Справа № 265/1688/18
Провадження № 2-ві/265/13/18
У Х В А Л А

04 грудня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Шиян В.В.,

за участю секретаря - Себко Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя заяву ОСОБА_1 про відвід судді Вайновського Артура Миколайовича, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Маріупольська міська лікарня № 4 ім. І.К. Мацука» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, третя особа: Незалежна первинна профспілкова організація КУ «Маріупольська міська лікарня № 4 ім І.К Мацука», вільна профспілка медичних робітників України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя, знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Маріупольська міська лікарня № 4 ім. І.К. Мацука» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, третя особа: Незалежна первинна профспілкова організація КУ «Маріупольська міська лікарня № 4 ім І.К Мацука», вільна профспілка медичних робітників України.

У зв'язку із закінченням терміну повноважень судді Міхєєвої І.М., 12 листопада 2018 року проведено повторний авторозподіл справи, в результаті якого головуючим суддею визначено Вайновського А.М.

Ухвалою від 23 листопада 2018 року, справу було прийнято до розгляду суддею Вайновським АМ. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 28 січня 2019 року о 10 годині 30 хвилин.

30 листопада 2018 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Вайновського А.М.. Заява вмотивована упередженим ставленням судді щодо неї, що виразилося, у безпідставному переході судді від загального порядку розгляду справи до спрощеного в ході вирішення питання про прийняття справи до провадження, а також ймовірним тиском на суддю з боку осіб, що є заінтересованими у певному вирішенні справи.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 3 грудня 2018 року, суддею Вайновським А.М. заяву ОСОБА_1 про відвід судді Вайновського А.М, визнано необґрунтованою, та передано до канцелярії для подальшого автоматичного розподілу.

Відповідно до ч.8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Судом було прийнято рішення розглядати питання про відвід судді Вайновського А.М. без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали заяви про відвід, суд вважає, що обґрунтування, наведені в заяві, не можуть розцінюватись як підстава для відводу судді по справі, оскільки вони не містять обставин, які вказували б на упередженість та нездатність головуючого судді Вайногвського А.М. провести розгляд справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 ЦПК України.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Згідно з ч.ч. 7-8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1 - 4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Позивач ОСОБА_1 у заяві про відвід судді посилається на те, що суддя Вайновський А.М., призначив справу до розгляду в спрощеному провадженні, тим самим звузив її права як позивача, оскільки позбавив її права на витребування та долучення доказів для повного та всебічного розгляду справи, що свідчить про упередженість судді під час розгляду справи.

Суд, розглядаючи зазначене питання також опирається на позицію висловлену в рішеннях Європейського суду з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в п. 28-32 Рішення від 15.07.2010 року у справі «Газета «Україна-Центр» проти України» існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», від 10 червня 1996 року, п. 38). У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 43). У контексті обєктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії», від 7 серпня 1996 року, п. 58 )

Крім того, ч. 4 ст. 36 ЦПК України чітко встановлює, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Окрім того, у висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред'являються їм у зв'язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Оскільки, суб'єктивна думка позивачки ОСОБА_1 про порушення суддею норм процесуального права не є підставою для відводу судді, доводи заяви не свідчать про пряму заінтересованість судді в результатах розгляду справи, суд вважає що підстав для задоволення заяви про відвід не убачається.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 258-261 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Вайновського Артура Миколайовича, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Маріупольська міська лікарня № 4 ім. І.К. Мацука» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, третя особа: Незалежна первинна профспілкова організація КУ «Маріупольська міська лікарня № 4 ім І.К Мацука», вільна профспілка медичних робітників України - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Свої заперечення на ухвалу, відповідно до ч.2 ст. 353 ЦПК України, сторони можуть включити до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала складена та підписана 4 грудня 2018 року.

Суддя Шиян В.В.