АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/884/18 Справа № 180/653/16 Головуючий у 1 й інстанції - Хомченко С. І. Доповідач - Варенко О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів -Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря - Василенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, визнання правочину недійсним та стягнення грошової компенсації та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вищезазначеним позовом про поділ майна подружжя, визнання правочину недійсним та стягнення грошової компенсації, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 01 червня 1985 року вона перебувала з відповідачем ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 05.05.2014 року було розірвано.

За час шлюбу з ОСОБА_3 ними спільною працею та за рахунок сумісних коштів набуто у власність рухоме та нерухоме майно, зокрема: незавершений будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_1, загальною площею 94,5 кв. м., житловою площею 33,0 кв.м., в якому вони проживали однією сім'єю до 2013 року. Ступінь готовності будинку становить близько 100%, його вартість - 348427 грн., що підтверджується копією технічного паспорта на житловий будинок від січня 2013 року. Даний будинок не являється самочинним будівництвом, він обладнаний всіма комунікаціями та придатний до фактичного проживання. Його будівництво було завершено у 2006-2008 роках. Після отримання техпаспорту будинку в січні 2013 року ніяких будівельних робіт більше не проводилося.

З травня 2013 року вони з ОСОБА_3 припинили сімейні відносини. Останній виселив її із будинку, замінив замки, навмисно не реєстрував за собою право власності на будинок, перешкоджаючи їй в реалізації її прав співвласника.

Вказаний будинок побудований на підставі Договору на будівництво житлового будинку АДРЕСА_1, який був укладений 06 грудня 1993 року між виконкомом міської ради народних депутатів міста Марганця та відповідачем ОСОБА_3, зареєстрований в Марганецькому міському БТІ 05.04.1994 року за № 5-162 05.

Будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,08 га належній відповідачу на праві власності на підставі Державного акта про право приватної власності на землю від 01 лютого 1994 року.

Також придбано - автомобіль CHEVROLET AVEO SF69Y, седан-В 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3, об'єм двигуна 1498, орієнтовна ринкова вартість якого без ПДВ, згідно звіту суб'єкта оціночної діяльності за № 311/14 від 11.06.2014 року, становить 116 204 грн. З відповіді ДАІ, наданої на запит суду, їй стало відомо про те, що відповідач ОСОБА_3 06 червня 2013 року зняв зазначений автомобіль з обліку для реалізації та на підставі довідки-рахунку ААВ № 235042 від 06.06.2013 року, останній був зареєстрований за їх дочкою - ОСОБА_4, відповідачкою по справі, яка взагалі не має водійських прав, а ОСОБА_3 продовжує користуватися даним автомобілем. Однак при укладені угоди позивач не була присутня і нотаріально посвідченої згоди на це не надавала, тому просила визнати правочин щодо відчуження автомобілю недійсним.

Відповідач ОСОБА_3, виставивши її з будинку, залишив собі все спільно нажите ними майно, а після подачі нею 13.09.2013 року позову до суду про поділ майна, з його слів, у листопаді 2013 року вивіз більшу частину майна на ринок у м. Нікополь, де продав його.

За таких обставин просила суд: визнати незавершене будівництвом домоволодіння АДРЕСА_1, житловою площею 33,0 кв.м., загальною площею 94,5 кв.м, об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3; виділити їй та відповідачу ОСОБА_3 по ? частини незавершеного будівництвом житлового будинку загальною площею 94,5 кв.м, житловою площею 33,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; поділити земельну ділянку, загальною площею 0,08 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виділивши їй та відповідачу ОСОБА_3 в натурі по 1/2 її частки, визнавши за кожним із них право власності; визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля CHEVROLET AVEO SF69Y, седан-В 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_4, об'єм двигуна 1498, від 06.06.2013 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4; визнати автомобіль CHEVROLET AVEO SF69Y, седан-В 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_4, об'єм двигуна 1498 спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3; визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль CHEVROLET AVEO SF69Y, седан-В 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_4, об'єм двигуна 1498, та стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля в розмірі 58 102,00 грн.; визнати за ОСОБА_3 право власності на рухоме майно: кондиціонер «Chiko»; котел опалювальний «SIME»; стабілізатор напруги «Forte»; два змішувачі для води; телевізор «Sharp»; унітаз і біде; люстру «Чехія»; душову кабіну; фільтр для води; стягнути з ОСОБА_3 на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини рухомого майна подружжя у сумі 49900,00 грн., а також понесені нею судові витрати, у тому числі за сплату судових експертиз.

ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та просив визнати об'єктом права спільної сумісної власності та поділити майно подружжя: телевізор Самсунг - 3200,00 грн.; комплект супутникового телебачення - 1200,00 грн.; пральну машину Ардо - 3500,00 грн.; швейну машину Чайка - 500,00 грн.; газову колонку Беретта - 1600,00 грн.; газовий котел Термо - 2400,00 грн.; кухонний комбайн Мулінекс - 1800,00 грн.; пароварку Вітек - 600,00 грн.; холодильник Самсунг - 4400,00 грн.; плиту газову - 600,00 грн.; ваги кухонні електронні - 150,00 грн.; набір меблів кухонних (стіл + 4 стільця) - 900,00 грн.; пилосос Самсунг - 700,00 грн.; кухонні меблі вбудовані вир. Чехія - 4000,00 грн.; стіл письмовий - 1200,00 грн.; крісло комп'ютерне - 350,00 грн.; набір корпусних меблів для зали - 700,00 грн.; набір м'яких меблів (диван, 2 крісла) - 4500,00 грн.; ліжко з матрацем - 400,00 грн.; трильяж - 300,00 грн.; килим 2 шт. - 700,00 грн.; коврову доріжку 2 шт. - 400,00 грн.; штори з тисненням 2 комплекти - 1400,00 грн.; комплект штор для спальні 2 шт. - 1200,00 грн.; насос електричний для котла - 650,00 грн.; тюль 3 шт. - 600,00 грн.; набір для спальні (покривало 4 подушки) - 960,00 грн.; комплект постільної білизни 3 комплекти - 750,00 грн.; праску Браун - 400,00 грн.; фен Ровента - 280,00 грн.; люстру Чехія - 1400,00 грн.; світильник 2 шт. - 840,00 грн.; всього на суму: 42580,00грн.Залишити у власності ОСОБА_2: телевізор Самсунг-3200,00 грн.; комплект супутникового телебачення-1200,00 грн.; пральну машину Ардро- 3500,00 грн.; швейну машину Чайка - 500,00 грн.; газову колонку Беретта- 1600,00 грн.; газовий котел Термо - 2400,00 грн.; кухонний комбайн Мулінекс -1800,00 грн.; пароварку Вітек- 600,00 грн.; холодильник Самсунг - 4400,00 грн.; плиту газову - 600,00 грн.; ваги кухонні електронні - 150,00 грн.; набір меблів кухонних - 900,00 грн.; пилосос Самсунг-700,00 грн.; кухонні меблі вбудовані вир. Чехія - 4000,00 грн.; стіл письмовий - 1200,00 грн.; крісло комп'ютерне - 350,00 грн.; набір корпусних меблів для зали - 700,00 грн.; набір м'яких меблів - 4500,00 грн.; ліжко з матрацем - 400,00 грн.; трильяж -300,00 грн.; килим 2 шт.- 700,00 грн.; коврову доріжку 2 шт.- 400,00 грн.; штори з тисненнями 2 комплекти - 1400,00 грн.; комплект штор для спальні 2 шт.- 1200,00грн.; насос електричний для котла - 650,00 грн.; тюль 3 шт. -600,00 грн.; набір для спальні - 960,00 грн.; комплект постільної білизни 3 компл. - 750,00 грн.; праска Браун- 400,00 грн.; фен Ровента - 280,00 грн.; люстру Чехія - 1400,00 грн.; світильник 2 шт.- 840,00 грн., всього на суму - 42 580,00 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію у сумі 42 580,00 грн.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано незавершене будівництвом домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається із житлового будинку літ. «А» з гаражем, житловою площею 33,0 кв.м., загальною площею 94,5 кв.м., з мансардою, літньою кухнею літ. «Б», погрібом літ. «В», сараєм літ. «Г», навісом літ. «Д», туалетом літ. «Ж», спорудами № 1-6, І, II, об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

В порядку поділу спільного майна подружжя, визнано право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та виділено їй відповідно до висновку комплексної судової будівельно-технічної, земельно-технічної та автотоварознавчої експертизи № 1441/1442/1443/1444/144516 від 26 травня 2016 року квартиру № 2 за варіантом № 1 з наступними приміщеннями в домоволодінні: 1-2 (20,7 кв.м) - житлова кімната, 1-3 (10,9 кв.м.), санвузол, літня кухня літ. «Б», погріб літ. «В», сарай літ. «Г», навіс літ «Д»,1/2 туалету літ. «Ж», 1/2 споруд № 1-6,1, II, 1/2 приміщення мансардного поверху.

В порядку поділу спільного майна подружжя, визнано право власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та виділено йому відповідно до висновку комплексної судової будівельно-технічної, земельно-технічної та автотоварознавчої експертизи № 1441/1442/1443/1444/1445-16 від 26 травня 2016 року квартиру № 1 за варіантом № 1 з наступними приміщеннями в домоволодінні : 1-1 (11,8 кв.м.) - вітальня, 1-4 (16,7 кв.м.) - кухня, 1-5 (15,5 кв.м) - гараж, 1-6 (6,6 кв.м.) - сходи, 1-7 (12,3 кв.м.) житлова кімната, 1/2 туалету літ. «Ж»,1/2 споруд № 1-6, I, II, 1/2 приміщення мансардного поверху.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля CHEVROLET AVEO SF69Y, седан-В 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_4, об'єм двигуна 1498, від 06.06.2013 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Визнано автомобіль CHEVROLET AVEO SF69Y, седан-В 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_4, об'єм двигуна 1498 спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_3 право власності на автомобіль CHEVROLET AVEO SF69Y, седан-В 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_4, об'єм двигуна 1498, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля в розмірі 58102,00 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовлено повністю.

Між сторонами розподілено судові витрати у справі.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернулась з апеляційної скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду змінити, задовольнивши її позовні вимоги.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції необґрунтовано виділив їй квартиру № 2 за варіантом № 1 висновку комплексної судової будівельно-технічної, земельно-технічної та автотоварознавчої експертизи № 1441/1442/1443/1444/144516 від 26 травня 2016 року; відмовив у розподілі земельної ділянки загальною площею 0,08 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, оскільки кожен із подружжя має право виділу у власність земельної ділянки під будинком, який є спільною сумісною власністю і підлягає поділу. Крім того, районним судом помилково не поділено рухоме майно подружжя (меблі, побутова техніка) на загальну суму 99800 грн., враховуючи, що позивачем підтверджено, що майно наявне в натурі, придбане під час шлюбу та його частина відчужена відповідачем без її згоди.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 01 червня 1985 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 05.05.2014 року, яке набрало чинності 15 травня 2014 року, шлюб між сторонами розірвано.

За час шлюбу подружжям набуто у власність рухоме та нерухоме майно, а саме: автомобіль CHEVROLET AVEO SF69Y, седан-В 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_4, об'єм двигуна 1498 та незавершене будівництвом домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається із житлового будинку літ. «А» з гаражем, житловою площею 33,0 кв.м., загальною площею 94,5 кв.м., з мансардою, літньою кухнею літ. «Б», погрібом літ. «В», сараєм літ. «Г», навісом літ. «Д», туалетом літ. «Ж», спорудами № 1-6, І, II, в якому подружжя проживало однією сім'єю до травня 2013 року.

Вказаний будинок побудований на підставі Договору на будівництво двоповерхового житлового будинку АДРЕСА_1, який був укладений 06 грудня 1993 року між виконкомом міської ради народних депутатів м. Марганця і відповідачем ОСОБА_3 та зареєстрований в Марганецькому міському БТІ 05.04.1994 року за № 5-162.

Будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,08 га належній відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної власності, на підставі Державного акта про право приватної власності на землю від 01 лютого 1994 року.

Згідно копії технічного паспорта на вказаний житловий будинок від січня 2013 року, об'єкт незавершеного будівництва оцінено в 348427 грн.

Відповідно до висновку комплексної судової будівельно-технічної, земельно-технічної та автотоварознавчої експертизи № 1441/1442/1443/1444/1445-16 від 26 травня 2016 року, відсоток готовності житлового будинку по АДРЕСА_1 складає 90%. Також існує технічна можливість, відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, довести до кінця будівництво житлового будинку АДРЕСА_1, у випадку його поділу між двома співвласниками по ? частині та довести до кінця будівництво окремих частин, що підлягають виділу, кожним із співвласників. Судовим експертом на розсуд суду пропонується два варіанти розподілу вказаного житлового будинку та два варіанти розподілу домоволодіння з незначним відступом від ідеальних часток та вимог ДБН із зазначенням їх ринкової вартості. У зв'язку з незадоволенням клопотання експерта від 21.03.2016 року, щодо надання додаткових матеріалів необхідних для виконання експертизи, визначити вартість фактично виконаних робіт, встановити кількість будівельних матеріалів і конструктивних елементів в даному житловому будинку на час проведення експертизи не представлялося за можливе, а визначення вартості використаних будівельних матеріалів в житловому будинку, не входить до компетенції експерта за спеціальністю 10.6. З вказаної причини експерт також не зміг розділити земельну ділянку та надати варіанти розподілу земельної ділянки, загальною площею 0,08 га, що по АДРЕСА_1, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарчих споруд, відповідно до часток співвласників: ОСОБА_2- 1/2 та ОСОБА_3 - 1/2 та вимог нормативно-правових актів, експерту не представлялося можливим. Ринкова вартість вказаної земельної ділянки станом і в цінах на день проведення експертизи становить 10 063 грн.

Отже, аналізуючи вищенаведені висновки, незавершене будівництвом домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається із житлового будинку літ. «А» з гаражем, житловою площею 33,0 кв.м., загальною площею 94,5 кв.м., з мансардою, літньою кухнею літ. «Б», погрібом літ. «В», сараєм літ. «Г», навісом літ. «Д», туалетом літ. «Ж», спорудами № 1-6, І, II, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Тому обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про визнання права власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та виділення їй відповідно до висновку комплексної судової будівельно-технічної, земельно-технічної та автотоварознавчої експертизи № 1441/1442/1443/1444/1445- 16 від 26 травня 2016 року квартири № 2 за варіантом № 1 з наступними приміщеннями в домоволодінні: 1-2 (20,7 кв.м) - житлова кімната, 1-3 (10,9 кв.м.), санвузол, літня кухня літ. «Б», погріб літ. «В», сарай літ. «Г», навіс літ «Д», 1/2 туалету літ. «Ж», 1/2 споруд № 1-6,1, II, 1/2 приміщення мансардного поверху; визнання права власності на 1/2 частину незавершеного будівництвом домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та виділення йому відповідно до висновку комплексної судової будівельно-технічної, земельно-технічної та автотоварознавчої експертизи № 1441/1442/1443/1444/1445-16 від 26 травня 2016 року квартири № 1 за варіантом № 1 з наступними примі-щеннями в домоволодінні: 1-1 (11,8 кв.м.) - вітальня, 1-4 (16,7 кв.м.) - кухня, 1-5 (15,5 кв.м) - гараж, 1-6 (6,6 кв.м) - сходи, 1-7 (12,3 кв.м) житлова кімната, 1/2 туалету літ. «Ж», 1/2 споруд № 1-6, I, II, 1/2 приміщення мансардного поверху.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради народних депутатів від 23 грудня 1993 року № 588/8 ОСОБА_5 на безоплатній основі була передана у власність земельна ділянка АДРЕСА_1 площею 0,08 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

На підставі вказаного рішення останньому 01 лютого 1994 року було видано Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку.

Відповідно до положень ст.ст. 6,17 ЗК України 1992 року. Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року №15 «Про приватизацію земельних ділянок», Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадян(затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 лютого 1993 року №10) земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку й господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, садівництва, дачного і гаражного будівництва, є його власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку у земельному фонді.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Подружжям в період шлюбу було придбано автомобіль CHEVROLET AVEO SF69Y, седан -В 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3, об'єм двигуна 1498.

06 червня 2013 року ОСОБА_3 зняв зазначений автомобіль з обліку для реалізації та зареєстрував його за дочкою - ОСОБА_4, шляхом договору-продажу через біржу без отримання нотаріальної згоди позивача.

Таким чином відповідач ОСОБА_3 приховав від позивача реалізацію вказаного автомобіля, який є їх спільною сумісною власністю та відчуження якого потребує згоди іншого співвласника, ніяких коштів від його продажу, як і ОСОБА_3, вона не отримувала.

Оскільки вказаний автомобіль був відчужений без відома і згоди ОСОБА_2 та її заяви, як співвласника, чим порушено частину 1 статті 203 ЦК України, та ст. 369 ЦК України, такий правочин є недійсним.

Відповідно до висновку комплексної судової будівельно-технічної, земельно-технічної та автотоварознавчої експертизи № 1441/1442/1443/1444/1445-16 від 26 травня 2016 року ринкова вартість автомобіля CHEVROLET AVEO SF69Y, седан -В 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, кузов НОМЕР_3, об'єм двигуна 1498, який зареєстрований за ОСОБА_4 на час проведення експертизи, складає величину - 118 583,75 грн.

Враховуючи вищенаведене, обґрунтованими є висновки суду першої інстанціїї про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля в розмірі 58102,00 грн.

У позовній заяві позивач за первісним позовом ОСОБА_2 також зазначає, що нею та відповідачем ОСОБА_3 у період шлюбу було придбано рухоме майно, а саме: меблі та побутову техніку, на загальну суму 99 800 грн., просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь вартість 1/2 частини рухомого майна подружжя у сумі 49 900,00 грн.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3, у своєму зустрічному позові просив поділити майно подружжя, залишивши їх спільне майно на загальну суму 42580,00 грн. у власності ОСОБА_2 та стягнути з останньої на його користь грошову компенсацію вартості майна у сумі 42580,00 грн.

Однак матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо часу придбання, вартості та обсягу майна, у зв'язку з чим неможливо визначити необхідність сплати грошової компенсації та її розмір.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.22,25,27-1 КпШС, ст.ст.60,61,63,65,70 СК України, ст.ст.179,190,368,372 ЦК України, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що кожен із подружжя має право на виділення у власність земельної ділянки загальною площею 0,08 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, під будинком, який є спільною сумісною власністю і підлягає поділу, відхиляються колегією суддів, оскільки спірна земельна ділянка набута ОСОБА_5 в порядку реалізації права на приватизацію землі і є його особистим майном, що не входить до складу спільної сумісної власності подружжя, згідно ст. 6,17 ЗК України (в редакції, чинній на час набуття права власності на земельну ділянку) та Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року №15 «Про приватизацію земельних ділянок», Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадян. Посилання в апеляційній скарзі на норми ЗК України та СК України в поточній редакції не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно із ч. ч. 1,2 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання чинності відповідними актами; акт цивільного законодавства не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на дисбаланс прав сторін спору при вирішенні питання щодо варіанту поділу нерухомого майна, а саме зазначеного будинку за адресою: АДРЕСА_1 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо визначення варіанту розподілу.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції помилково не поділено рухоме майно подружжя (меблі, побутова техніка) на загальну суму 99800 грн, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки сторонами спору в порушення норм ст.ст. 77-81 ЦПК України не надано належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували точні дати придбання майна, його ціну та покупця, що надало б змогу суду встановити обсяг рухомого майна, набутого за час шлюбу, та здійснити його поділ відповідно до вимог чинного законодавства.

Посилання позивача, на неправильний розподіл судових витрат відхиляється колегією суддів, як необґрунтовані, оскільки при стягненні судових витрат дотримано норми статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, доводи апеляційної скарги зводяться до суб'єктивного тлумачення апелянтом норм права та переоцінки доказів, право на оцінку яких має лише суд згідно ст.89 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2017 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова