Справа № 344/5555/17
Провадження № 2/344/826/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Державного міського підприємства Івано-Франківськтеплокомуненерго до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку 20 030,19 грн. заборгованості за послуги теплопостачання, стягнення 1 600,00 грн. витрат по оплаті судового збору,-

В С Т А Н О В И В:

Директор Державного міського підприємства Івано-Франківськтеплокомуненерго звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку 13 061,24 грн. заборгованості за послуги теплопостачання, стягнення 1 600,00 грн. витрат по оплаті судового збору, посилаючись на те, що ДМП Івано-Франківськтеплокомуненерго надає послуги з теплопостачання для квартири загальною площею 37.40 м.кв. у якій проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які є споживачами. Відповідачі зобовязані щомісячно проводити оплату Послуг по тарифах, встановлених чинним законодавством. При відсутності у квартирі засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання. Вартість послуг опалення визначається щомісяця розрахунковим методом з розрахунку за 1 кв.м.(куб.м.) опалювальної площі (обєму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством, з центрального постачання гарячої води з розрахунку на одну особу.

На сьогодні відповідачам послуги надаються, однак, всупереч вимогам чинного законодавства України, вони не виконують належним чином зобовязання по оплаті наданих їм послуг, внаслідок чого заборгували позивачу станом на 01.03.2017 року 13 061,24 грн.

Позивач попередньо звертався до Івано-Франківського міського суду з заявою про видачу судового наказу №204 н від 24.11.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованості за послуги теплопостачання у розмірі 16 712,10 грн. та 689.00 грн. судового збору. Судовий наказ виданий 03.02.2017 року та скасований за заявою ОСОБА_1 ухвалою суду №344/3434/17 від 22.03.2017 року.

Відповідно до ЗУ Про житлово-комунальні послуги виконавець зобовязаний підготувати та укласти з споживачем договір на надання житово-комунальних послуг з визначення відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. ДМП ІФТКЕ оприлюднило Договір про надання послуг з централізованого опалення та пігріву води, як договір приєднання офіційно опублікований на сайті www.tke.if.ua та в газеті Західний курєрвід 13.12.2012 року. Процедура погодження договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однієї із сторін. Так як зі сторони споживачів не надходило до ДМП ІФТКЕ жодних пропозицій та зауважень щодо умов запропонованованого позивачем договору, тому згідно чинного законодавства, Договір вважається укладеним та є загальнообовязковим для виконання сторонами.

20.11.2018 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог відповідно до якої просив збільшити розмір позовних вимог на суму 6 968,95 грн за період 01.03.2017 року по 01.11.2018 року, оскільки, відповідачами за цей період не здійснювалась оплата за надані послуги(а.с. 64, 65).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві, заяві про збільшення розміру позовних вимог та доповнення до позовної заяви, просила позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила проти позову, оскільки, жодних договорів з ДМП Івано-Франківськтеплокомуненерго вона не укладала, дозволу щодо відключення її квартири від централізованого опалення в законному порядку не отримувала, самовільно відєдналася від централізованих мереж з теплопостачання, обігрів квартири забезпечується електроенергією, за що сплатила штраф, а тому просила відмовити в позові в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась з не відомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про день та час слухання справи (а.с. 61-63).

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено.

Відповідно до п. 8 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

У 2012 році ДМП ІФТКЕ оприлюднило Договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, як договір приєднання офіційно опублікований на сайті www.tke.if.ua та в газеті Західний курєрвід 13.12.2012 року.

Відповідно до ст. 634 ЦК України Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

10.04.2014 року ст. 19 Закону доповнено частиною 4, якою встановлено, що Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг централізованого постачання гарячої води для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії(теплопостачальна організація ), а тому ДМП ІФТКЕ є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно п.3 ч.2 ст. 21 Закону Виконавець зобовязаний підготувати та укласти договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Оскільки, до 10.04.2014 року ДМП ІФТКЕ було виробником послуг теплопостачання, а не виконавцем, то 01.10.2011 р. між ДМП ІФТКЕ та ЄРЦ укладений договір №15, згідно якого ЄРЦ уповноважив виробника здійснювати функції виконавця послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води стосовно житлових будинків, які знаходяться на балансі ЄРЦ та уповноважив виробника на укладення договорів про надання послуг між споживачами та виробником, а також нарахування плати за цими договорами (а.с. 24-27).

05.10.2017 року ДМП ІФТКЕ оприлюднило Публічний договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.10.2017 року офіційно опублікований на сайті www.tke.if.ua та в газеті Західний курєр №40 (1613) від 05.10.2017 року. Цей договір є підставою для появи публічно - правових взаємовідносин ДМП ІФТКЕ з усіма без винятку споживачами, які підпадають під цю категорію.

Судом встановлено, що договір між позивачем та відповідачами не укладався, однак, обовязок по укладенню договору покладається на споживача послуг, а тому, правовідносини, які виникли регулюються Законом України Про житлово-комунальні послуги та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №-630.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Така правова позиція висвітлена в постанові ВСУ від 30.102013 року по справі №6-59 цс13.

Відповідачі проживають та зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на території діяльності позивача. Зазначений будинок забезпечується тепловою енергією, наданою позивачем, отже позивач надавав послуги з централізованого опалення відповідачам з жовтня 2011 року.

Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №-630, плата за надані послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк.

Заборгованість за послуги теплопостачання за адресою: м. Івано-Франківськ вул. В.Івасюка, 36/91 в сумі 20 030,19 грн., яку просить стягнути позивач виникла з 01.10.2011 року по 01.11.2018 року (а.с.4, 64).

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до п.24 Правил споживачі можуть відмовитися від отримання гарячої води здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої владиз питань житлово-комунального господарства.

Відповідно до п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №-630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Питання відмови від послуг з централізованого опалення та відключення від мереж централізованого опалення регулюються Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року №4.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (у редакції зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 6 листопада 2007 року № 169), установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Як було встановлено в судовому засіданні відповідачі до міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади офіційно не звертались, самовільно відключились від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води. У звязку з чим ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності з накладенням на неї адміністративного стягнення. Оскільки, ОСОБА_1 сплатила штраф вважає, що жодних претензій до неї з боку позача не може бути. Таке твердження відповідачки є хибним, оскільки, втручання в систему опалення шляхом відєднання від системи централізованого теплопостачання вочевидь порушує права інших мешканців будинку на отримання належної якості послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Як вбачається з положень ст.24 ЗУ Про теплопостачання, який є спеціальний для спірних правовідносин, споживач теплової енергії має право на одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачання, якщо це можливо з існуючими технічними умовами. Це право не є абсолютним, а отже, може бути реалізоване лише за певних умов.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обовязок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005р.

Внаслідок неналежного виконання споживачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобовязання по оплаті наданих послуг станом на 01.11.2018 року виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 20 030,19 грн.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 78, 81 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин та з урахуванням доказів, суд приходить до висновку, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості чи про правомірність відключення квартири АДРЕСА_1 від централізованого опалення або ж спростовували доводи представника позивача в обґрунтування ним позовних вимог, відповідачами суду не подано.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Отже, у суду є всі підстави стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в солідарному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, з відповідачки також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 911,00 грн. згідно платіжного доручення №1703 від 14.04.2017 року (а.с. 1).

Згідно вимог ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Однак, позивачем не надано суду доказів сплати ним судового збору за подання заяви про видачу судового наказу та його розмір, а тому з відповідачів слід стягнути по 344,50 грн. судового збору на користь держави.

На підставі наведеного, відповідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №-630 від 21.07.2005р., ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р. №1875-IV, ст.ст. 11, 15, 16, 509, 510, 526 ЦК України, ст.ст. 13, 78, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Державного міського підприємства Івано-Франківськтеплокомуненерго до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку 20 030,19 грн. заборгованості за послуги теплопостачання, стягнення 1 600,00 грн. витрат по оплаті судового збору задоволити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: Україна, АДРЕСА_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: Україна, АДРЕСА_2 на користь Державного міського підприємства Івано-Франківськтеплокомуненерго, що знаходиться за адресою: 76009, Україна, м. Івано-Франківськ, вул. Б.Хмельницького, 59А, з зарахуванням на п/р № 5772 в АТ ОЩАДБАНК, , МФО 336503 заборгованість за послуги теплопостачання в розмірі 20 030 (двадцять тисяч тридцять) грн. 19 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: Україна, АДРЕСА_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: Україна, АДРЕСА_2 на користь Державного міського підприємства Івано-Франківськтеплокомуненерго, що знаходиться за адресою: 76009, Україна, м. Івано-Франківськ, вул. Б.Хмельницького, 59А, з зарахуванням на п/р № 5772 в АТ ОЩАДБАНК, , МФО 336503 по 455,50 грн. витрат по оплаті судового збору з кожного.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: Україна, АДРЕСА_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: Україна, АДРЕСА_2 на користь держави з зарахуванням на рахунок 6001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106 по 344,50 грн. судового збору з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 06.12.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.