Справа № 454/2570/17 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 22-ц/783/7612/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного

суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляк Р.В.

при секретарі Куцик І.Б.

з участю представника ОСОБА_3-ОСОБА_4, представника ОСОБА_5-ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 06 грудня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Сокальського РУЮ, ОСОБА_7, ОСОБА_5 про встановлення факту батьківства,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 06 грудня 2017 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_5. Вважає рішення суду незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно встановлених обставинах справи. Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_8 визнавав себе батьком заявника. Звертає увагу, що встановлення факту для заявника має юридичне значення для оформлення спадщини. В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Сокальського районного суду Львівської області від 06 грудня 2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає до часткового задоволення.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про встановлення факту, що ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд виходив з тих обставин, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_8 і такий народився поза шлюбом, оскільки такий не був укладений через конфлікти, а також, згідно пояснень свідків, ОСОБА_8 визнавав ОСОБА_3 своїм сином і він хотів написати на нього заповіт.

З таким висновком суду колегія суддів погодитися не може, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи і вимогах закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник - ОСОБА_3 звернувся до суду про встановлення факту батьківства, а саме, що ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є його батьком, зазначивши в заяві, що встановлення такого факту необхідне для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_8.

Тобто, метою встановлення факту є спадкування за законом.

Згідно положень п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Відповідно до ст.235 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вжити заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Також встановлено, що в померлого ОСОБА_8 є брати: ОСОБА_7 та ОСОБА_5.

Оскільки ОСОБА_8 за життя заповіту не склав, його брати є такими, що мають право спадкувати за законом на частку в спадковому майні спадкодавця - ОСОБА_8.

Сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб'єктами цього виду провадження.

При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, зокрема: взаємовідносини із заявником, які залежать від мети факту, що підлягає встановленню, і можуть вплинути на їх права та обов'язки; організації та установи, у яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Як зазначено у п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов"язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звертатися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

За таких обставин, в разі встановлення даного факту, такий вплине на спадкові права та обов"язки братів померлого, а саме, розмір спадкового майна, в зв"язку з чим слід вважати, що між заявником та скаржником існує спір про право. Заявник претендує на частку спадкового майна.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з"ясується, що має спір про право, суд на підставі ч.6 ст.235 ЦПК України, в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення, залишає заяву без розгляду та роз"яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Згідно ч. 4 ст. 256 ЦПК України, в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що встановлення факту батьківства заявнику потрібно для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, в той час як заінтересованими особами: ОСОБА_7 та ОСОБА_5 є братами померлого і входять в другу чергу спадкоємців за законом, в той час, якщо у випадку буде встановлено факт, що ОСОБА_3 є сином померлого, такий увійде в першу чергу спадкоємців за законом.

За наведеного, колегія суддів вважає, що встановлення факту, що має юридичне значення в даному випадку, пов"язане із вирішення спору про право, що є підставою для залишення заяви ОСОБА_3 без розгляду на підставі ч.4 ст. 315, п.4 ч.1 ст. 374 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.4 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 06 грудня 2017 року скасувати.

Заяву ОСОБА_3, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Сокальського РУЮ, ОСОБА_7, ОСОБА_5 про встановлення факту батьківства залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 352 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 23 липня 2018 року.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк