Справа 556/1453/18
Номер провадження 2/556/450/2018

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2018 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі

головуючої судді Іванків О.В.,

секретаря Кньовець Н.П.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в період спільного проживання з відповідачем у шлюбі, у них народився син ОСОБА_4. На даний час шлюб між ними розірвано. Син знаходиться на її утриманні та навчається у Політехнічному технікумі Конотопського інституту Сумського державного університету, під час навчання необхідно оплачувати харчування, проживання в гуртожитку, інші потреби. Вона не в змозі сама утримувати сина, оскільки її доходи є невисокими. Відповідач, який є батьком ОСОБА_5, добровільно коштів на утримання дитини не надає, у звязку з чим просила задоволити позов, стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2000 грн.

Вказаний позов ОСОБА_1 надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 24.09.2018 року.

05.10.2018 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач заперечив проти задоволення позову, надав письмовий відзив, який долучено до матеріалів справи. В обгрунтування заперечень вказував, що позивач не надала доказів того, що саме вона утримує повнолітнього сина ОСОБА_5 під час його навчання, крім того, відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, оскільки в даний час він здійснює погашення заборгованості по аліментам на утримання неповнолітніх дітей та сплачує неустойку.

31.10.2018 року та 15.11.2018 року розгляд справи відкладався у зв"язку з проведенням допиту свідка ОСОБА_4 в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, пояснила, що вона повністю утримує сина ОСОБА_5, оплачує вартість його навчання, проживання в гуртожитку, проїзд до місця навчання, участь в гуртках, харчування, лікування та інші потреби сина.

Представник відповідача в судовому засіданні визнала позов частково, пояснила, що з урахуванням всіх обставин справи її довіритель, відповідач ОСОБА_3 може сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в сумі 500 грн. щомісячно.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження 1-ГЮ №079174.

Згідно довідки №980 від 10.09.2018 року виданої Політехнічним технікумом Конотопського інституту Сумського державного університету, ОСОБА_4 є учнем 2-го курсу денної форми навчання.

Як вбачається зі ст.ст.198, 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За змістом вказаної норми, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатись після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, до досягнення 23-річного віку, по-перше, із потребою у матеріальній допомозі, і по-друге, із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Враховуючи з обставин справи, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4, якому виповнилось 18 років, продовжує навчатись на денній формі навчання, будь-якого самостійного доходу не має, а відтак потребує допомого батьків, враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 працює, тобто має можливість надавати сину утримання, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання повнолітнього сина на час його навчання.

Твердження відповідача про те, що ОСОБА_1 не надала доказів понесених нею витрат на утримання сина спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_4 пояснив, що він в даний час навчається в м.Конотоп Сумської області, навчання є платним, він проживає в гуртожитку, також займається в гуртку боксу. Він не працює, оскільки навчається на стаціонарі, потребує коштів для оплати навчання, гуртожитку, харчування, придбання одягу, інших потреб. Кошти на його утримання надає матір, зокрема вона повністю оплатила всі його витрати в першому семестрі, присилає кошти на банківську картку, також передає готівку. Батько коштів на його утримання не надає. Йому відомо, що мати звернулась з позовом про стягнення аліментів з батька, він підтримує такий позов, оскільки потребує допомоги обох батьків.

Показання свідка ОСОБА_4 підтверджуються письмовими доказами - договором про надання оплатних навчальних послуг, договором про проживання в гуртожитку, квитанціями про оплату навчання та проживання, квитком на проїзд. Вказані докази суд вважає належними та допустимими.

Як вбачається з ч.3 ст.199 СК України, право на звернення з позовом про стягнення даного виду аліментів має той із батьків, з ким проживає повнолітня дитина, а також сама дитина. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом зі своєю матір"ю - позивачем ОСОБА_1, з якою він постійно проживає, що підтверджується копією його паспорту, в той час, коли гуртожиток є місцем тимчасового проживання на час навчання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є належним позивачем у даній справі, і доводи відповідача не спростовують даного висновку суду.

Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, суд враховує позицію позивача та відповідача, і з урахуванням пояснень сторін, приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, та враховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для часткового задоволення позову, і вважає достатнім стягувати із відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 24.09.2018 року і до закінчення сином навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23 років.

Судом також встановлено, що у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст.182, 198, 199, 200, 201 Сімейного Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.частково

Стягнути з ОСОБА_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, РНОКПП НОМЕР_2, в користь ОСОБА_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_3, РНОКПП НОМЕР_4, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 24 вересня 2018 року та до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, РНОКПП НОМЕР_2, в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У відповідності до п.15.5) розділу Х111 Прикінцеві положення, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

С У Д Д Я :