Справа № 167/583/18
Провадження №2/167/272/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2018 року

Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого- судді Сіліча І.І.

при секретарі- Шелест Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 сільської ради, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що 18.07.2008 року її мама, ОСОБА_3, в її інтересах, так як момент укладення договору їй ще не виповнилося 18 років, та ОСОБА_4 уклали договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: Рожищенський р-н, с. Любче вул. Зелена, 28. Між сторонами Договору погоджено вартість житлового будинку, яка становила 1300 (одна тисяча триста) дол. США. Даний будинок був придбаний саме для позивача по справі. З 15.12.2010 року по даний час зареєстрована та проживає в даному житловому будинку. 18.07.2008 року у присутності голови ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_5, її мама, ОСОБА_3, передала кошти ОСОБА_4, а він віддав її мамі правовстановлюючі документи на будинок. ОСОБА_4 27 вересня 2008 року помер. Вважає, що цей будинок належить їй, адже її мама, діючи в її інтересах, підписали з попереднім власником Договір, передала кошти за нього, і ОСОБА_4 в свою чергу, передав мамі позивача будинок та всі правовстановлюючі документи до нього.

Просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 18.07.2008 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3(яка діяла в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_1).

Позивач та представник позивача ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не зявилися. Просять розглядати цивільний позов у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують повністю, з підстав зазначених в позовній заяві, просять задовольнити їх.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в підготовче засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. До суду надійшла письмова заява про підтримання позову та розгляд справи у їх відсутності.

ОСОБА_3 в підготовче засідання не з'явилася, суду надала письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

З матеріалів справи судом встановлено, що житловий будинок № 28 по вул. Зелена в с. Любче Рожищенського району на праві власності належить ОСОБА_7, що підтверджується договором купівлі-продажу від 22 квітня 1996 року та технічним паспортом від 21.06.1996 року (а.с. 12-23).

Разом з тим встановлено, що 18 липня 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, яка діяла в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в присутності сільського голови ОСОБА_2 сільської голови ОСОБА_5 укладено письмовий договір купівлі-продажу. Згідно якого, ОСОБА_4 продав та передав, а ОСОБА_3 купила його і передала грошові кошти в сумі 1300 доларів США та прийняла деревяний житловий будинок (площа 63,3 кв.м.) з надвірною спорудою, який розміщений по вул. Зелена, 28 в с. Любче Рожищенського району. (а.с.11).

Крім того, з договору купівлі-продажу від 18 липня 2008 року видно, що даний договір нотаріально посвідчений не був.

27 вересня 2008 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 162124 від 29 вересня 2008 року (а.с. 7).

Ч. 1 та 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків».

Статтею 204 ЦК України встановлено «презумпцію правомірності правочину» - «правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним».

Ч. 1 ст. 209 ЦК України передбачено, що «Правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках встановлених законом або домовленістю сторін».

Ч.1 ст. 215 ЦК України визначено, що «Підставою недійсності правочину є додержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу». Проте, у п. 2 ч. 2 ст. 215 ЦК України вказано, що «У випадках, встановлених цим кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним».

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України «Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може визнаний судом дійсним».

Також, у ст. 219 ЦК України зазначено, що «У разі недодержання вимоги закону про

нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним .

Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі».

Згідно ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

З представлених письмових доказів судом встановлено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, відбулося його повне виконання, однак нотаріальному посвідченню договору перешкодила смерть ОСОБА_7, а тому дослідивши та оцінивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Судові витрати залишити за позивачем, так як останній не наполягає на їх стягненні з відповідача.

Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 77, 81, 141, 200, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст.218-220, 334, 626 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку № 28 по вул. Зелена в с. Любче Рожищенського району Волинської області від 18 липня 2008 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3(яка діяла в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_1) дійсним.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рожищенського

районного суду ОСОБА_8