддів: Колтунової А. І., Пилипчук Н. П., Кіся П. В.,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулось до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Київського районного суду

м. Харкова від 22 травня 2015 року задоволено позов банку до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. За вказаним рішенням суду було видано виконавчий лист, проте виконавчий лист було втрачено.

Посилаючись на те, що оскільки у зв'язку із втратою виконавчого листа до органу виконавчої служби він не пред'являвся та виконавче провадження за вказаним судовим рішенням не відкрито, ПАТ «КБ «Надра» просило суд видати дублікат виконавчого листа № 640/4782/15-ц на підставі заочного рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року в цивільній справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 22 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області

від 31 серпня 2017 року, заяву задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа № 640/4782/15-ц на підставі заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року в цивільній справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з доведеності втрати виконавчого листа та з того, що виконавчий лист банком не пред'являвся для виконання до виконавчої служби. Разом з тим, виходив з того, що строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання стягувачем не пропущено, оскільки у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», у редакції чинній на час виникнення правовідносин, такий строк становить три роки з наступного дня після набрання рішення законної сили.

У вересні 2017 року ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_4, подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвали судів першої та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не досліджено фактичних обставин справи у їх сукупності, не проведено повного з'ясування обставин справи та не перевірено їх правового обґрунтування.

У листопаді2017 року ПАТ «КБ «Надра» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначило, що рішення суду є законними і обґрунтованими.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» загальну заборгованість за кредитом у розмірі

194 238,26 доларів США, що еквівалентно 4 016 619,38 грн.

Рішення суду набрало законної сили 14 липня 2015 року.

09 листопада 2015 року представником ПАТ «КБ «Надра» - Виштикалюком В. В. отримано виконавчий лист.

29 червня 2016 року представник ПАТ «КБ «Надра» - Цвєтков В. М. звернувся повторно до суду першої інстанції із заявою про видачу виконавчого листа.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент набрання законної сили заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент набрання законної сили заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року) передбачалося, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (пункт 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001).

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред'явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, пред'явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний по суті висновок зроблений і в постановах Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6) та у постанові Верховного суду у складі колегії Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц.

Враховуючи вищевикладені вимоги закону, суди дійшли передчасного висновку про задоволення заяви ПАТ КБ «Надра» про видачу дубліката виконавчого листа, оскільки неправильно застосували пункт 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року та не з'ясували підстави, за якими заявник звертався за отриманням дубліката виконавчого листа, обставини втрати виконавчого листа, не перевірено дані про існування виконавчих проваджень за цим виконавчим листом, що призвело до неправильного вирішення спору.

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржені ухвали постановлено без додержання норм матеріального права. Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_4, задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 31 серпня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасоване рішення суду апеляційної інстанції втрачає законну силу та у подальшому виконанню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.М. Коротун

В.П. Курило