Справа № 127/2813/18
Провадження 2/127/490/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Гудими Р.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житлом,
ОСОБА_1 мотивував позов тим, що є наймачем квартири АДРЕСА_1 . Згідно копії особового рахунку № НОМЕР_1 , виданого 06.10.2016 року ТОВ «Житлово-експлуатаційне об`єднання», в цій квартирі зареєстрований він та бувший зять - ОСОБА_2 , 1974 року народження. Після розірвання шлюбу із донькою ОСОБА_2 поїхав на роботу до Чехії. Будь-якого зв`язку вони не підтримують, місце фактичного проживання відповідача не відоме.
З часу реєстрації відповідача в квартирі позивач самостійно сплачував комунальні послуги за квартиру з розрахунку на двох користувачів.
Сусідами по будинку був складений акт про відсутність відповідача за зареєстрованим місцем проживання - в квартирі АДРЕСА_1 .
Формальна реєстрація відповідача порушує право позивача на користування житлом, тягне за собою надмірне нарахування коштів за комунальні послуги, тому на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР позивач просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача на його користь судові витрати.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив вимоги задоволити. Пояснив, що відповідач ОСОБА_2 це бувший чоловік доньки його бувшої дружини. На прохання доньки він в 2001 році зареєстрував ОСОБА_2 в квартирі, однак фактично відповідач жодного дня не проживав у його квартирі, не вважав квартиру своїм житлом і не сплачував комунальні послуги. Дану квартиру він отримав після обміну квартир в 1988 році і вселився на підставі обмінного ордера. Квартира є державною і 19.01.2015 року із ТОВ «ЖЕО» був укладений договір найму житла. Проживає в квартирі сам. ОСОБА_3 не чинив перешкод відповідачеві в користуванні житлом і відповідач ніколи прав на проживання у даній квартирі не пред`являв.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Бурденюк В.В. позов підтримав, правовою підставою позову зазначив ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР. Просив вимоги ОСОБА_1 задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений за адресою реєстрації проживання, відзиву на позов не подавав, заяви про відкладення розгляду справи також не надав.
Враховуючи згоду позивача та його представника, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що є сусідкою позивача, постійно проживає в квартирі АДРЕСА_2 . Відповідача ОСОБА_2 ніколи не бачила. Він у квартирі позивача не проживав і речей його там немає. Вона своїм підписом у акті № 7223 підтвердила відсутність ОСОБА_2 за місцем реєстрації з 2001 року.
Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 . Відповідача ОСОБА_2 вона ніколи не бачила і не знайома з ним, ОСОБА_1 в квартирі проживає сам. Також вона ніколи не була свідком конфліктів між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з приводу користування цим житлом. Підтвердила, що складали акт № 7223 про відсутність ОСОБА_2 за місцем реєстрації.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради № 43 від 25.02.1988 року (а.с. 15-16) дозволено обмін квартирами, зокрема, ОСОБА_1 (одинокому), який проживає по АДРЕСА_3 , займає з братом та його сім`єю трикімнатну квартиру площею 41,3 кв.м. з ОСОБА_6 , одинокою, яка проживає по АДРЕСА_4 , з переселенням.
19.01.2015 року між ТОВ «ЖЕО» та ОСОБА_1 був укладений договір найму житла в будинку комунальної власності № 110, згідно з яким наймачеві надано у безстрокове користування житлове приміщення квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 18-21).
Згідно копії особового рахунку № НОМЕР_2 , сформованого станом на 13.09.2017 року (а.с. 8), у квартирі АДРЕСА_1 , яка знаходиться у державній власності, з 13.06.1988 року зареєстрований ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 26.06.2001 року зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зять).
З довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниці, вбачається, що станом на 13.02.2017 року він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 57).
Позивач несе витрати на оплату житлово - комунальних послуг за двох осіб, про що надав квитанції з грудня 2015 року по грудень 2017 року (а.с. 22-47).
Згідно акту № 7223в, складеного сусідами позивача ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , затвердженого директором ТОВ «ЖЕО» 19.09.2017 року, в квартирі АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_2 не проживає з 2001 року (а.с. 9).
Статтею 71 ЖК УРСР передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках:
1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцеріві з запасу на військову службу на строк до трьох років протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період протягом усього періоду проходження військової служби, а якщо під час її проходження вони отримали поранення, інше ушкодження здоров`я та перебувають на лікуванні в медичних закладах або потрапили в полон чи визнані безвісно відсутніми - на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у районних (міських) військових комісаріатах після звільнення з військової служби після закінчення ними лікування в медичних закладах, незалежно від строку лікування, повернення з полону, скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи ухвалення судом рішення про оголошення особи померлою;
2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання;
3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім`ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях;
4) виїзду у зв`язку з виконанням обов`язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов`язків;
5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них;
6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі протягом всього часу перебування в ньому;
7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї.
У випадках, передбачених пунктами 1 - 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті.
Статтею 72 ЖК УРСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Оскільки з 2001 року відповідач ОСОБА_2 без поважних причин не проживає за місцем реєстрації - в квартирі АДРЕСА_1 , не цікавиться житлом, не приймає участі в утриманні житла, суд вважає, що він втратив право користування цією квартирою, відповідно до вимог ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР.
Згідно статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн., що був сплачений позивачем відповідно до квитанції від 06.02.2018 року (а.с. 1).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
позов задоволити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.к. НОМЕР_3 , таким, що втратив право користування житлом квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704,80 грн.
Рішення суду є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстрації місця проживання.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Повне судове рішення складене 06.04.2018 року.
Суддя: