Справа№340/89/18
Провадження № 2/340/99/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року смт Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область,

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Бучинського А.Б.,

з участю секретаря судового засідання Фурманюк В.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення на його користь матеріальної шкоди в розмірі 3215 грн. та моральної шкоди в сумі 20 тис. грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.09.2017, приблизно о 17.00 год., поблизу його будинку, що розташований за адресою: смт Верховина, вул ОСОБА_4, 30, він за допомогою мототримера (мотокосарки) обкошував траву навколо клумби з квітами. В цей час до нього підбіг сусід ОСОБА_5 Спочатку спитався, чи він не пяний, а отримавши відмовну відповідь, за деякий час, підійшов ззаду, та наніс два сильних удари по мотокосі внаслідок чого та перестала працювати. Обернувшись він побачив, що ОСОБА_5 тримає в руках сокиру, а його мотокоса має сліди ушкодження в районі двигуна. При цьому, відповідач йому став погрожувати, що наступний раз нанесе удар по голові. Після цього, він повідомив про дані події дружину, а та викликала поліцію на місце події, які відбирали пояснення у нього та ОСОБА_3 При цьому переконаний, що не зважаючи на не визнання вини відповідачем така доведена належним чином, представленими ним доказами.

Вважає, що внаслідок пошкодження його майна умисними діями відповідача, йому було заподіяно матеріальну шкоду, яка полягає у вартості практично нової, придбаної у травні 2017 року, мотокоси в розмірі 2450 грн., а також вартості понесених ним витрат на ремонт пошкодженого майна в сумі 765 грн. також вважає, що діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що внаслідок незаконних дій відповідача він зазнав морального приниження, насмішок, було порушено його нормальний уклад життя та різко погіршився стан здоровя. Внаслідок цього він був змушений тривалий час лікуватися, докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав. Розмір завданої моральної шкоди він оцінює в сумі 20 тис. грн. А тому просить позов задовольнити.

Згідно поданого відповідачем відзиву на позовну заяву від 15.03.2018, відповідач заперечує позовні вимоги в повному обсязі з мотивів їх необґрунтованості та безпідставності. Переконаний, що позивачем не наведено жодних доказів, які б підтверджували факт заподіяння ним матеріальної та моральної шкоди. Вказав, що дійсно між його сімєю та сімєю позивача тривалий час існують неприязні стосунки, однак 06.09.2017 жодних подій між ними не відбувалося. В цей день він був увесь час вдома, до 18.00 год. спільно із ОСОБА_6 ремонтували його автомобіль у гаражі біля будинку, а тому не міг брати участі в пошкодженні майна позивача приблизно о 17.00 год. Також вважає, що розмір заподіяної шкоди, а також той факт, що мотокоса позивача була пошкоджена саме внаслідок удару сокирою жодними доказами не доведено, як і факт заподіяння його діями моральної шкоди. Необґрунтовано позивачем і розмір моральної шкоди, а посилання на факт погіршення здоровя та перебуванні на тривалому лікуванні вважає абсурдним, оскільки події мали місце 06.09.2017, а поступив позивач на лікування лише 12.10.2017. На підставі наведеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 02.03.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

До початку розгляду справи по суті, ухвалами суду від 15.05.2018 задоволено клопотання сторін про виклик свідків, витребування доказів, в представленні яких у сторін виникали труднощі.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з аналогічних підстав викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що за викликом на місце події приїжджало 3-оє працівників поліції, які відібрали пояснення у нього, а потім в ОСОБА_3 Крім цього, свідком вказаних подій була ОСОБА_7, яка згодом опитувалась працівниками поліції. А тому вважає доведеним факт заподіяння йому шкоди саме ОСОБА_3 Також зазначив, що розмір моральної шкоди ним обґрунтовано оцінено у 20 тис. грн., оскільки внаслідок дій відповідача він пережив сильний нервовий стрес, який призвів до утворення виразки шлунку та кровотечі, та як наслідку необхідності проведення оперативного втручання 17.11.2017. Крім цього вважає, що не зважаючи на те, що на даний час мотокоса є відремонтованою та перебуває в робочому стані, однак на час подій була новою, перебувала на гарантії, а внаслідок її пошкодження така гарантія була припинена, тому вважає, що має право на відшкодування як і її повної вартості, так і вартості відновлювального ремонту.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з наведених підстав у відзиві. Додатково вказав, що є неправдивими твердження про те, що він бив сокирою по мотокосі позивача, оскільки весь день був в гаражі. Потім він відпочивав до моменту приходу працівників поліції, яким дав аналогічні пояснення. При цьому вважає. Що наявні фотознімки пошкодженої мотокоси є змонтованими, а покази свідка ОСОБА_8 суперечливими, та відібраними працівниками поліції з порушенням його право на очну ставку зі свідком. А тому такі докази не повинні братися до уваги судом. У звязку із недоведеністю в його діях вини, просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, повно і всебічно зясовавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, суд частково задовольняє позовні вимоги виходячи з наступного.

Судом безспірно встановлено, що позивач та відповідач є сусідами. Позивач проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а відповідач за адресою: смт Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область, вул. І. Франка, 30/1.

У власності позивача перебуває рухоме майно бензинова мотокоса марки «Revolt 4000», яку ним придбано 18.05.2017, що підтверджується гарантійним талоном ФОП ОСОБА_9 (а.с.7).

Звернувшись до суду із позовом позивач стверджує, що в ході експлуатації належного йому на праві власності майна, 06.09.2017 йому була заподіяна шкода діями відповідача шляхом умисного пошкодження мотокоси аж до непрацездатного стану.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.1, п.3 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Крім цього, статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Також, ч.1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З наведених правових норм випливає, що кожен хто володіє на законних підставах майном, має право на відшкодування майнової шкоди (в тому числі збитків) та моральної шкоди заподіяної пошкодженням його майна внаслідок винних дій іншої особи.

При цьому, шляхом системного аналізу положень статей 1166 та 1167 ЦК України слід прийти до переконання, що на позивача покладається обовязок довести перед судом лише факт заподіяння такої шкоди та її розмір. В той же час, обовязок доказування відсутності вини у своїх діях покладається на відповідача. Одночасно, виходячи із принципу змагальності сторін, суд вважає, що позивач не позбавлений права доводити наявність у діях відповідача вини шляхом представлення власних доказів.

В судовому засіданні відповідач категорично заперечив факт заподіяння шкоди відповідачу, а також поставив під сумнів той факт, що така шкода майну позивача була заподіяна саме 06.09.2017.

Однак, як вбачається із матеріалів перевірки Верховинського ВП Косівського ВП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області №789, 06.09.2017 о 17.33 надійшло повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_10 про те, що о 06.09.2017 о 17.33 за адресою: АДРЕСА_1, сусід ОСОБА_3 у стані алкогольного спяніння кинув у її чоловіка сокирою, який на подвірї косив газон, чим пошкодив газонокосарку. На місце події було скеровано працівників поліції ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, якими відібрано у ОСОБА_1 усну заяву, письмові пояснення, а також відібрано письмові пояснення у ОСОБА_3, залучено фотознімки пошкодженої газонокосарки. Згодом, 03.10.2017 працівниками поліції відібрано пояснення у ОСОБА_7, а також долучено до матеріалів перевірки товарний чек від 16.09.2017 про вартість понесених позивачем витрат для відновлювального ремонту пошкодженого майна. За результатами перевірки складено висновок від 03.10.2017 про малозначність події, яка містить формальні ознаки кримінального правопорушення, однак не заподіяла істотної шкоди особі позивача.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показав, що 06.09.2017 на підставі телефонного виклику він прибув разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_13 на місце події по вул. І. Франка, 30 в смт Верховина, що поруч із Ощадбанком. На місці події вони виявили позивача, який повідомив про те, що в ході виконання ним робіт по скошуванню трави, до нього ззаду підійшов сусід ОСОБА_3 та вдарив сокирою по двигуну внаслідок чого мотокоса зламалася. При цьому вказав, що сусід йому погрожував. Ними було відібрано пояснення у позивача, а після цього у відповідача. Згодом було виявлено очевидця подій, в якої також відібрано пояснення з приводу обставин подій. За результатами перевірки ними не виявлено ознак кримінального правопорушення, а тому було рекомендовано позивачу звернутися за захистом свого права до суду.

Свідок ОСОБА_11, в судовому засіданні дав аналогічні покази із свідком ОСОБА_12 Свідок доповнив, що по приїзді на місце події ними було виявлено мотокосу з явними ознаками пошкодження у вигляді тріщин корпусу двигуна. Вказані пошкодження вони зафіксували шляхом проведення фотозйомки та долучення відповідних фотознімків до матеріалів перевірки.

Крім цього, допитана свідок ОСОБА_7 суду показала, що в середу, однак точної дати не пригадує, можливо 05.09.2017, вона користувалася послугами Ощадбанку та повертаючись до дому, побачила як неподалік банку ОСОБА_14 ззаду підійшов до позивача ОСОБА_1 та в той час, як той тримав мотокосу на плечі та косив траву, замахнувся, і двічі вдарив по ній якимсь предметом схожим чи то на кіл, чи то на сокиру. Після цього, мотокоса перестала працювати, між учасниками подій почалися сильні крики. Що було далі вона не бачила, оскільки перелякалася та втекла до дому.

На переконання суду, дослідженими доказами є достовірно встановлено, що 06.09.2017 мав місце факт пошкодження майна позивача - бензинової мотокоси марки «Revolt 4000», і що заподіяна шкода настала саме з вини відповідача.

При цьому, відповідачем належними та допустимим доказами не доведено факту заподіяння такої шкоди не з його вини.

Представлені суду відповідачем докази, а саме показання допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 не можуть спростовувати факту заподіяння шкоди майну позивача з його вини. В судовому засіданні свідок підтвердивши факт перебування в гаражі відповідача 06.09.2017, одночасно пояснив, що спільну роботу вони завершили перед 17.00, після чого він залишив відповідача за місцем проживання та поїхав маршруткою до дому в інший населений пункт. При цьому, свідок не зміг назвати точної години посадки в маршрутне таксі, оскільки такий транспорт їздить з невеликими інтервалами у часі.

В той же час, дослідженими іншими доказами встановлено, що виклик в правоохоронні органи на гарячу лінію «102» надійшов лише о 17.33 год. 06.09.2017, що підтверджує можливість відповідача після відїзду свідка ОСОБА_6 вчинити протиправні дії щодо майна позивача. До того ж, інша свідок ОСОБА_7, яка допитувалася судом, а також в неї відбиралися пояснення працівниками поліції в ході перевірки, ствердила суду, що була очевидцем події, в ході якої відповідач вчинив умисні дії спрямовані на пошкодження майна позивача. При цьому, суд не вважає, що розбіжності в показах свідка щодо дати події мають істотне значення для не врахування її показів судом, оскільки свідок пояснила, що точно дати не пригадує внаслідок спливу часу, однак ствердила, що це була середа, що відповідає дню тижня на який припадала дата 06.09.2017.

За таких обставин суд приходить до переконання, що позивач володіє правом на відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням його майна внаслідок винних дій відповідача, і така підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача у встановленому законом порядку.

При визначенні розміру відшкодування матеріальної шкоди суд виходить із правових положень ст.1192 ЦК України, яка визначає, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, законодавець визначивши альтернативний спосіб відшкодування завданих збитків, який може полягати або у стягненні реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, або у стягненні вартості відновлювальних робіт пошкодженої речі.

Як встановлено в судовому засіданні, на даний час позивачем відремонтовано належне йому майно - мотокосу марки «Revolt 4000». Вартість відновлювальних робіт складає 765 грн., що підтверджується представленим суду товарним чеком від 16.09.2017 (а.с.13).

За таких обставин суд приходить до переконання, що належним та достатнім способом захисту порушеного майнового права позивача буде відшкодування матеріальної шкоди в розмірі понесених позивачем витрат для відновлення належного йому на праві власності майна. При цьому, виходячи із принципу альтернативного способу відшкодування заподіяної шкоди, а також того, що внаслідок дій відповідача майно позивача не є втраченим та відновлене до працездатного стану, підстав для одночасного стягнення із відповідача вартості цього майна суд не вбачає. Тому в цій частині позовні вимоги слід задовольнити частково.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить з правових норм викладених у ч.3 ст. 23 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Крім цього, як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.9 постанови від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, враховуючи характер заподіяної позивачу моральної шкоди та обсяг понесених ним страждань, зокрема те, що внаслідок неправомірних дій відповідача ним перенесено сильне нервове потрясіння, що спричинило стан тривоги, погіршення стану самопочуття та здоровя, його особисте життя зазнало вимушених змін зумовлених необхідністю затрачати додатковий час для відновлення своїх порушених прав, суд приходить до переконання, що розумним, виваженим та справедливим розміром відшкодування моральної шкоди є сума грошових коштів в розмірі 500 грн. При цьому судом не приймаються до уваги представлені позивачем медичні документи, оскільки із їх змісту вбачається, і ці обставини в судовому засіданні не заперечив позивач, що ряд медичних захворювань, з приводу яких він перебував на лікуванні є хронічними, виникли задовго до спірних подій. А тому є обєктивним висновок суду про те, що своїми протиправними діями відповідач не міг викликати у позивача ці захворювання, а лише міг спричинити до загострення їх клінічного перебігу. А тому позовні вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення.

Одночасно, частково задовольняючи позовні вимоги, суд у відповідності до положень ст.141 ЦПК України покладає на відповідача судові витрати у справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, оскільки на момент звернення до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, тому такий у пропорційному розмірі до розміру задоволених позовних вимог слід стягнути із відповідача на користь держави. Також суд враховує, що відповідач на момент розгляд справи являється особою з встановленою інвалідністю ІІІ-ої групи, що у відповідності до положень статті 5 Закону України «Про судовий збір» не є підставою для звільнення відповідача від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355, Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 765 (сімсот шістдесят п'ять) гривень 00 (нуль) копійок та моральну шкоду в розмірі 500 (п'ятсот) гривень 00 (нуль) копійок, а всього в сумі 1265 (одна тисяча двісті шістдесят пять) гривень 00 (нуль) копійок.

В решті в задоволенні позовних вимог відмовити за їх безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 179 (сто сімдесят дев'ять) гривень 72 (сімдесят дві) копійки.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, серія паспорта громадянина України СС №409244.

Повний текст судового рішення складено 26 червня 2018 року.

Суддя: Бучинський А.Б.