Справа № 445/337/17 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський О.М.
Провадження № 22-ц/783/4461/17 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Золочівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 16 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Золочівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України, управління Державної казначейської служби України у Перемишлянському районі Львівської області про повернення безпідставно сплачених коштів, -

в с т а н о в и л а:

28.02.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Золочівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому з уточненням позовних вимог просив стягнути із Золочівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, Управління Державної казначейської служби України у Перемишлянському районі Львівської області безпідставно сплачений збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 9 431,30 грн.

В обґрунтування позову покликався на те, що 30.08.2016 року за договором купівлі-продажу він придбав квартиру. З операції купівлі-продажу нерухомого майна ним сплачено збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від вартості об'єкта нерухомості, що становить 9 431,30 грн. В подальшому, йому стало відомо, що нотаріус надав йому невірні роз'яснення, такого збору він не повинен сплачувати, оскільки набуває житло вперше. Згідно вимог законодавства, за придбання нерухомого майна особою вперше збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від вартості об'єкта нерухомості не сплачується. Він звертався до Золочівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України з вимогою повернути безпідставно сплачені кошти, однак в такому поверненні йому було відмовлено, оскільки ним не представлено доказів того, що майно набуто вперше.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Стягнуто на користь ОСОБА_2 шляхом безспірного списання коштів з державного бюджету 9 431,30 грн., сплачених ним 30 серпня 2016 року на рахунок № 0360, отримувач платежу Управління Державної казначейської служби України у Перемишлянському районі Львівської області, код бюджетної класифікації 24140500, збору на обов»язкове державне пенсійне страхування. Вирішено питання судового збору.

Рішення суду оскаржило Золочівське об»єднане управління Пенсійного фонду України.

Вважає його необґрунтованим, незаконним, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що Законом України «Про збір на обов»язкове державне пенсійне страхування» виділено лише дві категорії осіб, які підлягають звільненню від сплати збору на обов»язкове державне пенсійне страхування при купівлі нерухомого майна, а саме: громадяни, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла, та громадяни, які придбавають житло вперше. При ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не враховано, що факти, які можуть бути підставою для звільнення від сплати такого збору, не підтверджені належними доказами у справі. Договір купівлі-продажу квартири від 30.08.2016 року не можна вважати належним та достатнім доказом, оскільки з його змісту не вбачається, що дане житло є таким, що придбане позивачем вперше. Крім того, інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта № 73300167 від 18.11.2016 року, на яку суд першої інстанції посилається як на підставу для задоволення позовних вимог, теж не містить інформації про те, що квартира АДРЕСА_1 була придбана позивачем вперше. Твердження суду, що вказана довідка не містить відомостей, що позивачу належить будь-яке інше нерухоме майно, а тому такі позовні вимоги являються підставними, є помилковим та грунтується виключно на припущеннях суду, що суперечить вимогам процесуального законодавства, встановленим ст. 60 ЦПК України. Крім того, зазначає, що враховуючи факт звернення позивача із заявою про повернення коштів та факт відмови в задоволенні такої заяви, дані правовідносини, що виникли між позивачем та органом Пенсійного фонду України носять ознаки публічно-правового спору та відповідно до ст. 2 КАС України підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання по розгляду даної справи учасники справи не з»явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до положень п.1 , п.3 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 30.08.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Юзвою Н.Б., зареєстрованого в реєстрі за №1995, ОСОБА_2 набув у власність квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Продаж вказаної квартири вчинено за 943 130,00 грн.

Як вбачається із квитанції №2602/з8 від 30.08.2016 року, ОСОБА_2 сплачено 9431,30 грн. збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з договору купівлі-продажу нерухомого майна, код бюджетної класифікації 24140500, на користь отримувача платежу - Управління Державної казначейської служби України у Перемишлянському районі Львівської області.

Згідно інформаційної довідки № 73300167 від 18.11.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, ОСОБА_2 на праві власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Дана квартира належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.2016 року. У вище перелічених реєстрах відсутня інформація про належність ОСОБА_2 іншого нерухомого майна.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 звертався до Золочівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про повернення йому безпідставно сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 9431,30 грн. та листом Золочівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України № 269/06-31 від 16 січня 2017 року йому повідомлено про відсутність підстав для повернення сплаченого ним збору, а також роз'яснено його право на звернення до суду за захистом своїх прав.

Як вбачається з матеріалів справи, в лютому 2017 року позивач звертався із адміністративним позовом до Львівського окружного адміністративного суду з вимогою про повернення йому безпідставно сплачених коштів збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 10.02.2017 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Золочівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про повернення безпідставно сплачених коштів збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна з підстав, що «… даний спір не підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства, оскільки зводиться до стягнення безпідставно сплачених коштів з операції купівлі-продажу нерухомого майна, який за своєю природою та характером не є публічно-правовим».

Зазначена ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалася.

Однак, зі змісту вищевказаної ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 10.02.2017 року вбачається, що пред»являючи до окружного адміністративного суду позов про повернення безпідставно сплачених коштів збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, ОСОБА_2 дійсно заявляв лише вимогу про стягнення таких із органу ПФ України та зі змісту його позовної заяви не вбачалося, що він оскаржував дії останнього.

Відповідно до п.5 Порядку про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного бюджету та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за № 1650/24182, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюються за поданнями органів, що контролюють справляння надходжень до бюджету.

Постановою КМ України від 16.02.2011 року № 106 затверджено питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету. Відповідно до Переліку кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень до бюджету, контроль за справлянням надходжень до бюджету за кодом бюджетної класифікації 24140500 закріплено за органами Пенсійного фонду України.

Таким чином, за наявності законних підстав, повернення збору на обов»язкове державне пенсійне страхування при купівлі нерухомого майна повинно проводитися шляхом направлення подання органом Пенсійного фонду України.

З даного приводу ОСОБА_2 звертався до орану Пенсійного фонду із заявою про повернення йому сплаченого збору на обов»язкове державне пенсійне страхування при купівлі нерухомого майна в розмірі 9431, 30 грн., у задоволенні якої Золочівськими об»єднаним управлінням ПФ України у Львівській області було відмовлено.

Як вбачається зі змісту позовних вимог ОСОБА_2, пред»явлених у даній справі, такий звернувся з позовом до Золочівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, в якому просив стягнути із Золочівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, Управління Державної казначейської служби України у Перемишлянському районі Львівської області безпідставно сплачений ним збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 9 431,30 грн. Хоча, як вбачається із суті позовних вимог, такий фактично оскаржує дії Золочівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, які полягають у відмові органу ПФ у прийнятті рішення про повернення позивачу коштів сплаченого ним збору на обов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.16).

Враховуючи, що даний спір фактично по своїй суті є публічно-правовим, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для розгляду такого в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд свою ухвалою закриває провадження у справі. Якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції , яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

З наведених мотивів, оскаржуване рішення суду слід скасувати, провадження у справі закрити.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено-повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, ч.1 ст.377, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Золочівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України задовольнити.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 16 травня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Золочівського об»єднаного управління Пенсійного фонду України, управління Державної казначейської служби України у Перемишлянському районі Львівської області про повернення безпідставно сплачених коштів закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 26.03.2018 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

Савуляк Р. В.