Номер провадження: 22-ц/785/3447/18
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В. І.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 року м. Одеса

Справа №522/19433/17

Провадження №22-ц/785/3447/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого - Калараш А.А.,

суддів - Заїкіна А.П.,Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Драганової Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області,

апелянт - ОСОБА_3,

представник апелянта - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_4, діючого в інтересах ОСОБА_3 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Загороднюка В.І. 14 грудня 2017 року в м. Одеса,-

встановив:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту і в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що йому на підставі рішення нотаріуса Другої Одеської державної нотаріальної контори Арабаджи К.Г. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним № 37243978 від 25.09.2017 року належить квартира АДРЕСА_1.

Однак, арешти на квартиру, накладені постановою Другого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції № 28859180 від 21.12.2011 року та постановою Другого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції № В-3/36/36840177 від 20.05.2013 року, порушують права позивача як власника, у зв'язку із чим він змушений звернутися до суду із позовом.

Позивач просивзвільнити з-під арешту майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що накладені постановою Другого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції № 28859180 від 21.12.2011 року та постановою Другого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції № В-3/36/36840177 від 20.05.2013 року.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Звільнено з-під арешту майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що накладені постановою Другого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції № 28859180 від 21.12.2011 року та постановою Другого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції № В-3/36/36840177 від 20.05.2013 року.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4, діючий в інтересах ОСОБА_3, яка не була учасником справи, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017 рокуу справі №522/19433/17 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1, однак суд першої інстанції, не залучивши її до участі у справі та ухвалив заочне рішення, яке впливає на її права та обов'язки.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_4, діючого в інтересах ОСОБА_3, підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що обтяження, накладені на квартиру АДРЕСА_1, яка тепер належить позивачу, перешкоджають у розпорядженні своїм майном.

Проте повністю погодитися з висновками суду першої інстанції не можна .

Колегія суддів, погоджується з доводами апеляційної скарги з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.06.2005 року між ОСОБА_3 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», укладено кредитний договір № 014/0054/74/352, за умовами якого ОСОБА_3 отримала кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 40 000,00 доларів США, та в забезпечення виконання зобов'язання за яким, уклала договір іпотеки від 01.07.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2485, передавши в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1 / а.с. 6-8/.

03.04.2007 року ОСОБА_3 уклала з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», кредитний договір № 014/0054/82/72585, за умовами якого отримала кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 30 600,00 доларів США, та в забезпечення виконання зобов'язання за яким уклала договір іпотеки від 03.04.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1253, та передала в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1 / а.с. 9-10/.

24.07.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Міжнародний Інвестиційний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги за кредитним договором № 014/0054/74/352 від 23.06.2005 року та кредитним договором № 014/0054/82/72585 від 03.04.2007 року. Того ж дня між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Міжнародний Інвестиційний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 01.07.2005 року та від 03.04.2007 року, за якими право на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 відступлено ПАТ «Міжнародний Інвестиційний Банк» / а.с. 11-13/.

24.07.2017 року за договором комісії ПАТ «Міжнародний Інвестиційний Банк» відступив права та обов'язки кредитора за кредитними договорами № 014/0054/74/352 від 23.06.20015 року та № 014/0054/82/72585 від 03.04.2007 року, та іпотекодержателя за договорами іпотеки Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінстрим» /а.с. 13/.

24.07.2017 року ТОВ «Фінстрим» відступило права та обов'язки за вищевказаними кредитними та іпотечними договорами ОСОБА_2 за договором про відступлення права вимоги від 24.07.2017 року, укладеного між ТОВ «Фінстрим», та договором про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 24.07.2017 року за реєстровим № 1305 / а.с. 14/.

25.09.2017 року було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 37243978 , згідно якого ОСОБА_2 набув права власності на квартиру АДРЕСА_1 / а.с.16/.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 19.07.2017 року на квартиру АДРЕСА_1 накладені наступні арешти: за реєстровим номером 997350 , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер В-3/36/36840177, виданою 20.05.2013 року Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції; за реєстровим номером 11991099, номер запису про обтяження 22499049 , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, № 28859180, виданою 21.12.2011 року Другим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції /а.с. 17-18/.

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.06.2005 року та відомостей з державного реєстру речових прав від 19.12.2017 року власником квартири АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_3 /а.с. 45-49/.

Вказана квартира обтяжена шляхом заборони на відчуження нерухомого майна ОСОБА_3

Тому доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу та є підставою скасування судового рішення.

ОСОБА_3 не була залучена до участі у справі, та позов до ОСОБА_3 не пред'являвся .

Розгляд справи про звільнення з під арешту нерухомого майна без залучення до участі у справі власника цього майна ОСОБА_3 є порушенням її прав та інтересів, що тягне за собою скасування судового рішення з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Позивач не позбавлений права в подальшому на звернення з вимогами про звільнення майна з - під арешту і до ОСОБА_3

За таких обставин, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, апеляційна представника ОСОБА_4, діючого в інтересах ОСОБА_3, підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4, діючого в інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2017 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 30.11.2018 року.

Судді апеляційного суду

Одеської області: А.А. Калараш

А.П.Заїкін

О.М. Таварткіладзе