Справа № 754/5228/18
У Х В А Л А

Іменем України

04 травня 2018 року

Суддя Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до закінчення навчання, починаючи з 24 квітня 2018 року.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Статтею 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Сімейним кодексом України передбачені аліментні зобов'язання, в тому числі батьків щодо утримання дітей до досягнення ними повноліття (стаття 180 СК України), а також батьків щодо утримання повнолітніх дочок, синів, які продовжують навчання, і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги (стаття 199 СК України).

За приписами статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В той час, як обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання виникає лише за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (частина 1 статті 199 СК України).

Системний аналіз норм Сімейного кодексу України вказує на відсутність імперативного обв'язку утримувати батьками повнолітніх дітей, що продовжують навчання.

Частиною 3 статті 199 СК України передбачено право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів одного з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самих дочки, сина, які продовжують навчання.

Крім цього, у відповідності до частини 2 статті 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, заявлена заявником вимога про стягнення з боржника аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі однієї шостої усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно не відноситься до вимог, за якими може бути видано судовий наказ. Вимоги щодо стягнення аліментів на повнолітніх осіб, що продовжують навчання, вирішується в позовному порядку, а тому суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

У разі заявлення вимоги, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу (пункт 3 частини 1 статті 165 ЦПК України).

Керуючись ст. ст.163,165,167 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Роз'яснити заявниці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що вона має право на звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: