Справа № 266/2773/18
Провадження№ 2/266/717/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

22 червня 2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Федотової В.М.,

при секретарі - Шишхановій К.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1. 16.01.2007 року ОСОБА_2, свою ? частку квартири подарував заявниці, що підтверджується договором дарування виданим ОСОБА_4, державним нотаріусом Другої Маріупольської державної нотаріальної контори. В спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Відповідач ОСОБА_2, 11 років не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні послуги , не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей його в квартирі не має, добровільно не бажає виписатися. У зв'язку з чим просить визнати ОСОБА_2 особою такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою : АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Позивач ОСОБА_1, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримали, просили розглянути справу за її відсутності, позов задовольнити.

Третя особа ОСОБА_5 надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги позивача підтримав, просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав та про причини неявки суд не повідомив, відзив не подаВ. Приймаючи до уваги думку представника позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і має право розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд.

За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Крім того, статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07. 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07. 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316,317,319,321 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідно до технічного паспорту на квартиру ОСОБА_1, є власницею квартири АДРЕСА_1. (а.с. 8-12)

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1602433 від 30.09.2003 року власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках по ? частки (а.с.18)

Відповідно до договору дарування ? частки квартири від 16 січня 2007 року посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 - ОСОБА_2 добровільно подарував ОСОБА_1 належну йому ? частку квартири за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.21)

Відповідно до довідки про кількість зареєстрованих у житловому приміщенні виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг № 45-126-1244 від 12.05.2018 року за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано 3 особи, а саме: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 20)

Згідно акту ОСББ «Примор'є 2016» від 11.05.2018 року, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, але не проживає за даною адресою з листопада 2003 року, про що свідчать сусіди ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 15).

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивача порушено і підлягає захисту, а позовні вимоги позивача вважає за можливе задовольнити, з урахування того, що відповідач будучи зареєстрованою в квартирі АДРЕСА_1, не проживає понад один рік, не використовує даний будинок за його прямим призначенням, не сплачує комунальні платежі, тому він втратив право користування зазначеним будинком.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 130, 141, 223, 263-265, 269, 279, 280, 284 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 383,391, 405, ЦК України суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Копію судового рішення направити сторонам.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду, яка подається до апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Федотова В. М.