Справа № 521/6556/17
Провадження № 2/522/5443/18
14 червня 2018 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Науменко А.В.
при секретарі Полегеньком В.С.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки, -
Позивач ОСОБА_1 - у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином.
Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19 червня 2013 року Приморським районним судом міста Одеси розглянуто цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньок, винесено рішення про стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та на утримання доньки ОСОБА_4 05,07.2007 року народження в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 18 березня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття.
Зазначення рішення відповідачем не виконується, у результаті чого станом на 01.09.2017 року утворився борг по сплаті аліментів, що відповідно до розрахунку наданого Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції становить 46 568,0 гривен.
Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).
Позивач ОСОБА_1 просить стягнути суму неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 01.08.2014 року по 01.09.2017 року у розмірі 14 230,62 гривен.
Так, розраховуючи розмір пені згідно з положеннями ст.196 СК України, суд виходить з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, а пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.
При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.
Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).
Згідно ч.1ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Пленум Верховного Суду України в п. 22постанови № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Оскільки відповідачем не надано доказів, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування неустойки.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 196 СК України, ст.ст.4, 12, 13, 81, 89, 263-265, 281, 354 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 суму неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 14 230,62 гривен.
Стягнути з ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Науменко А.В.