Справа № 486/1396/18
Провадження № 2/486/669/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна О.І.

при секретарі Донченко В.С.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громада міста Южноукраїнська в особі Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування ,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 громада міста Южноукраїнська в особі Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначив, що після смерті батька ОСОБА_3, який помер 15.02.2018 року, відкрилась спадщина на 0.339 (339/1000) частки площі квартири № 71 по пр. Незалежності (Леніна), 15 в місті Южноукраїнську Миколаївської області. Він є спадкоємцем за законом та 06.03.2018 року звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Проте, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він не зміг надати оригіналів правовстановлюючих документів на батькову частку квартири. Отримати їх дублікати він не має можливості. У звязку з цим просить визнати за ним право власності на 0.339 частки площі квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом.

В судове засідання сторони не зявилися, направили суду письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Представник позивача вказав, що підтримує позовні вимоги та просить, у відповідності до ч.1 ст. 142 ЦПК України, повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при подачі позову. Відповідач зазначив, що не заперечує проти задоволення заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

З письмових матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 помер 15.02..2018 року у віці 66 років, про що 16.02.2018 року складено відповідний актовий запис за № 50 (а.с. 19).

У відповідності до ст. 1220 ЦК України, відкрилась спадщина на майно, яке належало померлому.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

В судовому засіданні встановлено, що на час смерті ОСОБА_3 спадкоємцем першої черги є його син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-МИ № 147925 виданим 27.05.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Заставнівського управління юстиції Чернівецької області (а.с. 9).

Зі свідоцтва про зміну прізвища від 18.05.2004 року вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, змінив прізвище на ОСОБА_1 18 травня 2004 року (а.с.10).

Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) від 08.10.2018 року, ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11).

Зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 належить право власності на 661/1000 квартири АДРЕСА_1, загальною площею 35.3 кв.м, житловою площею 20.0 кв.м (а.с. 15, 16).

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло, ОСОБА_3 належить 0.339 від загальної площі квартири АДРЕСА_1 (а.с. 12).

У відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України, позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину, що є підставою для визнання за ним права власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом.

Згідно статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За правилами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.09.2018 року, ОСОБА_1 26.09.2018 року звернувся до державного нотаріуса з питання видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті померлого батька ОСОБА_3. Спадкова справа була заведена згідно заяви від 06.03.2018 року. Однак спадкоємцем не були надані документи (відсутні) на спадкове майно, а саме, квартиру, у звязку з чим нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 21).

Згідно розяснень наданих у п. 23) Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Уразі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на спірну квартиру, що входить до складу спадщини та неможливість їх відновлення, призвели до порушення його права, щодо оформлення спадщини.

Таким чином суд вважає, зо позовна заява ОСОБА_1 ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню судом.

Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в сумі 1 353.48 грн., що підтверджується копією квитанції №18 від 10.10.2018 року (а.с. 1).

Згідно з положенням ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Частиною 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» також визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (згідно із Законом № 2147-VIII від 03.10.2017.

Як зазначено в клопотанні відповідача № 21/02-34/3353 від 12.11.2018 року, Южноукраїнська міська рада проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечує (а.с. 63).

Оскільки, ухвалою суду від 22.10.2018 року, у справі було призначене підготовче судове засідання на 10.00 год. 28.11.2018 року (а.с. 39), суд вважає, що відповідач визнав позовні вимоги ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті, а тому вимога позивача про повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при подачі позову, підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 2-13, 76-81, 142, 197, 200, 206, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади міста Южноукраїнська в особі Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_1, право власності на 0.339 (339/1000) від загальної площі квартири АДРЕСА_2 (Леніна) міста Южноукраїнська Миколаївської області, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, який помер 15 лютого 2018 року в м. Южноукраїнськ Миколаївської області.

Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, що зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, суму судового збору в розмірі 676 (шістсот сімдесят шість) гривень 74 коп., що становить 50 відсотків від суми 1 353.48 грн. сплаченої при зверненні до суду, згідно квитанції № 18 від 10.10.2018 року.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_5