Провадження №2/748/267/18
Єдиний унікальний № 748/354/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2018 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Олещенко В.І.,

при секретарі Авраменко Ю.М.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором б/н від 08 липня 2013 року в розмірі 117 000 грн та судовій збір за подання позовної заяви в розмірі 1 762 грн.

В обгрунтування позову зазначено, що ОСОБА_4 відповідно до умов договору отримала кредит в розмірі 4 500 грн у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитом. Станом на 31 грудня 2017 року відповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 117 000 грн, з яких 4 489 грн 64 коп - заборгованість за кредитом, 112 510 грн 36 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Оскільки відповідачем кредитні зобовязання не виконані, сума боргу підлягає примусовому стягненню.

В судове засідання представник позивача не з"явився. Надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в котрому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що вона не була ознайомлена із Умовами та Правилами, які містилися в памятці для клієнта, а відповідно не знала та не могла знати про запропоновані та діючі умови обслуговуванн та кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк». В анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 08 липня 2013 року відсутній бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою. Наявна в матеріалах справи довідка про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку з нею не погоджена і не може свідчити про факт одержання грошових коштів в розмірі 4 500 грн. Також зазначає про відсутність документального підтвердження фактичного отримання нею кредитних коштів. Наявний розрахунок не містить визначення в якій валюті проведено розрахунок та визначено заборгованість.Крім того, вважає, що позивачем було пропущено строк позовної давності для звернення до суду, а дії кредитора, спрямовані на погашення заборгованості, не можуть вважатися добровільним погашенням боргу, що перериває перебіг позовної давності.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на доводи відзиву на позов та надав суду заяву про застосування строку позовної давності при вирішенні позову.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви позичальника від 8 липня 2013 року про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 отримала кредитну картку «Універсальна» з базовою відсотковою ставкою 2,5 % в місяць. (а.с.12-13)

Згідно із вказаною анкетою-заявою своїм підписом ОСОБА_3 підтвердила, що ознайомлення і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які були надані останній для ознайомлення. Своїм підписом ОСОБА_3 підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку.

Згідно п.п. 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Кредит надається у вигляді кредитної лінії шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці Клієнта в порядку та на умовах, визначених даними Умовами та Правилами. Підписання цього Договору є прямим і безумовним згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки 8 липня 2013 року встановлено кредитний ліміт платіжну картку 4 500 грн. (а.с.11)

Право банку змінювати тарифи, а також інших умов обслуговування рахунків, передбачено у п. 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг.

Згідно з п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна сторона не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, оплачувати комісії.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_3 не заперечує підписання анкети-заяви позичальника від 8 липня 2013 року.

За таких обставин, факт укладення сторонами кредитного договору 8 липня 2013 року з початковою сумою кредитного ліміту в розмірі 4 500 грн підтверджений наданими позивачем доказами.

Як вбачається з наданої позивачем виписки про рух коштів по кредитній картці ОСОБА_3, остання протягом липня - вересня 2013 року знімала кошти з карткового рахунку та поповнювала свій мобільний номер, зазначений нею в анкеті-заяві позичальника від 8 липня 2013 року, що спростовує твердження відповідачки у відзиві на позов про те, що вона не отримувала коштів від позивача.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 629 ЦК договір є обовязковим для виконання сторонами.

ОСОБА_3 не виконує належні зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворився борг, відповідно до розрахунку банку, який станом на 31 грудня 2017 року становить 117 000 грн, з яких 4 489 грн 64 коп - заборгованість за кредитом, 112 510 грн 36 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Наведене дає підстави вважати вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» правомірними, а відповідача такою, що на виконання умов договору № б/н від 8 липня 2013 року повинна відповідати за цивільними зобовязаннями, сплативши на користь банку відповідну суму боргу.

Разом з тим, під час розгляду справи представник відповідача подав заяву про застосування строків позовної давності.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Частинами 3, 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постановах №6-14цс14 від 19.03.2014, №6-134цс14 від 01.10.2014, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Враховуючи, що строк дії картки, отриманої ОСОБА_3, та те, що з позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось згідно поштового конверту 4 лютого 2018 року (а.с.44), то вимога позивача щодо повернення кредиту заявлена в межах строку позовної давності, а тому заборгованість за тілом кредиту в сумі 4 489 грн 64 коп. підлягає стягненню з відповідача в повному обсягу.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_3, суми погашення за наданим кредитом відбувалися в січні 2014 року та 9 липня 2015 року. Разом з тим, з виписки про рух коштів по кредитній картці ОСОБА_3 слідує, що ці суми були погашені не боржником, а банком, шляхом автоматичного погашення простроченої заборгованості з іншого рахунку, а тому ці платежі було здійснено поза волею відповідача і їх не можна розцінювати як погашення нею заборгованості за кредитним договором, що б свідчило про визнання боргу.

За таких обставин, суд вважає слушними доводи відповідача у відзиві на позов з цього приводу.

Оскільки позивач звернувся з позовом до суду 2 лютого 2017 року, суд вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду про стягнення відсотків за користування кредитом за період з 8 липня 2013 року по 3 лютого 2015 року, а тому наявні передбачені ч.4 ст.267 ЦК України підстави для відмови у позові в цій частині за спливом позовної давності.

За таких обставин, вимога про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом підлягає частковому задоволенню, а саме за період з 4 лютого 2015 року по 31 грудня 2017 року в сумі 107 088 грн 13 коп.

Доводи відповідачки у відзиві на позов з приводу того, що у розрахунку заборгованості не зазначено валюти, в котрій проведено розрахунок, не є підставою для відмови у позові, оскільки позов та виписка з карткового рахунку свідчить про те, що заборгованість ОСОБА_3 виникла в гривневому еквиваленті.

За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» сплатив 1762 грн судового збору. Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково на 95,4 % (задоволено на 111 577 грн 77 коп.від заявлених 117 000 грн), то пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню 1 680 грн 95 коп. (95,4% від сплаченої позивачем суми 1762 грн).

Керуючись ст.ст. 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПриватБанк» 111 577 грн 77 коп.

- 4 489 грн 64 коп. - заборгованість за кредитом,

- 107 088 грн 13 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк «ПриватБанк» 1 680 грн 95 коп. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо повне рішення не було вручено в день його проголошення учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І. Олещенко