провадження №2/760/1276/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді КІЗЮН Л.І.

при секретарі: Швидченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» 07 листопада 2017 року звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитною лінією на загальну суму 65 255,53 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що 08.11.2013 року ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-28000-081113, відповідно до умов якої Банк відкрив відповідачеві картковий рахунок № НОМЕР_2 в національній валюті України - гривні, та встановив ліміт Кредитної лінії у розмірі 50 000,00 грн.

Згідно п. 1 Частини 3 Договору, обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною Договору.

В зв'язку з відкликанням банківської ліцензії у АТ «Дельта Банк», відповідно до постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015 р., після спливу чергового строку ліміт Кредитної лінії, відповідно до п. 2.4 Частини 3 Договору, був встановлений ліміт Кредитної лінії в розмірі 0,00 грн. Не сплачена заборгованість за Договором, визнана простроченою.

Як зазначає позивач, Банк виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_2 в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії в розмірі 50 000,00 грн.

В свою чергу, відповідач скористалася Кредитною лінією, але станом на 06.10.2017 р. не виконала належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

Заборгованість відповідача по укладеному з ПАТ «Дельта Банк» Договором № 001-28000-081113 від 08.11.2013 року станом на 06.10.2017 року становить 65 255,53 грн., з яких: тіло кредиту - 0,00 грн., прострочене тіло кредиту - 47 439,37 грн., заборгованість за відсотками - 17 816,16 грн., заборгованість за комісіями - 0,00 грн., які позивач просить стягнути, у зв'язку з чим змушений звернутися з позовом до суду.

Ухвалою суду від 02 січня 2018 року, прийнято справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, до провадження Солом'янського районного суду м. Києва, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження /а.с.а.с. 18-19/.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, однак відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, будь-яких заяв чи клопотань, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З матеріалів справи судом встановлено, що 08.11.2013 року ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 шляхом акцептування Банком пропозиції Клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви № 001-28000-081113 /а.с. 6/.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами.

Згідно ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з п.п. 2.1, 2.2, 2.5 Частини 1 вищевказаного Договору, Банк відкриває Клієнту картковий рахунок № НОМЕР_2 в національній валюті України - гривні.

Відповідно до п. 2.3 Частини 3 Договору, Банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі 50 000,00 грн.

Згідно п. 1 Частини 3 Договору, обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 2.1 Частини 3 Договору, моментом прийняття (акцепту) Банком Пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладення Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою.

На підставі п. 2.4 Частини 3 Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 Частини 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції.

У відповідності до п. 2.5 Частини 3 Договору, відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України.

Згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, в зв'язку з відкликанням банківської ліцензії у АТ «Дельта Банк», відповідно до постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015 р., після спливу чергового строку ліміт Кредитної лінії, відповідно до п. 2.4 Частини 3 Договору, був встановлений ліміт Кредитної лінії в розмірі 0,00 грн. Не сплачена заборгованість за Договором, визнана простроченою.

Матеріалами справи підтверджується, що Банк виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок № НОМЕР_2 в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії в розмірі 50 000,00 грн.

В свою чергу, відповідач скористалася Кредитною лінією, але станом на 06.10.2017 р. не виконала належним чином зобов'язання за Договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, або розірвання договору.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Статтею 1049 ЦК України передбачений обов'язок позичальника повернути позику позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунку заборгованості по кредиту, наданого позивачем /а.с. 5/.

Так, відповідно до даних розрахунку заборгованості сума боргу відповідача по укладеному з ПАТ «Дельта Банк» Договором № 001-28000-081113 від 08.11.2013 року станом на 06.10.2017 року становить 65 255,53 грн., з яких: тіло кредиту - 0,00 грн., прострочене тіло кредиту - 47 439,37 грн., заборгованість за відсотками - 17 816,16 грн., заборгованість за комісіями - 0,00 грн.

Відповідно до ст.ст. 623, 625 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано доказів щодо спростування заявленої суми кредитної заборгованості, в тому числі не здобуто таких доказів під час розгляду справи.

Виходячи з того, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, порушує вимоги умов Договору, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 207, 525, 526, 530, 551, 610, 611, 623, 625, 629, 638, 642, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (місцезнаходження: 01014, м. Київ, бул. Дружби Народів, 38, , рахунок отримувача: 1026; Банк отримувача: Національний банк України; МФО Банку отримувача (код Банку): 300001; Отримувач: АТ «Дельта Банк» (в стані припинення); Код отримувача: 34047020 ) суму боргу за Кредитною лінією у розмірі 65 255 (шістдесят п'ять тисяч двісті п'ятдесят п'ять) гривень) 53 копійки та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (місцезнаходження: 01014, м. Київ, бул. Дружби Народів, 38, , рахунок отримувача: 1026; Банк отримувача: Національний банк України; МФО Банку отримувача (код Банку): 300001; Отримувач: АТ «Дельта Банк» (в стані припинення); Код отримувача: 34047020).

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Жовтневим РУ ГУ МВС України в м. Києві 28 травня 1998 року.

Суддя Л.І. Кізюн