РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/5176/17

Провадження № 2/638/1595/18

13.06.2018 р. Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Подус Г.С.,

при секретарі - Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ТОВ «Компанія «Аквітенс»» до ТОВ «Адвантаж», ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди,-

встановив:

04.04.2017 року до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою звернулося ТОВ «Компанія «Аквітенс»» до ТОВ «Адвантаж», ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.04.2018 року відкрито провадження по справі.

В судове засідання представник позивача не зявився, директор ТОВ «Компанія «Аквітенс»» ОСОБА_2 надала до суду заяву в якій просила слухати справу без їх участі.

Представник ТОВ «Адвантаж» та ОСОБА_1 в судове засідання не зявився.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.03.2016 року між ТОВ «Адвантаж» та ТОВ «Компанія «Аквітенс»» було укладено договір оренди №А-А-КА-001/03-16, згідно якого в оренду повинні були передані нежитлові приміщення, загальною площею 127,7 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 23, цокольний поверх.

10.03.2016 року ТОВ «Компанія «Аквітенс» (Орендар за договором) було укладено договір суборенди № A-KA-3TP-001/03-16 вказаних вище нежитлових приміщень з ТОВ «Запад-Транзіт» (Суборендар за договором).

Відповідно до умов вказаних договорів, нежитлові приміщення, загальною площею 127,7 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Римарська 23, цокольний поверх повинні були передані в оренду та подальшу суборенду в строк до 01.04.2016р.

Однак, напередодні передачі вказаних нежитлових приміщень представниками ТОВ «Адвантаж» 25.03.2016 року було виявлено, що вказані вище нежитлові приміщення цокольного поверху залиті рідким бетоном. Залиття було допущено внаслідок проведення будівельних робіт на першому поверсі вказаної вище будівлі з порушенням вимог будівельних норм.

В подальшому про вказані обставини стало відомо представнику суборендаря ТОВ «Запад-Транзіт», у звязку з чим, останній звернувся до ТОВ «Компанія «Аквітенс» з вимогою про дострокове розірвання договору суборенди № A-KA-3IP-001/03-16 від 10.03.2016 року в порядку передбаченому п. 11.6 Договору, у зв'язку з тим, що орендоване приміщення в силу обставин (за винятком форс-мажору), за які Орендар не відповідає, виявилось в стані, непридатному для користування. Відповідна додаткова угода про розірвання договору суборенди була підписана 01.04.2016 року.

У звязку з відмовою суборендаря від договору суборенди, ТОВ «Компанія «Аквітенс» також було змушене на підставі додаткової угоди від 01.04.2016 року достроково розірвати договір оренди № А-А-КА-001/03-16 від 03.03.2016 року у звязку з тим, що орендоване приміщення в силу обставин (за винятком форс-мажору), за які Орендар не відповідає, виявилось в стані, непридатному для користування.

Так, внаслідок залиття вказаних вище нежитлових приміщень ТОВ «Компанія «Аквітенс» не лише позбавився одного зі своїх контрагентів, а й внаслідок вказаних подій невдоволений контрагент розповсюдив інформацію про неналежне ставлення Позивача до виконання своїх договірних зобов'язань, відсутність належного контролю з боку нашого товариства за предметами оренди та власниками нежитлових приміщень, які передаються в оренду кінцевим споживачам.

Окрім того, ТОВ «Компанія «Аквітенс» було змушено вступити у важкі переговори та ділову переписку, направлені на позасудове врегулювання ситуації з відшкодування спричиненої внаслідок вказаних подій збитків та штрафів, що також негативно вплинуло на ділову репутацію нашого товариства. При цьому, ТOB «Компанія «Аквітенс» внаслідок протиправних дій Відповідача-2 було змушено сплатити на користь «Запад-'Транзіт» штраф в сумі 131 250,00 грн. за неналежне виконання своїх зобов'язань за договором суборенди № А- КА-ЗТР-001/03-16 від 10.03.2016 року.

Таким чином, внаслідок протиправних дій відповідачів ТОВ «Компанія «Аквітенс» понесло серйозні репутаційні збитки, діловій репутації товариства, як порядного та відповідального контрагента на ринку надання послуг з оренди нерухомості були спричинені значні збитки, а також було підірвано довіру до діяльності товариства.

Суд, дослідивши доводи учасників справи, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до статті 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов'язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 Цивільного кодексу України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Як встановлено матеріалами справи, 03.03.2016 року між ТОВ «Адвантаж» та ТОВ «Компанія «Аквітенс»» було укладено договір оренди №А-А-КА-001/03-16, згідно якого в оренду повинні були передані нежитлові приміщення, загальною площею 127,7 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 23, цокольний поверх.

10.03.2016 року ТОВ «Компанія «Аквітенс» (Орендар за договором) було укладено договір суборенди № A-KA-3TP-001/03-16 вказаних вище нежитлових приміщень з ТОВ «Запад-Транзіт» (Суборендар за договором).

Відповідно до умов вказаних договорів, нежитлові приміщення, загальною площею 127,7 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Римарська 23, цокольний поверх повинні були передані в оренду та подальшу суборенду в строк до 01.04.2016р.

Однак, ТОВ «Адвантаж» під час укладання договору оренди № А-А-КА-001/03-16 від 03.03.2016 року свідомо не повідомив ТОВ «Компанія «Аквітенс» про проведення Відповідачем-2 будівельних робіт на 1-му поверсі з використанням цементних сумішей внаслідок чого Позивач не мав належної інформації про відповідні ризики, які пов'язані з проведенням таких будівельних робіт та був позбавлений можливості врахувати їх у своїй господарській діяльності.

Позивач також стверджує, що внаслідок залиття вказаних вище нежитлових приміщень ТОВ «Компанія «Аквітенс» не лише позбавився одного зі своїх контрагентів, а й внаслідок вказаних подій невдоволений контрагент розповсюдив інформацію про неналежне ставлення Позивача до виконання своїх договірних зобов'язань, відсутність належного контролю з боку нашого товариства за предметами оренди та власниками нежитлових приміщень, які передаються в оренду кінцевим споживачам. Окрім того, ТОВ «Компанія «Аквітенс» було змушено вступити у важкі переговори та ділову переписку, направлені на позасудове врегулювання ситуації з відшкодування спричиненої внаслідок вказаних подій збитків та штрафів, що також негативно вплинуло на ділову репутацію нашого товариства. При цьому, TOB «Компанія «Аквітенс» внаслідок протиправних дій Відповідача-2 було змушено сплатити на користь «Запад-Транзіт» штраф в сумі 131 250,00 грн. за неналежне виконання своїх зобов'язань за договором суборенди № А- КА-ЗТР-001/03-16 від 10.03.2016 року.

Також на підтвердження факту завдання збитків позивач посилається на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.11.2016 року, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Адвантаж» про стягнення збитків задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Адвантаж» 431 690, 00 (чотириста тридцять одна тисяча шістсот девяносто грн. 00 коп.) грн. понесених збитків та судовий збір.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24.05.2017 року заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2016 року змінено в частині сум стягнення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Адвантаж» 32 033 ( тридцять дві тисячі тридцять три грн. 00 коп.) грн. понесених збитків, та судовий бір пропорційно до заявлених вимог.

Ухвалою Вищого спціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.11. 2017 року рішення апеляційного суду Харківської області від 24 травня 2017 року залишено без змін.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Пунктом 4 Постанови пленуму Верховного суду України за N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями, чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до п. 5 цієї Постанови, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У свою чергу, наявність моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вина останнього в її заподіянні, не підтверджується жодними існуючими у справі матеріалами. З огляду на це, вимоги позивача у справі в цій частині є безпідставними, необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч, ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Зі змісту п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 за N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» слідує, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а її бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Частина 6 ст. 81 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У свою чергу, обставини, на які посилається позивач по справі, а саме - не своєчасного отримання від Туроператора виїзних документів, обставини щодо моментів отримання відповідних документів та відмови в отриманні візи, оплати відповідних коштів залишаються непідтвердженими.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24.05.2017 року встановлено, що сплата штрафів та компенсація збитків третім особам, здійснена позивачем на свій розсуд, не підтверджує наявності причинного зв'язку між діями відповідача та визначеною позивачем сумою збитків.

Відповідно до ч. 1ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, і вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 206, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ТОВ «Компанія «Аквітенс»» до ТОВ «Адвантаж», ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 20.06.2018 року.

Суддя:

ТОВ «Компанія «Аквітенс»» (, місцезнаходження: 61003, м. Харків, пров. Університетський, 1)

ТОВ «Адвантаж» (, місцезнаходження: 61003, м. Харків, пров. Університетський, 1)

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: 61003?м. Харків, майдан Павлівський, 2, кв. 55)