Справа № 643/2031/18
Номер провадження 2/643/3014/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого Скотаря А.Ю., за участю секретаря Ширіної Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» про визнання права та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в обґрунтування якого зазначив, що 08.12.2014 уклав з Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» (далі Банк) договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» № 840-032-000000115 (далі Договір) на виконання якого відкрито поточний рахунок № 0601.

19.04.2016 між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договір № 980-032- «Суперкапітал» (Новий) за якими позивач на поточний рахунок № 0601 в Банку вніс грошові кошти в сумі 30000 грн., які за умовами договору передані ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», що підтверджується квитанцією № 4538606 від 19.04.2016, а останнє зобовязалось повернути позивачу кошти та відсотки на той же рахунок.

На виконання вказаного договору на поточний рахунок позивача, відкритий в Банку, ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» повернуло кошти, враховуючи відсотки, відповідно до укладених договорів.

Рішенням Правління Національного банку України (далі НБУ) від 23.05.2016 «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) прийнято рішення № 812 від 23.05.2016 про запровадження з вказаної дати тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Банку. Згідно рішення Правління НБУ від 12.07.2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку» з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно.

15.07.2016 вкладникам почали виплачувати гарантійні суми через банки-агенти, але позивача не включили до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду через те, що переказ коштів здійснений ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» визнаний нікчемним.

Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, просить задовольнити позов в повному обсязі, визнати за собою право на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком № 0601 на суму 30641,79 грн. та зобовязати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб внести зміни до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, включивши до нього позивача і стягнути на його користь вказану суму коштів.

Представник третьої особи подав клопотання про закриття провадження у справі в звязку з тим, що справа повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача просив розглянути клопотання у його відсутність та відмовити в задоволенні посилаючись на підстави виникнення спору між сторонами, які є цивільно-правовими, а отже й необхідність розгляду спору в порядку цивільного судочинства.

Представник відповідача до суду не зявився, раніше надіслав відзив на позов в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та розглянути справу у його відсутність.

Розглянувши клопотання суд дійшов висновку про необхідність його задоволення враховуючи наступне: відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

ОСОБА_2 Верховного Суду постановою від 12.04.2018 у справі № 820/11591/15 дійшла висновку, що спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є публічно-правовим, має окремий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин і відповідно до цього Закону Фонд є державною спеціалізованою установою, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду у цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Призначення ЦПК України, відповідно до його першої статті, це визначення юрисдикції та повноважень загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлення порядку здійснення цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що дана справа на теперішній час розглядається в порядку цивільного судочинства, беручи до уваги висновки Верховного суду, викладені у вказаній вище постанові, суд вважає необхідним провадження у справі закрити.

Керуючись ст.ст. 1, 222, 255, 256, 259, 260 ЦПК України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника третьої особи про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський» про визнання права та зобовязання вчинити певні дії задовольнити та закрити провадження у вказані справі.

Повідомити позивача, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15-ти днів з моменту її підписання.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Ю. Скотар