Провадження № 2-з/761/131/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина Василя Олександровича

при секретарі: Кривошиї Наталі Вікторівні

розглянувши заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-капітал» про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищезазначена цивільна справа.

Ухвалою від 04 грудня 2017р. у вказаній справі було відкрито провадження та призначено до розгляду за участю сторін.

У лютому 2018р. до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову у вказаній справі шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо реєстрації, перереєстрації, відчуження права власності на об'єкт-інвестування-двокімнатну квартиру №21 на п'ятому поверсі першої секції попередньо визначеною загальною кількістю вимірних одиниць об'єкту інвестування 65,2 кв.м., що знаходиться в житловому комплексі за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1.

Частиною 1, 4 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частина 1 ст. 150 ЦПК передбачає види забезпечення позову, а саме: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. ч. 5,6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачкою ставляться вимоги щодо зобов'язання відповідача здійснити дії, а сам: видати позивачу довідку про підтвердження права отримання у власність об'єкту інвестування. При цьому, сторона позивача просить накласти арешт на вищезазначений об'єкт інвестування (квартиру), не обґрунтовуючи при цьому реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, ні в матеріалах позову, ні в заяві про забезпечення, стороною позивачки не надано, жодних доказів на підтвердження належності відповідачу цього майна, як і відсутні актуальні на день розгляду заяви докази права власності відповідача на об'єкт нерухомого майна, а саме: квартиру №24, по вул. Ак. Вернадського в м. Києві.

Відтак, суд приходить до висновку, що у забезпеченні позову шляхом застосування визначених заявником видів забезпечення позову немає необхідності, а тому немає підстав для задоволення вказаної заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149 - 154, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-капітал» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Ярославів Вал, 33Б) про зобов'язання вчинити дії..

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: