ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
20.06.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Дорошинської В.Е.
секретаря Кирпиченко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу у порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: м. Херсон, вул. І.Куліка,12/95, в якому посилається на ті обставини, що вона є власником вищевказаного будинку, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 01.12.2011року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У вказаному будинку значаться зареєстрованим відповідач по справі ОСОБА_2, який не проживає з моменту реєстрації, а саме 16.05.2016 року та по даний час. Добровільно виписатись із спірного домоволодіння відповідач не бажає. У звязку з наведеним просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком 12/95 за адресою: м Херсон, вул. І. Куліка.
Представник позивача в судове засідання надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не сповістив, про день та час слухання справи повідомлений належним чином.
Відповідно до п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності редакцією ЦПК, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК.
Суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.12.2011 року належить на праві спільної часткової власності 12/100 частин домоволодіння за адресою: м. Херсон, вул. І.Куліка,12/95, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №89202148 від 09.06.2017 року.
Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні(будинку) осіб за №24 від 22.05.2018 року виданої Суворовською районною у м. Херсоні рада встановлено, що за адресою: м. Херсон, вул. І.Куліка,12/95 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 однак не проживав та не проживає у вказаному житловому будинку.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Обєктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач є власником будинку, а відповідач своїми діями перешкоджає, вільно володіти та розпоряджатися власним майном на власний розсуд.
Керуючись ст.ст.6-13, 81, 133, 141,247, 258, 259, 263, 264, 265, 279, 280-283, 354 ЦПК, ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 379, 383, 386, 391, 450ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р., ст. 156 ЖК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2,15.01.1951р.н., таким що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: будинком №12/95 розташованим за адресою: м. Херсон, вул. І.Куліка .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя В.Е. Дорошинська