Справа №464/3409/18
пр № 2/464/1273/18
У Х В А Л А

25 червня 2018 року суддя Сихівського районного суду міста Львова Рудаков І.П., вивчаючи матеріали позовної заяви представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про захист прав споживача та стягнення недоплаченого страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в :

19.06.2018 року представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про захист прав споживача та стягнення недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 751194,02 грн.

Разом з тим, під час вивчення матеріалів поданої позовної заяви було встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. 177 ЦПК України, зокрема, до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених чинним законодавством розмірах.

Так, у позовній заяві представник позивача посилається на положення Закону України «Про захист прав споживачів», згідно яких від сплати судового збору звільняються споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, в аналізі судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування, проведеному Верховним Судом України у 2011 році, зроблено висновок про те, що Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється на правовідносини, що випливають із Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», та на правовідносини з добровільного майнового страхування відповідно до Закону України «Про страхування».

При цьому, з урахуванням висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 р. у справі N 1-26/2011 (справа про захист прав споживачів кредитних послуг), Верховним Судом України висловлено таку правову позицію.

Страхування - це окремий вид договірних зобов'язань.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Тобто договір страхування - це двосторонній, оплатний, строковий, консенсуальний договір. Це договір про надання послуги та на користь третьої особи.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За змістом преамбули цей Закон регулює відносини у сфері страхування і спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що договір страхування - це договір про фінансову послугу, яка відноситься до небанківського сектору.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про страхування» страхування може бути добровільним (наприклад, страхування життя, страхування майна) або обов'язковим.

З урахуванням того, що діяльність страховика підпадає під визначення послуги і виконавця, що містяться в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», то у разі, якщо договір страхування спрямований на задоволення особистих потреб застрахованої фізичної особи, такі правовідносини регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» в частині, не врегульованій спеціальним законом.

Цей висновок стосується й договорів майнового страхування, де страхувальниками є фізичні особи, а відносини спрямовані на захист особистих майнових інтересів страхувальника або іншої особи, що визначена у договорі, шляхом задоволення майнової потреби страхувальника, яка виникає або може виникнути після настання певних подій.

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що представник позивача просить вирішити спір на підставі відповідних норм Цивільного кодексу України та Закону України «Про страхування», вважаю, що до позовної заяви має бути доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених чинним законодавством розмірах.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру, які подаються до суду фізичними особами або фізичною особою-підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, враховуючи положення ст. 4 Закону України «Про судовий збір», позивачу слід надати до суду підтвердження щодо сплати судового збору за подання до суду позову майнового характеру проведеного, враховуючи зміст вимог, на загальну суму 7511,94 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків такої, шляхом подання документу про сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

позовну заяву представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про захист прав споживача та стягнення недоплаченого страхового відшкодування залишити без руху.

Надати позивачу та його представнику строк для усунення недоліків позовної заяви вказаних у мотивованій частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити позивачу та його представнику, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною та буде їм повернута.

Ухвала в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Сихівський районний суд м.м.Львова протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.П. Рудаков