Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2-6717/10
Провадження № 2-зз/711/43/18
У Х В А Л А

Іменем України

27 листопада 2018 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Семиволос І.М., Нарадько Л.О.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника

за довіреністю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся в Придніпровський районний суд м. Черкаси із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову. Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа № 2-6717/10, (2-1439/10) за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2010 року у даній справі було задоволено клопотання ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову - тимчасово обмежено у виїзді з України без вилучення закордонного паспорту або іншого документа ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 136 цивільної справи № 2-6717/10).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2010 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено, - стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 20559,50 доларів США, що по курсу НБУ, станом на 27 вересня 2010 року складає 7,9135 грн. за 1 долар США, - тобто 162697 грн. 60 коп., пеню в сумі 7373 грн. 01 коп., штраф в сумі-16269 грн. 76 коп. та штраф в сумі 250 грн. 00 коп. Крім того, стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору в сумі 1700 грн.00 коп. і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.00 коп., а всього 1820 грн. Вказане рішення набрало законної сили, але до теперішнього часу не було звернено до примусового виконання.

Між тим, 03 серпня 2011 року, тобто, вже після винесення ухвали про забезпечення позову, набули зміни до Цивільного процесуального кодексу України, внесені Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» № 2677-VI від 04 листопада 2010 року, щодо вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Також зазначив, що аналіз вказаних норм права вказує на те, що діюче на той час процесуальне законодавство не передбачало такого виду забезпечення позову як заборона виїзду відповідача за межі України.

Крім того, згідно відповіді начальника Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_4 № 29256 від 28 вересня 2018 року, виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1, в яких стороною виконавчого провадження є ПАТ КБ «Приватбанк» на виконанні у Придніпровському ВДВС міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області не перебувало. Станом на 28 вересня 2018 року відповідно до бази АСВП на виконанні у Придніпровському ВДВС міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відкриті виконавчі провадження відносно нього відсутні.

Отже, наявність тривалого обмеження у праві виїзду за межі України при відсутності відкритих виконавчих проваджень щодо примусового виконання рішення суду від 17 вересня 2010 року по цивільній справі № 2-6717/10 (2-1439/10) за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, не відповідає поставленій на самому початку меті та порушує право ОСОБА_1 вільно залишити територію України.

Окрім того, за кордоном заявник має близьких родичів, а саме - брата ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає в Канаді та запрошує його приїхати до нього в гості. Проте, через наявність заборони на виїзд за межі України він фактично позбавлений свого права на побачення зі своїм рідним братом.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, заявник вважає за необхідне задовольнити клопотання про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2010 року, про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 повністю підтримав доводи заяви та зазначив, що ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2010 року по справі № 2-6717/10, якою тимчасово обмежено у виїзді з України ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2, необхідно скасувати.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 повністю підтримав доводи свого представника та просив задовольнити заяву у повному обсязі.

В судове засідання представник стягувача ПАТ КБ «Приватбанк» не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений в установленому законом порядку.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд вважає, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову підлягає до задоволення за таких підстав:

відповідно до частин 1, 7, 8 статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа № 2-6717/10, (2-1439/10) за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В ході розгляду вказаної справи, 30 вересня 2010 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси було задоволено клопотання представника ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову та тимчасово обмежено у виїзді з України без вилучення закордонного паспорта або іншого документа ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 Вказане рішення суду набрало законної сили.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 жовтня 2010 року у справі № 2-6717/10 позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 20559,50 доларів США, що по курсу НБУ, станом на 27 вересня 2010 року складає 7,9135 грн. за 1 долар США, - тобто 162697 грн. 60 коп., пеню в сумі 7373 грн. 01 коп., штраф в сумі 16269 грн. 76 коп. та штраф в сумі 250 грн. 00 коп. Крім того, стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору в сумі 1700 грн.00 коп. і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.00 коп., а всього 1820 грн. Вказане рішення набрало законної сили.

Крім того, з відповіді начальника Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_4 № 29256 від 28 вересня 2018 року вбачається, що виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1, в яких стороною виконавчого провадження є ПАТ КБ «Приватбанк» на виконанні у Придніпровському ВДВС міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області не перебувало. Станом на 28 вересня 2018 року відповідно до бази АСВП на виконанні у Придніпровському ВДВС міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 відсутні. Також, за даними з Єдиного реєстру боржників від 27.11.2018 року інформація щодо ОСОБА_1, як боржника, - відсутня.

Як вбачається з відповіді заступника начальника Головного центру обробки спеціальної інформації ОСОБА_6 Державної прикордонної служби України від 20.09.2018 року за №184/к-13686, на даний час продовжується виконуватися ухвала Придніпровського районного суду м.Черкаси від 30.09.2010 року у цивільній справі №2-6717/10 про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов»язань, ухвалена за поданням ПАТ КБ «Приватбанк».

За роз»ясненнями п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Частиною першою ст. 151 ЦПК України (в редакції, чинній на момент винесення ухвали про забезпечення позову) було передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Стаття 152 ЦПК України не передбачала такого виду забезпечення позову як заборона виїзду за межі України.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України (в редакції, чинній на момент винесення ухвали про забезпечення позову) було визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

Аналіз вказаних норм права вказує на те, що діюче на той час процесуальне законодавство не передбачало такого виду забезпечення позову як заборона виїзду відповідача за межі України.

Такий висновок узгоджується з вказівками викладеними у п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», де зазначено, що питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 377-1 ЦПК України, зокрема у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 року. № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року (в редакцій чинній на 30 вересня 2010 року) була передбачена можливість тимчасової відмови громадянинові України у видачі паспорта для виїзду за кордон у випадках, якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8 ч. 1 ст. 6 Закону). Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті (ч. 2 ст. 6 Закону).

В судовому засіданні встановлено, що провадження у справі № 2-6717/10, в якій і застосовувалося таке обмеження, закінчене ухваленням 25 жовтня 2010 року судового рішення. Заяник ОСОБА_1 про прийняті судові рішення від 30.09.2010р. та від 25.10.2010р. знав, що вбачається з ухвал апеляційного суду Черкаської області від 02.02.2011 року (справи №№22ц-327/2011, 22ц-328/2011). Між тим, апеляційна скарга ОСОБА_1, подана його представником ОСОБА_7 на ухвалу суду від 30.09.2010р., якою його тимчасово обмежено у виїзді з України без вилучення закордонного паспорта або іншого документа, - залишена без розгляду та повернута апелянту. В подальшому, вказане судове рішення в апеляційному порядку оскаржене не було, про що зазначили в судовому засіданні заявник та його представник.

А тому, враховуючи вищевикладене, принцип верховенства права, вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України, суд приходить до висновку про задоволення клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 вересня 2010 року, в частині тимчасового обмеження у праві виїзду з України гр-на України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, з метою недопущення порушення чи обмеження прав ОСОБА_1 у здійсненні ним права на свободу пересування і права на вільний вибір місця проживання.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 158, 260, 259, 353, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.09.2010 року по цивільній справі №2-6717/10 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в частині тимчасового обмеження у праві виїзду з України гр-на України ОСОБА_1, 05.12.1974р. народження, код НОМЕР_1, паспорт серія НС №031719, виданий Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_5 без вилучення закордонного паспорта або іншого документа.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 15-ти днів з дня її проголошення через суд першої інстанції. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 29 листопада 2018 року.

Головуючий: ОСОБА_8