Справа №443/728/18
Провадження №2/443/788/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

11 липня 2018 року Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Шальвіри І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жидачів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1 500 (одна тисяча пятсот) гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 15 травня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. За час спільного проживання в них народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач на протязі тривалого часу ухиляється від сплати коштів на утримання дітей. Вона змушена самостійно забезпечувати дітям належне харчування, одяг та догляд. Враховуючи, що відповідач, як батько матеріальним забезпеченням дітей не цікавиться, тому вона змушена звертатися до суду із позовом про стягнення в її користь аліментів на утримання дітей.

Позивачка ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити, покликаючись на викладені в ньому мотиви. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином повідомлений про слухання справи, зокрема оголошенням на сайті Жидачівського районного суду Львівської області. Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подавав.

При таких обставинах суд постановив провести, на підставі вимог ст.281 ЦПК України, заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Оскільки учасники справи в судове засідання не зявились, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі докази, всебічно, повно та об'єктивно оцінивши кожний доказ окремо та в цілому, з'ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для вирішення справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Судом встановлено, що сторони зареєстровали шлюб 15 травня 2007 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №060293, актовий запис № 958.

За час спільного проживання у сторін народилось двоє дітей, а саме син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії І-СГ №465400 від 04 листопада 2015 року та серії І-СГ №528119 від 03 січня 2017 року.

З довідки №23 виданої виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області від 15 січня 2018 року, вбачається, що діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживають разом з позивачкою за адресою: с. Вовчатичі, вул. Б. Хмельницького,84, Жидачівського району Львівської області .

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що за час їхнього спільного життя в сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Діти проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні. Відповідач дітьми не цікавиться, коштів на їх утримання не надає, хоча в силу закону зобов'язаний це робити.

Суд приходить до переконання, що саме вказаний позивачем розмір аліментів зможе забезпечити належний гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток дітей, відповідачем у свою чергу не подано суду жодних доказів для спростування вимог позивача.

На підставі наведеного, врахувавши розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; те що обов'язок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків; суд приходить до висновку, що позов є підставним і обґрунтованим та з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі заявлених позовних вимог.

Згідно із ч.1 та 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ст. 133 ЦПК України визначені види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу;

У п. п. 47, 48 Постанови Пленуму № 10 від 17 жовтня 2014 р. «Про застосування законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано ст.137 ЦПК України.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачкою ОСОБА_2, додано виключно квитанцію №2 від 04 квітня 2018 року видану адвокатом ОСОБА_6 за написання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дітей, яка містить суму витрат 500 грн. Разом з тим, до вказаної квитанції не додано акту виконаних робіт, з якого б суд міг встановити обгрунтованість та доцільність розміру зазначених витрат на правову допомогу.

Керуючи ст.ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 263-265, 282, 430 ЦПК України та ст.ст.180-184 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1 500 (одна тисяча пятсот) гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині сстягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в дохід держави судовий збір сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив на підставі заяви відповідача, яка відповідає вимогам, визначеним в ст.285 ЦПК України, поданої протягом 30 днів з моменту його проголошення чи в разі поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня моменту проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ І.І. Ціпивко