Справа № 215/5099/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі : головуючого, судді Коноваленка М.І.

секретар судового засідання Махоня Н.Ю.

розглянувши, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі, в загальному позовному провадженні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом та просив усунути перешкоди у користуванні власністю, визнавши ОСОБА_4 такою, що втратив право користування належним йому житловим приміщенням, а саме квартирою, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. Чарівна, 19/32, оскільки відповідач не мешкає за вказаною адресою вже понад один рік, особистих її речей в квартирі немає, за комунальні послуги не сплачує. Також позивач просить стягнути з відповідача на його користь сплачений ним при подачі позову судовий збір.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, кожен окремо подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду (а.с.52,53).

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, відзиву не надала.

Третя особа - виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради, в судове засідання не зявилися, надали до суду листа, в якому позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять проводити розгляд за їх відсутності (а.с.36).

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в заочному порядку позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 на підставі договору міни від 27 травня 2014 року, засвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6, та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, є власником квартири АДРЕСА_1 (Косигіна) в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с. 13, 14-15 - копія витягу та договору).

Однак у вказаній квартирі, за відомостями Криворізької обєднаної міської довідково-інформаційної служби НоваКом від 25.10.2017 р., зареєстрований відповідач ОСОБА_4 (а.с. 12 - довідка), яка, за даними акту про не проживання від 16.11.2017 р., складеного мешканцями квартир № 31,33 та 35 в будинку №19 по вулиці Чарівна в м. Кривому Розі та посвідченого майстром ТзОВ «УЮТ-2011», з 08 липня 2016 року не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17).

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно пункту другого частини 34 Постанови, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла.

Так, рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.11.2016 року, шлюб між ОСОБА_4 олександром Миколайовичем та ОСОБА_4 розірвано (а.с. 16 - копія рішення), тобто відповідач є колишнім членом сім'ї позивача як власника житла. Однак припинення сімейних відносин не впливає на сервітутне право особи, яка його набула, і не припиняє його.

Згідно пункту 39 Постанови, члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Аналогічне викладено в ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідно до якої член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи те, що відповідач, як колишній член сім'ї власника житла, не проживає у спірній квартирі без поважних причин понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, а саме з липня 2016 року, згідно даних акту, суд вважає можливим визнати ОСОБА_4 олену Олександрівну такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 133, ч.1 ст. 141 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволеня позову на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 317,319,391,405 ЦК України, ст..ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України,суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, який діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. Чарівна, 19/32.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір в сумі 640 грн.

Копію рішення направити відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпопетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ: