Справа № 185/4478/18
Провадження № 2/185/2790/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 липня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Молчанової Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду м. Павлограда цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_2 державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини

В С Т АНОВИВ

04 червня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_2 державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини, відповідно до якого просив суд визначити йому додатковий строк на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 23 липня 2011 року терміном три місяця з дня набрання чинності рішенням суду за даним позовом.

В обґрунтування позову він зазначив, що 23 липня 2011 року померла його знайома ОСОБА_3, яка мешкала поряд із ним по пров. Крайньому, 20 с. Межиріч Павлоградського району, оскільки він проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 того ж населеного пункту. 28 вересня 2010 року ОСОБА_3 заповіла йому все належне їй на день смерті майно, в тому числі і житловий будинок № 20 по пров. Крайньому с. Межиріч Павлоградського району. Після смерті ОСОБА_3 він, як її єдиний спадкоємиць за заповітом, в лютому 2018 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 21 лютого 2018 року державний нотаріус Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на тій підставі, що він пропустив шестимісячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини. В даний час йому необхідно встановити додатковий строк на прийняття спадщини, оскільки він пропущений ним з тієї причини, що він взагалі не знав про існування заповіту сусідки на його користь, про наявність цього документу він дізнався тільки у лютому 2018 року від знайомих - жителів села, які випадково повідомили йому про те, що сусідка заповіла йому своє майно. При цьому померла ОСОБА_3 не була йому близькою родичкою, у звязку із чим він не міг дізнатися про те, що вона оформить заповіт на нього, що також є причиною пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини. Окрім цього, вважає за необхідне зазначити, що він хворіє на важке захворювання - цукровий діабет, веде «домашній» спосіб життя, не працює, що також позбавляло його можливості вчасно отримати інформацію про те, що сусідка оформила заповіт на його користь та відповідно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, однак останній до суду надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, окрім цього зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте на адресу суду від нього надійшла заява, відповідно до якої він просив суд справу розглядати за їх відсутності, та те, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, проте на адресу суду від нього надійшла заява, відповідно до якої він просив суд справу розглядати за їх відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів..

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Матеріалами справи встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом майна гр. ОСОБА_3, а саме: житлового будинку № 20 (двадцять), який знаходиться в селі Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області по провулку Крайньому і всього належного їй майна, де б воно не було та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обовязки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обовязки, які належатимуть їй на день смерті.(арк.с.8). Спадкодавець гр. ОСОБА_3 померла 23 липня 2011 року.(арк.с.5). Позивач вчасно не прийняв спадщину за заповітом у передбачений положеннями ст. 1270 ЦК України строк, а саме в 6 місячний термін, що підтверджується постановою нотаріуса Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі на імя позивача свідоцтва про право на спадщину за заповітом на все спадкове майно після померлої 23 липня 20111 року гр. ОСОБА_3, у звязку з пропущенням строку для прийняття спадщини після вищевказаної померлої (арк.с.4). Також судом встановлено, що позивачем в позові зазначені такі поважні причини пропуску строку для прийняття ним спадщини, а саме: те що позивач не є родичом гр. ОСОБА_3, а тому як пояснює він не міг знати про складення останньою заповіту на нього, окрім цього він зазначає, що хворіє цукровим діабетом, та веде домашній образ життя, та все це стало підставами для пропуску строку, оскільки він тільки про це дізнався від сусідів в процесі спілкування.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки судом встановлено, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 20 по пров. Крайньому с. Межиріч Павлоградського району який належав гр. ОСОБА_3, яка померла 23 липня 2011 року, у звязку з тим, що гр. ОСОБА_1 з поважних причин, а саме: не міг знати, що на нього його знайома гр. ОСОБА_3 склала заповіт, оскільки вони не є між собою родичами та про складення заповіту після смерті останньої він дізнався тільки від знайомих, які сповістили його про даний факт із запізненням, оскільки гр. ОСОБА_1 веде домашній образ життя та не часто спілкується зі своїми знайомими, а тому пропустив 6 місячний термін для прийняття спадщини відповідно до законодавства України, що не оспорюється показами відповідача, який в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.263, 264, 265 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_2 державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 23 липня 2011 року терміном три місяця з дня набрання чинності рішенням суду за даним позовом.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_4