Ухвала

13 червня 2018 року

м. Київ

справа № 522/5388/16-ц

провадження № 61-12468 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С., Ступак О. В., Усика Г. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2017 року у складі судді Тарасова А. В. та постанову Апеляційного суду Одеської області від 31 січня 2018 року у складі колегії суддів: Журавльова О. Г., Комлевої О. С., Кравця Ю. І.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1,

ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обгрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 22 березня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі -

АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №243-130-ДОУ-1Н, за умовами якого ОСОБА_1 надано кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у сумі 243 000,00 дол. США, який він зобов'язався повернути у повному обсязі не пізніше 22 березня 2027 року та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 11,8 процентів річних.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань за кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 укладено договір поруки

№ 243-130/1- ДОУ-3 П від 22 березня 2006 року, а також між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 - договір поруки №243-130/2- ДОУ-3 П від 22 березня 2006 року, за умовами яких поручителі зобов'язувалися відповідати у повному обсязі та солідарно з позичальником за виконання ним усіх зобов'язань, що виникли з указаного вище кредитного договору.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірі 53 878,62 дол. США, а також пеня за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 146,96 грн, яку ПАТ «УкрСиббанк» просив стягнути солідарно з ОСОБА_1,

ОСОБА_2, ОСОБА_3

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня

2017 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1,ОСОБА_2 ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 53 878,62 дол. США, з яких: 47716,33 дол. США - заборгованість за кредитом; 6 162,29 дол. США - заборгованість за процентами; 8,460,83 дол. США - заборгованість за процентами прострочена; 146,96 грн - заборгованість за пенею за несвоєчасну сплату процентів.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь

ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 21 097,69 грн, в рівних частках з кожного по 7 032,56 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки позичальник не виконує зобов'язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, заборгованість за кредитним договором, разом з пенею за прострочення виконання зобов'язання, відповідно до статей 526, 554, 1048, 1050 ЦК України підлягає стягненню солідарно з боржника та поручителів.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 31 січня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задоволено частково, заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2017 року скасовано в частині стягнення з ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 7 032,56 грн, ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від

13 грудня 2017 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з позичальника та поручителів, є законним та обгрунтованим. Підстав для зменшення заборгованості за кредитом та заборгованості по сплаті відсотків щодо поручителів

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 немає.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору з ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції виходив із того, що він є інвалідом ІІ групи довічно, а тому звільнений від сплати судового збору.

У лютому 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_2, у якій заявник, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 31 січня 2018 року в частині стягнення з нього та ОСОБА_3 на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі - 53 878,62 дол. США та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до нього та ОСОБА_3 задовольнити частково. Стягнути солідарно з нього та ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі

3 331,39 дол. США та пеню у розмірі 103,63 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовити. В іншій частині постанову Апеляційного суду Одеської області від 31 січня 2018 року залишити без змін.

Касаційна скарга обгрунтована тим, що судами попередніх інстанцій не ураховано, що його порука та порука ОСОБА_3 припинилась у зв'язку з пропуском банком щестимісячного строку звернення до суду із позовом до поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором. Строк виконання зобов'язань за кредитним договором визначено щомісячними платежами, а тому ураховуючи, що позичальник не здійснював погашення платежів за кредитним договором у період з березня 2009 року по вересень 2012 року, з квітня 2013 року по березень 2016 року, та процентів - з лютого 2015 року по березень 2016 року, а з позовом ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду 29 березня 2016 року, тому за період до жовтня 2015 року порука є припиненою. Зазначене відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, викладеним у постановах від 29 червня 2016 року у справі № 6- 272цс16, від

20 квітня 2016 року у справі № 6- 2662цс15, від 17 вересня 2014 року у справі

№ 6-170цс13. Крім того, у лютому 2018 року він отримав листа від

ПАТ «УкрСиббанк», згідно якого всі зобов'язання за кредитним договором виконані, а тому порука, як похідне зобов'язання, є також припиненою відповідно до частини першої статті 559 ЦК України. Оскільки указаний лист він отримав вже після ухвалення судового рішення у суді апеляційної інстанції, він не мав можливості подати його до суду раніше.

Ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 408/8040/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання поруки припиненою, за касаційними скаргами ОСОБА_6 та

ПАТ «Дельта Банк» на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від

08 вересня 2016 року.

Постановляючи зазначену ухвалу, Верховний Суд виходив з того, що існує необхідність відступити від правової позиції Верховного Суду України, висловленій у постановах від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, від

20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15, від 29 березня 2017 року у справі

№ 6-3087цс16 та в інших, а саме щодо обов'язку кредитора пред'явити в судовому порядку вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами).

Судом зазначено, що правова позиція щодо припинення поруки після спливу шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням суперечить положенням законодавства про однаковий обсяг відповідальності боржника і поручителя. У цьому випадку порушуються загальні засади цивільного законодавства - справедливість, розумність і добросовісність. При такому тлумаченні частини четвертої статті 559 ЦК України кредитор для захисту свого порушеного права повинен пред'являти позов до поручителя щоразу не пізніше шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання за кожним з періодичних платежів, тоді як право вимоги до основного божника, який відповідає перед кредитором солідарно з поручителем, зберігається у кредитора протягом загальної позовної давності. Отже, втрачається сама сутність солідарної відповідальності боржника і поручителя.

Посилаючись на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково, а не з моменту настання строку виконання зобов'язання за кожним з періодичних платежів.

Ураховуючи наведене, а також те, що у справі, яка є предметом перегляду суду касаційної інстанції, суди попередніх інстанцій виходили із наявності підстав для стягнення заборгованості з поручителя без урахування правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15, від 29 березня 2017 року у справі № 6-3087цс16, зокрема щодо пред'явлення позову до поручителя не пізніше шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язання за кожним з періодичних платежів, при цьому касаційна скарга

ОСОБА_2 обгрунтована необхідністю застосування зазначених правових висновків Верховного Суду України та припинення поруки щодо частини платежів відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду з метою ухвалення законного та обгрунтованого рішення, а також дотримання єдності практики розгляду подібних спорів, вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядкуВеликою Палатою Верховного Суду справи № 408/8040/12.

Керуючись статтями 252, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 522/5388/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 31 січня 2018 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 408/8040/12за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання поруки припиненою, за касаційними скаргами ОСОБА_6 та Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник

О. В. Ступак

Г. І. Усик