Постанова

Іменем України

22 березня 2018 року

м. Київ

справа № 509/1467/16-ц

провадження № 61-6889 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

представник відповідача - ОСОБА_7,

третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Кадор Груп Менеджмент»,

третя особа - ОСОБА_9,

представник третьої особи - ОСОБА_10,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «КадорГруп Менеджмент», ОСОБА_9, про розірвання доповнення до договору про пайову участь в будівництві об'єкту нерухомого майна та визнання свідоцтва про право власності недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_9, поданою представником - ОСОБА_10, на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області у складі судді Бочарова А. І. від 28 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області у складі колегії суддів: Комлевої О. С., Журавльова О. Г., Кравця Ю. І., від 18 жовтня 2017 року

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «КадорГруп Менеджмент» (далі - ТОВ «Кадор Груп Менеджмент»), ОСОБА_9, про розірвання доповнення до договору про пайову участь в будівництві об'єкту нерухомого майна та визнання свідоцтва про право власності недійсним.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду з підстав, передбачених частиною третьою статті 169, пунктом 3 частини першої статті 207 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи цим судом.

Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що представник позивача повторно не з'явився у судове засідання, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 - ОСОБА_10, відхилено.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 березня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, виходив із того, що при залишенні позову без розгляду не були порушені права та інтереси третьої особи - ОСОБА_9, при цьому позивач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та повторно без поважних причин не з'явився до суду.

У листопаді 2017 року ОСОБА_9 в особі представника - ОСОБА_10, подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що поза увагою судів першої та апеляційної інстанцій залишилось те, що пунктом 3 частини першої статті 207 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи цими судами, передбачена повторна неявка у судове засідання належним чином повідомленого саме позивача, а не його представника. При цьому у матеріалах справи відсутні докази вручення судової повістки про розгляд справи 28 лютого 2017 року та 28 березня 2017 року позивачу ОСОБА_4

Також суд не врахував, що 28 березня 2017 року о 8:30 год. представником позивача - ОСОБА_5, особисто подано заяву про перенесення судового засідання у зв'язку з зайнятістю його в іншому процесі, яка о 8:45 год. передана секретарю судді Бочарова А. І. - Осадченко С. В.

Крім того, Овідіопольський районний суд Одеської області, призначивши справу до розгляду на 28 лютого 2017 року, а потім на 28 березня 2017 року, не повідомив його та його представника про час та місце розгляду справи.

У березні 2018 року ОСОБА_6 в особі представника - ОСОБА_7, подала до Верховного Судувідзив на касаційну скаргу, в якому зазначено, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими, суди правильно застосували норми процесуального права.

Разом з тим згідно з частиною п'ятою статті 76 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

7 березня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом установлено, що представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, про день та час розгляду справи 28 лютого 2017 року був повідомлений належним чином, про що є відповідна розписка (а.с. 91), також ОСОБА_5 був повідомлений належним чином про день та час розгляду справи 28 березня 2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 99).

28 лютого 2017 року та 28 березня 2017 року, ані ОСОБА_4, ані її представник в судові засідання не з'явилися, заяви про розгляд справи за їх відсутністю на адресу суду не направляли.

Відповідно до частини третьої статті 169, пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Крім того, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України).

Таким чином, суди, врахувавши положення частини третьої статті 169, пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду ними справи, дійшли обґрунтованого висновку про залишення позову ОСОБА_4 без розгляду.

Отже, висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону та узгоджуються з нормами права, які судами правильно застосовані.

Доводи касаційної скарги про те, що передбачена повторна неявка у судове засідання належним чином повідомленого саме позивача, а не його представника висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, оскільки представник діє від імені особи, яку він представляє, та в її інтересах (стаття 44 ЦПК України у редакції від 2004 року).

Відповідно до частини п'ятої статті 76 ЦПК України у редакції від 2004 року вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_9, подану його представником - ОСОБА_10, залишити без задоволення.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю. В. Черняк