Справа № 346/3464/17
Провадження № 22-ц/779/735/2018
Головуючий у 1 інстанції П'ятковський В. І.
Суддя-доповідач Малєєв
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області у складі:

судді-доповідача - Малєєва А.Ю.,

суддів: Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.,

за участю секретаря - Турів О.М., представниці апелянти ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представниці відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі її представника ОСОБА_3 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2018 року, ухвалене в м. Коломия головуючим суддею П'ятковським В.І., повний текст якого складено 06 квітня 2018 року, по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, про визнання нікчемним правочину,

в с т а н о в и в :

1. Позов заявлено 27 липня 2017 року (а.с. 1-2).

1.1. Зміст позовних вимог.

15 березня 2011 року в м. Коломия нею було укладено з відповідачем попередній договір. За умовами цього договору вона після смерті ОСОБА_6 зобов'язувалася прийняти садибу, що знаходиться в АДРЕСА_1, і сплатити за неї грошову суму. Вважає цей договір нікчемним, оскільки в ньому не досягнуто всіх істотних умов, не проведено оцінки садиби відповідно до висновку про вартість, він містить багато помилок, а також нотаріально не посвідчений і не зареєстрований.

1.1.1. Просила визнати нікчемним попередній договір від 15 березня 2011 року, укладений у м. Коломия Івано-Франківської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

1.2. Відповідач ОСОБА_4 подав до суду першої інстанції Відзив на позовну заяву (а.с. 76-81).

1.2.1. Зміст Відзиву відповідача.

Спірний договір укладено на підставі вільного волевиявлення та на власний розсуд погодили умови та зобов'язались їх виконувати, що засвідчено підписами. Отже, сторони бажали настання правових наслідків, обумовлених Договором.

Необґрунтованим є твердження позивачки, що істотні умови основного договору не погоджені у попередньому договорі.

Ціна продажу садиби була узгоджена сторонами в спірному Договорі, тому не підлягає зміні.

Враховуючи, що за попереднім договором не відбувається передача у власність покупця нерухомого майна, попередні договори не підлягали державній реєстрації в Державному реєстрі правочинів згідно вимог Постанови КМУ від 26.05.2004 №671 «Про затвердження».

Про схвалення позивачкою спірного Договору свідчить вчинення нею конклюдентних дій - тривале проживання в садибі відповідача, користування його майном та присадибною земельною ділянкою, а отже вчинення дій, спрямованих на часткове виконання договору.

Граничним строком укладення основного договору було 14.09.2017, однак договір не укладений з провини позивачки, отже зобов'язання, встановлене спірним договором, припинилось на підставі ч. 3. ст. 635 ЦК України.

Позивачка була обізнана про порушення своїх прав саме з моменту укладення спірного договору, тому перебіг позовної давності розпочався з 116.03.2011, однак позивачка звернулась з позовом до суду через три року після закінчення строку позовної давності.

Тому відповідач заявив про застосування наслідків спливу строку позовної давності (ост. абз. а.с. 80, а.с. 91-92 - Заява про застосування наслідків спливу строку позовної давності).

1.2.2. Просив відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог.

1.3. Позивачка стосовно пропуску строку позовної давності зазначила, що про порушення свого права довідалась у квітні 2017 року, так як лише після смерті ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1) між нею та відповідачем виникли непорозуміння щодо вартості спірної садиби, як істотної умови договору купівлі-продажу (а.с. 110-112 - Заява).

1.3.1. Просила відхилити заву відповідача про застосування строків позовної давності.

1.4. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_2, яка проживає за адресою АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_2, до ОСОБА_4, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, про визнання нікчемним правочину - відмовлено за спливом строку позовної давності.

2. ОСОБА_2, в особі її представника ОСОБА_3, оскаржила рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку (а.с. 148-151).

2.1. Обґрунтування апеляційних вимог:

Строк позовної давності не пропущено, оскільки саме з ІНФОРМАЦІЯ_1 - з моменту смерті ОСОБА_6, яка проживала у спірному житловому будинку, відповідач вимагає у позивачки 14500 доларів США за укладення основного договору, тобто договору купівлі-продажу садиби.

Представник відповідача відхилив пропозицію представника позивачки щодо укладення мирової угоди з умовою доплати позивачкою 3000 дол. США.

В рахунок гарантії укладення договору купівлі-продажу садиби позивачка здійснила оплату в розмірі 10000 дол. США, про що відповідач видав розписку, яка міститься в матеріалах справи.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове, яким визнати нікчемним попередній договір від 15 березня 2011 року, укладений у м. Коломия Івано-Франківської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

2.2. Відповідач подав до апеляційного суду Відзив на апеляційну скаргу з таким обґрунтуванням:

- в апеляційній скарзі фактично змінено підставу позову, оскільки предметом розгляду в суді першої інстанції не було посилань на вади волі позивача і тому це не слід брати до уваги при вирішенні апеляційної скарги;

- апеляційна скарга також обґрунтована тим, що позивачка передала відповідачу 10000 доларів СШВА в рахунок гарантії укладення договору купівлі продажу садиби, що теж не було предметом дослідження в суді першої інстанції і тому не може братися до уваги при вирішенні апеляційної скарги;

- початок перебігу позовної давності у даній справі, відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ та практики Верховного суду України, співпадає з моментом, коли позивачка дізналась про порушення свого права, а дізналась вона про це у день укладення правочину - 15.03.2011;

- жодних доказів пропущення строку позовної давності з поважних причин позивачка не надала і тому висновок суду першої інстанції є вірним.

2.4. Провадження в апеляційному суді.

2.4.1. В судовому засіданні апеляційного суду представниця позивачки апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити. Пояснила, що її довірителька сподівалась на укладення договору купівлі-продажу в обумовлений сторонами договору строк - після смерті ОСОБА_6 У підтвердження цього послалась на те, що її довірителька в підтвердження таких намірів вже сплатила відповідачеві 10000 доларів США, згідно розписки. Однак, після настання обумовленого строку між сторонами виникли непорозуміння щодо сум за будинок і тому було подано позов. Пропозицію про укладення мирової угоди було відхилено.

2.4.2. В судовому засіданні апеляційного суду представниця відповідача заперечила апеляційну скаргу, просила залишити її без задоволення, а рішення суду без змін. Вказала, що апеляційна скарга містить дані, які не були предметом дослідження суду першої інстанції і які не можуть прийняті. Підтвердила доводи, викладені у Відзиві на апеляційну скаргу. Строк позивачкою пропущено без поважних причин, оскільки про можливе порушення свого права позивачці було відомо з часу укладенні спірного договору.

2.4.3. Інший учасник справи в судове засідання не з`явився, про причини суд не повідомив.

3. Фактичні обставини, встановлені судами.

15 березня 2011 року між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) було укладено Попередній договір (а.с. 3 - копія Попереднього договору), за яким сторони домовились укласти договір купівлі-продажу після настання події - смерті ОСОБА_6 1923 р.н., а також, що продавець зобов'язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно (садибу - будинок та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності продавцеві) та сплатити за нього повну грошову суму після настання вищевказаної події. Згідно п. 3.1. Попереднього договору, сторони обумовили, що ціна складає 24500 доларів США, а згідно п. 1.6., що оплата повної вартості відбувається протягом 156 календарних днів з моменту смерті ОСОБА_6.

Сторонами по справі не заперечується, що Попередній договір підписано сторонами в письмовій формі, без нотаріального посвідчення, без будь-якої іншої реєстрації, що він містить виправлення.

Згідно з Заявою позивачки суду першої інстанції (а.с.110 - 112) 15.03.2011 в рахунок гарантії укладення договору купівлі-продажу садиби позивачка як покупець здійснила оплату в розмірі 10000 доларів США, про що відповідач-продавець видав розписку (п. 2.1. Попереднього договору на а.с. 3, а.с. 113 - копія Розписки).

Громадянка ОСОБА_6 17.12.2003 житловий будинок з належними господарськими спорудами, що на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 Коломийського району Івано-Франківської області подарувала відповідачу ОСОБА_4 (а.с. 84 - Договір дарування житлового будинку).

Померла ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ас. 70 - Актовий запис про смерть, а.с. 83 - Свідоцтво про смерть).

4. Оцінки апеляційного суду.

4.1. Суд першої інстанції виходив з того, що попередній договір є нікчемним в силу ст. 210, 220, 635, 640, 657 ЦК України через недодержання нотаріальної форми посвідчення договору та державної реєстрації. Рішення у цій частині сторонами не оскаржено і по суті є вірним.

4.2. Відмовляючи у позові суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою пропущено позовну давність - на підставі положень ст. 257 та ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України. Основою такого рішення суду першої інстанції є висновки про те, що 1) перебіг позовної давності почався 15.03.2011, а сплив 15.03.2014; 2) письмові пояснення позивачки, що початок перебігу позовної давності розпочався з дня смерті ОСОБА_6, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1, та те, що відповідач ніби почав вимагати виконання зобов'язань по оплаті ще 14500 доларів США є надуманими і не заслуговують на увагу.

Це і є предметом розгляду в апеляційному суді.

4.3. З наведеними висновками апеляційний суд погодитись не може з огляду на таке.

4.3.1. Щодо фактів справи, які впливають на визначення моменту початку перебігу позовної давності.

Перше. Позивачка послідовно вказувала, що бажає укласти договір купівлі-продажу спірного майна, а пропозицію мирової угоди було відхилено (а.с.111, 149, 150). Це свідчить про наміри виконати попередній договір і укласти договір купівлі-продажу з настанням обумовленої сторонами події.

Друге. Відповідач, заперечуючи нікчемність правочину, стверджував у Відзиві (а.с. 76 - 79), що позивачка тривалий час жила в садибі і що ціна продажу була між сторонами узгоджена - 24500 доларів США. Це також є свідченням узгоджених намірів сторін на купівлю-продаж і того, що між ними тільки після смерті ОСОБА_7, коли прийшов час виконати договір виникли розбіжності щодо ціни.

Третє. Поза увагою суду залишилась копія розписки про отримання відповідачем 10000 доларів США як авансу за продаж садиби, їй оцінки дано не було, хоч у матеріалах справи вона була (а.с. 113). Ця розписка також свідчить про реальні наміри сторін щодо купівлі-продажу. Апеляційний суд приймає до уваги твердження позивачки, що відповідач вимагав доплатити йому 14500 доларів США, оскільки і відповідач, у свою чергу, стверджував, що ціна садиби була обумовлена в 24500 доларів США (10000+14500=24500).

Тому висновок суду про надуманість тверджень позивачки щодо виникнення розбіжностей між сторонами щодо ціни після смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідає матеріалам справи. З цих мотивів слід відхилити доводи відповідача щодо того, що дані питання не були предметом дослідження суду першої інстанції, оскільки оцінку цим обставинам було дано.

4.3.2. Щодо спливу позовної давності.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Перед апеляційним судом стоїть питання про початок перебігу позовної давності у цій справі. З одного боку, положення попереднього договору є нікчемними з моменту укладення - з 15.03.2011. З іншого боку, факти справи свідчать про те, що умови договору виконувались і могли б бути виконані незалежно від чинності попереднього договору, якби між сторонами не виник спір щодо ціни після смерті ОСОБА_7 - після ІНФОРМАЦІЯ_1.

При вирішенні цієї дилеми апеляційний суд бере до уваги те, що позивачка й відповідач мали намір укласти договір купівлі-продажу після смерті ОСОБА_7 І тільки вже після цього між ними виникли розбіжності щодо ціни.

Своїм правом позивачка вважала укладення договору купівлі спірної садиби після смерті ОСОБА_7 як це було зафіксовано у попередньому договорі між сторонами. Після цієї події виник спір щодо ціни договору. Тому з цього моменту позивачка і довідалася про порушення свого права, тому з даного моменту і почався перебіг позовної давності для захисту позивачкою свого права, яке вона захистила способом передбаченим законом - пред'явила позов про нікчемність правочину відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

З цих мотивів висновок суду першої інстанції про початок перебігу позовної давності з 15.03.2011 апеляційний суд вважає невірним - таким, що не заснований на фактах справи.

5. Висновки.

5.1. З урахуванням того, що до настання передбаченої попереднім договором події (смерті ОСОБА_7) сторони вважали укладений попередній договір дійсним і виявляли наміри його виконати, а спір щодо виконання договору між ними виник тільки після обумовленої ними події, перебіг позовної давності за захистом порушеного права у позивачки виник з моменту настання цієї умови.

5.2. Тому рішення суду першої інстанції у даній справі слід скасувати відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, позов задовольнити та визнати нікчемним Попередній договір від 15 березня 2011 року, укладений у м. Коломия Івано-Франківської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

5. 3. Питання перерозподілу судових витрат згідно з ст. 133, п.п. б), в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України перед апеляційним судом не ставилось.

Керуючись ст. 35, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі її представника ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 березня 2018 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Визнати нікчемним Попередній договір від 15 березня 2011 року, укладений у м. Коломия Івано-Франківської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 16.07.2018.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.А. Девляшевський

В.Д. Фединяк