Справа № 544/1319/18
Пров.№ 2/544/556/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 грудня 2018 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі

головуючого - судді Сайко О.О.,

за участю секретаря Костенко Т.В.,

позивача ОСОБА_1 (фізичної особи),

відповідача ОСОБА_2 (фізичної особи),

розглянувши у відкритому судовому засідання, в залі суду м. Пирятин, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що 24 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Переяслав Хмельницького міського управління юстиції Київської області було зареєстровано шлюб з відповідачем ОСОБА_2 Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, народження 31 липня 2004 року та ОСОБА_4, народження 01 лютого 2007 року. Сімейні відносини з відповідачем не склалися у звязку з різними поглядами на шлюб та сімю, несумісністю характерів, що унеможливлює збереження шлюбу. Подружжя фактично спільно не проживає вже два роки. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні на своїх вимогах наполягала, просила суд шлюб розірвати, стягнути з відповідача судові витрати та дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу їй не відновлювати.

Відповідач ОСОБА_2. в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, не заперечував розірвати шлюб з позивачем, оскільки вона створила нову сімю, що унеможливлює збереження шлюбу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, заслухавши сторін, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2004 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження (а.с.8).

Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, народження 31 липня 2004 року та ОСОБА_4, народження 01 лютого 2007 року (а.с.6,7).

Сторони однією сім'єю не проживають, миритися не бажають, клопотань про вжиття заходів щодо примирення подружжя шляхом надання строку на примирення не заявляли.

Відповідно до ст. 56 СК кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Як передбачено приписами ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Спільне життя сторін не склалося у звязку з різними поглядами на шлюбу та сімю, несумісністю характерів, що унеможливлює збереження шлюбу. Крім того, установлено, що позивач створила нову сімю, тому примирення подружжя не можливе.

За наявності зазначених вище обставин суд вважає, що збереження цього шлюбу буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства, тому надалі є недоцільним.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Позивач заявляла про залишення їй прізвища «Саченко», тому після розірвання шлюбу надалі іменується прізвищем, отриманим після реєстрації шлюбу з відповідачем.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому із відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст.2-13, 81, 259, 263-265, 352 ЦПК України, ст. 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Дорошенко) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 24 липня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 90.

Дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_1 не відновлювати.

Стягти із ОСОБА_2, народження 29 грудня 1977 року, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, витрати по сплаті судового збору на користь саченко ОСОБА_5, народження 03 листопада 1980 року, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, у розмірі 704 (сімсот чотири) грн.. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - О.О.Сайко