Справа № 297/568/18
13 липня 2018 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Фейір О. О., з участю секретаря судового засідання Кузьма Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме про визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинковолодіння за адресою смт. Батьово, вул. Польова, 31, Берегівського району.
Позов мотивовано тим, що сторони перебували у шлюбі з 04 жовтня 1997 року до 09 серпня 2011 року, коли їх шлюб було розірвано за рішенням суду. Під час перебування в шлюбі, а саме 07 серпня 2004 року, подружжя придбало від ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними спорудами за вищевказаною адресою. Оскільки в договорі купівлі-продажу покупцем було вказано ОСОБА_2, то будинок зареєстрований на відповідачі. У звязку з тим, що відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частку спірного будинку.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала заяву про те, що просить розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю та не заперечує проти заочного рішення (а. с. 24).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином за місцем реєстрації, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі від нього не надходило (а. с. 26, 29, 34-35).
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області № 2-408/11 від 09.08.2011 року шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 04 жовтня 1997 року, розірвано (а. с. 6).

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 07.08.2004 року, посвідченого державним нотаріусом, ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_3 житловий будинок № 31 по вул. Польовій в смт. Батьово Берегівського району (а. с. 7).

На підставі вказаного договору за ОСОБА_2 зареєстрованого право приватної власності в цілому на придбане домоволодіння, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а. с. 8).

Згідно з ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 3 ст. 368 ЦК України також передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Таким чином, враховуючи, що житловий будинок за адресою смт. Батьово, вул. Польова, 31, Берегівського району, був придбаний сторонами під час їх перебування у шлюбі, такий згідно з ст. 60 СК України, належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності.

Так, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними, обґрунтованими, тому позов слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 60, 68-70 СК України, ст. ст. 328, 368, 392 ЦК України, ст. ст. 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

рішив:

Позов задоволити.

Визнати домоволодіння, що знаходиться за адресою смт. Батьово, вул. Польова, 31, Берегівського району Закарпатської області, загальною площею 64,0 кв.м., з яких житлової площі 34,2 кв.м., спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 домоволодіння, що знаходиться за адресою смт. Батьово, вул. Польова, 31, Берегівського району Закарпатської області, загальною площею 64,0 кв.м., з яких житлової площі 34,2 кв.м., є рівними та становлять по 1/2 частки кожного.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою смт. Батьово, вул. Польова, 31, Берегівського району Закарпатської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на 1/2 частку домоволодіння, що знаходиться за адресою смт. Батьово, вул. Польова, 31, Берегівського району Закарпатської області, загальною площею 64,0 кв.м., з яких житлової площі 34,2 кв.м.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя ОСОБА_4.