Справа № 133/2300/17
Провадження № 22-ц/772/1092/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 рокуСправа № 133/2300/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницькоїобласті у складі:

Головуючої: Марчук B.C.

Суддів: Денишенко Т.О., Матківської М.В.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу № 133/2300/17 за позовом ОСОБА_3 до Дубовомахаринецької сільської ради Козятинського району Вінницької області про визнання незаконним рішення та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою Дубовомахаринецької сільської ради Козятинського району Вінницької області на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 14 березня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Проця В.А. в залі суду №1 о 15.53 год., дата складення повного судового рішення невідома,-

В с т а н о в и в :

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Дубовомахаринецької сільської ради Козятинського району про визнання незаконним рішення та відшкодування моральної шкоди. Вимоги позову мотивовані тим, що 11 жовтня 2017 року на пленарному засіданні 12 сесії 7 скликання Дубовомахаринецької сільської ради було розглянуто питання «Про розгляд рішення Козятинського міськрайсуду у Вінницькій області від 21 липня 2017 року у справі за № 133/779/17, «Щодо недійсним рішення 8 сесії 7 скликання Дубовомахаринецької сільської ради» від 01.11.2016 року, «Про погодження на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_3В.», «Про повторний розгляд заяви ОСОБА_3 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства по вулиці Щорса, 27 в с. Блажіївка Козятинського району, орієнт».

Вказане рішення сесії Дубовомахаринецької сільської ради позивачка вважає незаконним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки відверто ігнорує рішення Козятинського міськрайонного суду та обставини, які були встановлені судом під час розгляду справи.

Депутати Дубовомахаринецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, не виконавши вищевказане рішення суду, виявили неповагу до суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

Крім того, ОСОБА_3 вважає, що внаслідок протиправних дій Дубовомахаринецької сільської ради вона зазнала моральної шкоди, яка полягає у тому, що вказане рішення позбавило її можливостей реалізації своїх планів і побажань, які вона могла б реалізувати, не втрачаючи час на заяви до сільської ради, районних архівів, звернень, збирання доказів, неодноразові поїздки до сільської ради. Моральну шкоду позивачка оцінила у 10000 грн.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_3 просила суд визнати незаконним та скасувати рішення 12 сесії 7 скликання Дубовомахаринецької сільської ради від 11 жовтня 2017 року «Про розгляд рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 липня 2017 року у справі за №133/779/17, «Щодо недійсним рішення 8 сесії 7 скликання Дубовомахаринецької сільської ради» від 01.11.2016 року, «Про погодження на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_3В.», «Про повторний розгляд заяви ОСОБА_3 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства по вулиці Щорса, 27 в с. Блажіївка Козятинського району, орієнт», а також, просила стягнути з відповідача на її користь у відшкодування моральної шкоди 10000 гривень.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 14 березня 2018 року позовні вимоги задоволено частково. Вирішено: визнати незаконним та скасувати рішення 12 сесії 7 скликання Дубовомахаринецької сільської ради від 11 жовтня 2017 року «Про розгляд рішення Козятинського міськрайсуду у Вінницькій області від 21 липня 2017 року справа №133/779/17 «Щодо недійсним рішення 8 сесії 7 скликання Дубовомахаринецької сільської ради» від 01.11.2016 року «Про погодження на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_3В.», «Про повторний розгляд заяви ОСОБА_3 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства по вул. Щорса, 27 в с. Блажіївка, Козятинського району, орієнт» в повному обсязі; стягнути з Дубовомахаринецької сільської ради Козятинського району на користь ОСОБА_3 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди; стягнути з Дубовомахаринецької сільської ради Козятинського району на користь ОСОБА_3 сплачений нею судовий збір, в розмірі 1440 грн.

Не погодившись з даним рішенням, Дубовомахаринецька сільська рада Козятинського району Вінницької області оскаржила його в апеляційному порядку як ухвалене: за неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недотримання норм матеріального і порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення позову. Просить дане рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п.3 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Апеляційний суд у складі судової колегії, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ст. 10 ЦПК України говорить про те, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

На думку апеляційного суду Вінницької області у складі колегії суддів, оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає.

У резолютивній частині рішення Конституційного Суду України від 1 липня 2010 року за №10-рп/2010 зазначено, що в аспекті конституційного подання:

- положення частини першої статті 143 Конституції України ( 254к/96-ВР ), згідно з якими територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування "вирішують інші питання місцевого значення,

віднесені законом до їхньої компетенції", слід розуміти так, що при вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як суб'єкти владних повноважень;

- положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу України ( 2768-14 ) у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу ( 2768-14) вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад,

передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при

вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень;

- положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України ( 2747-15 ) стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів

індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом

владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Як видно з позовної заяви ОСОБА_3, в ній оскаржується рішення Дубовомахаринецької сільської ради Козятинського району Вінницької області, тому цей спір відносився до справ юрисдикції адміністративних судів, а не суду цивільної юрисдикції., як на час дії КАС України 2005 року та його ст. 17, так і на час дії КАС України 2017 рок, тобто, на час ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції та розгляду справи в апеляційному суді Вінницької області, зокрема, її ст. 19.

Так, у ст. 19 КАС України 2017 року зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження, а також у спорах між субєктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Відповідно до ст.3 КАС України 2005 року та ст. 4 КАС України 2017 року орган місцевого самоврядування є субєктом владних повноважень при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, тому Дубовомахаринецька сільська рада Козятинського району Вінницької області, рішення якої оскаржується уданій справі, є субєктом владних повноважень при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій.

У відповідності до Закону України «Про землеустрій» виділяються наступні види технічної документації: технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно ж до ст. 19 ЦПК України 2017 року, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як видно з оскаржуваного рішення суду першої інстанції та позовної заяви, позивачка оскаржувала в суді рішення 12 сесії 7 скликання Дубовомахаринецької сільської ради від 11 жовтня 2017 року, де вирішувалося питання про надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства по вулиці Щорса, 27 в с. Блажіївка Козятинського району Вінницької області.

У зазначених правовідносинах сільська рада реалізувала свої контрольні функції у сфері управління діяльністю і за результатами оскаржуваного в судовому порядку рішення у позивача не виникає цивільне право, тому справа відноситься до адміністративної юрисдикції.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

За практикою Європейського суду з прав людини (наприклад рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частина 1 ст. 255 ЦПК України говорить, що суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За правилами ч.2 ст. 377 ЦПК України, порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 ЦПК України, є обовязковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

А в ч.1 ст. 377 ЦПК України зазначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених ст. 255 ЦПК України.

Тому оскаржуване рішення суду першої інстанції необхідно скасувати, а провадження у справі закрити у звязку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а є справою адміністративної юрисдикції.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 374, 377, 381-384, 389 ЦПК України, суд,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Дубовомахаринецької сільської ради Козятинського району Вінницької області задовольнити частково.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 14 березня 2018 року скасувати, провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, яким є 25 червня 2018 року.

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом

суддя-доповідач: ОСОБА_2