Справа № 352/2272/17
Провадження № 2/352/366/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Струтинського Р.Р.

з участю секретаря Бардюк-Кавецької Л.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом та заповітом, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом та заповітом.

Заявлені вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були співвласниками будинковолодіння № 2 по вул. Підгірна в с. Підлісся Тисменицького району Івано-Франківської області. Право власності на вказане будинковолодіння не було зареєстровано, належний правовстановлюючий документ відсутній. Вартість будинковолодіння на даний час складає 318073 грн. 05 вересня 1989 року ОСОБА_3 помер. Після смерті останнього відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на ? частину будинковолодіння в с. Підлісся по вул. Підгірна №2 Тисменицького району Івано-Франківської області. Відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 р. позивачка та її мама ОСОБА_4 прийняли спадкове майно шляхом вступу в управління володіння та розпорядження спадковим майном. Однак свої спадкові права вони не оформили. 30 червня 2000 року ОСОБА_4 при житті склала заповіт, посвідчений секретарем Підліської сільської ради та внесено в реєстр за №37 про те, що все належне їй майно заповіла позивачці. Після смерті 11.05.2017 р. ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належну їй ? частину вказаного будинковолодіння, яку позивачка як спадкоємець за заповітом прийняла відповідно до вимог ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із матірю. Спадкоємець за законом першої черги рідний брат позивачки, який є відповідачем у справі, спадщину після смерті матері не прийняв і на неї не претендує. У звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове будинковолодіння нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просила визнати за нею право власності на будинковолодіння, з підстав належності ? частини у порядку спадкування за законом після померлого батька та ? частини у порядку спадкування за заповітом після померлої матері.

Позивачка у судове засідання не зявилася, у поданій суду заяві позивачка просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив розглянути справу у його відсутності, позов визнав, проти його задоволення не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що батьки позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були співвласниками будинковолодіння № 2 по вул. Підгірна в с. Підлісся Тисменицького району Івано-Франківської області, 1983 року побудови, інвентаризаційна вартість якого на даний час складає 318073 грн. Право власності на вказане будинковолодіння не було зареєстровано, належний правовстановлюючий документ відсутній.

Після смерті 05.09.1989 р. ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належну йому ? частину будинковолодіння, яку прийняли позивачка та його дружина ОСОБА_4 відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.) шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак свої спадкові права останні не оформили.

Після смерті 11.05.2017 р. ОСОБА_4 позивачка як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 30.06.2000 р. секретарем Підліської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, прийняла спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом з матір'ю у спадковому будинковолодінні. Спадкоємець за законом першої черги рідний брат позивачки, який є відповідачем у справі, спадщину після смерті матері не прийняв і на неї не претендує.

Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

З огляду на те, що відсутність правовстановлюючого документу на спадкове будинковолодіння позбавляє позивачку можливості оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на будинковолодіння з підстав належності ? частини у порядку спадкування за законом після померлого батька та ? частини у порядку спадкування за заповітом після померлої матері.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), ст. 1223, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння в с.Підлісся по вул. Підгірна №2 Тисменицького району Івано-Франківської області вартістю 318073 грн., з підстав належності ? (однієї четвертої) частини у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_3, та ? (три четвертих) частини у порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тисменицький районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Р.Р.Струтинський