справа № 278/3127/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., за участю секретаря Кушнір М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Корольовського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В :

Направленим позовом ОСОБА_1 просив суд ухвалити рішення, яким зобов'язати Корольовський відділ ДВС м Житомира ГТУЮ у Житомирській області вжити усіх необхідних заходів для зняття арешту з належної йому на праві власності земельної ділянки площею 0,0542 га, кадастровий номер :02:001:0609, що знаходиться за адресою: с. Глибочиця Житомирського району Житомирської області, вул. Корольова, 11, що накладений на підставі вказаного відділу ДВС від 11 листопада 2014 року.

В обґрунтування позову його автором зазначено наступне. У жовтні 2012 року заявником було придбано 1/2 ідеальну частину житлового будинку та вищевказану земельну ділянку. У листопаді 2017 року, у зв'язку з наміром відчужити вищевказане нерухоме майно, та, з огляду на це, провести державну реєстрацію права власності на своє ім'я, позивач дізнався, що земельна ділянка перебуває під арештом, що був накладений на неї за часів попереднього власника ОСОБА_2 Таким чином, продовжує позивач, існування даного арешту суттєво порушує його права як власника, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Враховуючи положення ст. 274 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 279 ЦПК України).

Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.

12 жовтня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладеного Договір купівлі-продажу земельної ділянки за якою позивач прийняв у власність земельну ділянку площею 0,0542 га, кадастровий номер :02:001:0609, що знаходиться за адресою: с. Глибочиця Житомирського району Житомирської області, вул. Корольова, 11, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.7-8). Того ж дня зазначений договір було зареєстровано у Державному реєстрі правочинів (а.с.9).

Крім цього, 12 жовтня 2012 року сторони за названим вище правочином уклали також Договір купівлі-продажу частини житлового будинку (а.с.10-11) згідно умов якого позивач прийняв у власність 1/2 ідеальну частину житлового будинку № 11, що розташований за адресою: с. Глибочиця Житомирського району Житомирської області, вул. Корольова.

Згідно відомостей з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 4 жовтня 2017 року (а.с.13) власником вищевказаної спірної земельної ділянки являється ОСОБА_2

Рішенням державного реєстратора від 27 листопада 2017 року за № 38365016 (а.с.16) позивачеві відмовлено у державній реєстрації права власності на дану земельну ділянку, у зв'язку з наявністю зареєстрованого обтяження щодо неї, накладеного щодо попереднього власника ОСОБА_2 постановою Корольовського відділу ДВС Житомирського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 11 листопада 2014 року у виконавчому провадженні № 4411039 (а.с.17).

З приводу даної ситуації позивач звертався з листом на адресу згадуваного відділу ДВС на яку 14 грудня 2017 року отримав відповідь (а.с.18) про право на звернення до суду з приводу порушеного питання.

Зазначені правовідносини врегульовані наступними положеннями норм матеріального та процесуального законів.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Як розяснив судам у пункті 2 Постанови Пленуму № 5 від 3 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Проаналізував правовідносини, що склались між сторонами у даній справі, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.

Як убачається із субєктного складу сторін у даній справі і який визначений позивачем, відповідачем у ній виступає Корольовський відділ ДВС м Житомира ГТУЮ у Житомирській області.

Такий відповідач, на переконання суду, не є належним, тобто, у даному випадку на є правозобов'язаним субєктом матеріальних правовідносин. В свою чергу, право як на вибір субєкта цивільно-правових відносин, зокрема відповідача, так і на його заміну в ході розгляду справи згідно приписів процесуального закону покладене виключно на позивача та має ініціюватись саме ним (ст. 51 ЦПК України).

За таких фактичних обставин, суд резюмує, що позов не підлягає до задоволення, у звязку з його предявленням до неналежного відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263 - 265 ЦПК України, суд, --

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного тексту.

Суддя Є.О. Грубіян