КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/242/18
Провадження №2/319/160/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Горбачова Ю.М.,

за участі секретаря Поньки Н.А.,

за відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив:

12 березня 2018 року позивач ОСОБА_1В звернулася до Куйбишевського районного суду Запорізької області з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано у 2011 році. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач надавав певну матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно, проте останнім часом відмовляється добровільно систематично надавати таку допомогу на придбання їжі, одягу, взуття для дитини, іграшок, книг та інших засобів для її розвитку. Позивач неодноразово прохала відповідача про допомогу, проте він відмовляє, мотивуючи відсутністю коштів. Зі слів ОСОБА_2, він має постійну роботу працює на посаді юрисконсульта у ТОВ «Оріхівсільмаш», отримує заробітну плату у розмірі близько 4000,00 гривень. Жодних фізичних, психічних вад не має, дієздатний, правоздатний, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, стягнення за виконавчими документами не здійснюється, а отже, відповідач має можливість утримувати спільну дитину та приймати участь у її вихованні.Дитина проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. У звязку з цим позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву, в якій наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених в позові.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 19 жовтня 2009 року рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області №2-1735 було розірвано шлюб між ним та позивачем, на підставі чого 30.08.2011 року відділом державної реєстрації актів циільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області було видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-ЖС №082265. Від шлюбу сторони мають одну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Після розірвання шлюбу між сторонам було досягнуто домовленості щодо добровільної сплати аліментів. Після розлучення вдповідач щомісячно надавав допомогу (аліменти) на утримання дитини включно до 28.02.2018 року. Також протягом цього часу відповідач при наявності вільного часу щороку брав дитину до себе та до бабусі з дідом в гості на літні та зимові канікули до м. Оріхів. Під час перебування доньки у відповідача останній купував їй необхідні речі (одяг, взуття) та дарував подарунки. Також ОСОБА_2 взяв на себе всі матеральні витрати доньки під час перебування її на стаціонарному лікуванні у дитячоу відділенні Запорізької обласної лікарні з кінця серпня по кінець жовтня 2016 року з переломом руки (купував ліки, приїжджав через день-два, при неможливості відвідати дитину просив свою матір відвідати онуку). В січні 2018 року ОСОБА_1 попросила відповідача збільшити розмір аліментів, на що останній повідомив, що має змогу надавати допомогу в розмірі 800 грн., і позивач погодилась. В лютому 2018 року ОСОБА_1 попросила знову збільшити розмір аліментів до 930 грн., на що відповідач погодився та в лютому 2018 року сплатив зазначені кошти. В березні 2018 року зателефонувала позивач і повідомила, що подає до суду заяву про стягнення аліментів, на що відповідач не заперечував.

Також ОСОБА_2 пояснив, що не має змогу сплачувати алміменти у розмірі, більшому ніж 930 грн., оскільки на його утриманні перебуває дружина ОСОБА_4, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Твердження позивача про те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання донки, не відповідає дійсності, оскільки аліменти сплачувалися щомісячно з моменту розлучення та до 28.02.2018 року. На даний час відповідач працює на посаді юрисконсульта у ТОВ «Оріхівсільмаш» та отримує заробітну плату в розмірі 4170 грн. Тому відповідачем визнаються позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, 09.02.2007 рку народження, у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно з моменту подання позовної заяви до доягнення дитиною повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України.

У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЖС №082265, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишеського районного управління юстиції Запорізької області 30 серпня 2011 року (а.с. 16).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС №052270, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області 21 лютого 2007 року (а.с. 5).

Згідно з довідкою про склад сімї, зареєстрованих у житловому приміщенні, №0888 від 02 березня 2018 року, виданою виконавчим комітетом Більмацької селищої ради Більмацького району Запорізької області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 6).

Позивач вказала, що дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, відповідач добровільно не надає кошти на утримання дитини, відмовляється добровільно систематично надавати матеріальну допомогу на придбання одягу, взуття та іграшок, книг та інших засобів для розвитку дитини. Позивач неодноразово зверталась до відповідача за матеріальною допомогою на утримання дитини, проте він відмовляв, мотивуючи відмову відсутністю коштів.

Однак відповідачем заперечується факт відмови у наданні коштів на утримання дитини, оскільки він стверджує, що постійно щомісячно сплачував аліменти з моменту розірвання шлюбу до 28.02.2018 року, але останнім часом не в тому розмірі, який прохала позивач.

Також судом встановлено, що на утриманні відповідача, крім доньки ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває дружина ОСОБА_4, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу та про народення відовідно (а.с. 17,18).

На утриманні відповідач недієздатних осіб не має, стягнення за виконавчими документами не здійснюється. Він є працездатним, дієздатним, фізичних та психічних вад не має, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

ОСОБА_1 змушена самостійно утримувати та виховувати дитину.

Відповідно до виписки з індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 станом на 26.03.2018 року відповідач працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Оріхівсільмаш» та отримує заробітну плату у розмірі 4170,00 грн. щомісячно (а.с. 19).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (789-12) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечити їм рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина і виплачується щомісячно.

Згідно зі ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 5 вказаної норми встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи визначене законом мінімального розміру аліментів на дитину, суд не вважає задоцільне дублювати це положення в резолютивній частині рішення.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Враховуючи вищезазначені обставини, а також обовязок обох батьків утримувати дитину та те, що відповідач працездатна особа, крім доньки ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_3, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/5 частини із всіх видів заробітку платника аліментів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12.03.2018 року.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 180 184, 191 СК України, ст.ст. 12, 81, 89, 133, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 (зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10 (зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/5 частини із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12 березня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 (зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_12, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), судовий збір в дохід держави в розмірі 704 (семимот чотирьох) гривень 80 копійок (стягувач Державна судова адміністрація України; 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ідентифікаційний код 26255795; отримувач кошті ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги через Куйбишевський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У рахі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.М.Горбачов