Справа № 626/1054/17
Провадження № 2/626/40/2018
У Х В А Л А

Іменем України

27.11.2018 року Красноградський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Гусара П.І.,

за участі секретаря Івашкіної Т.В.,

прокурора Смірнова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківській області, ОСОБА_1, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповіданістю "МРІЯ", третя особа- Красноградська районна державна адміністрація Харківської області про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсними договорів оренди та суборенди земельних ділянок, скасування їх державної реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Первомайської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до Красноградського районного суду Харківської області з позовом, в якому просив після, уточнення позовних вимог: визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагентства у Харківській області "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду" від 130.04.2015 № 1061-СГ; визнати недійсним, укладений 07.05.2015 між Головним управлінням Держземагентства у Харківській області та ОСОБА_1 договір оренди землі сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 22, 0047 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Кирилівської сільської ради Красноградського району Харківської області, скасувавши державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 21453789 від 20.05.2015; визнати недійсним, укладений 01.07.2015 між ОСОБА_1 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Мрія" (далі СТОВ "Мрія"), договір суборенди вищевказаної земельної ділянки, скасувавши державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 22801797 від 13.07.2015 року; зобов'язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 22, 0047 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Кирилівської сільської ради Красноградського району Харківської області, вартістю 568254, 11 грн.

До суду надійшло клопотання представника відповідачів СТОВ "Мрія та ОСОБА_1, - ОСОБА_2 про закриття провадження по справі на підставі ч.1 ст.255 ЦПК, оскільки спір, що виник є господарсько-правовим. Земельна ділянка надана для ведення фермерського господарства, яка є предметом спору, виділена ОСОБА_1, який зареєстрований як фізична особа -підприємець з 07 грудня 2017 року, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання, мотивуючи тим, що даний спір є саме цивільно-правовим.

Представник Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківській області Ремінний В.І. в судове засідання не з'явився, згідно листів, які надходили на адресу суду, просив розглянути справу без його участі, в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши думку прокурора, суд прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Реалізуючи дискрецію при визначенні предметної та/або суб'єктної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України, установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 188 цього Кодексу, не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим частиною першою статті 188 ЦПК України, уточнено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Статтею 4 ГПК визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 ГПК передбачені особливості предметної та суб'єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв'язку зі здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначенихзаконом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю) крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

У справі яка розглядається, керівник Первомайської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до суду з цивільним позовом до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківській області, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповіданістю "МРІЯ" та як до фізичної особи ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсними договорів оренди та суборенди земельних ділянок, скасування їх державної реєстрації.

Реєстрація ОСОБА_1 як фізичної особи -підприємця відбулася 07 грудня 2017 року, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

За змістом положень Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян та підлягає державній реєстрації як юридична особа або ФОП. У справі, яка розглядається, фермерське господарство як юридична особа зареєстровано в установленому законом порядку після отримання відповідачем прав на земельну ділянку, виділену для ведення фермерського господарства, а тому спір підвідомчий господарському суду.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України "Про фермерське господарство", фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Як зазначено в ст.8 Закону України "Про фермерське господарство", фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою.

Тобто, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов'язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов'язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

Зі змісту положень статті 12 Закону України "Про фермерське господарство" вбачається, що земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства.

З комплексного аналізу норм статей 1, 5, 7, 8, 12 Закону України "Про фермерське господарство" можна зробити висновок, що після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство реєструється в установленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов'язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Таким чином, у правовідносинах користування спірною земельною ділянкою відбулася фактична заміна орендаря і обов'язки землекористувача земельної ділянки перейшли до фермерського господарства з дня його державної реєстрації, а тому сторонами у спірних правовідносинах мають бути юридичні особи.

За таких обставин суд, дійшов висновку, що спір виник між суб'єктами господарювання і такий спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, про що також було зазначено і в постановах Верховного Суду від 13.03.2018 року справа № 348/992/16-ц, 317/2520/ 15 від 13 березня 2018 року та 20 червня 2018 року.

Відповідно до ч.6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд також керується висновками про правильне застосування норм права, зазначеними в пунктах 47, 48 Постанови Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №317/2520/15-ц, в яких зазначено: "п. 47. за змістом статей 1, 5, 7, 8 і 12 Закону України "Про фермерське господарство" після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства обов'язки орендаря цієї земельної ділянки виконує фермерське господарство, а не громадянин, якому вона наддавалась; п. 48. відтак, спори, пов'язані з наданням без проведення земельних торгів в оренду земельної ділянки існуючому фермерському господарству шляхом надання в оренду додаткової земельної ділянки для ведення фермерського господарства його засновнику і подальшого передання цієї ділянки у користування фермерського господарства, мають розглядатися за правилами господарського судочинства".

Згідно з п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки спір у даній справі підвідомчий господарським судам, суд вважає, що позов керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківській області, ОСОБА_1, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповіданістю "МРІЯ", третя особа - Красноградська районна державна адміністрація Харківської облаті про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсними договорів оренди та суборенди земельних ділянок, скасування їх державної реєстрації, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а тому суд приходить до висновку про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд повідомляє позивачеві, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарських судів.

Керуючись ст.ст. 255-256, 259-261, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження по цивільній справі за позовом Керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Харківській області, ОСОБА_1, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповіданістю "МРІЯ", третя особа- Красноградська районна державна адміністрація Харківської облаті про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсними договорів оренди та суборенди земельних ділянок, скасування їх державної реєстрації.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя