РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі секретаря Буга Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

27.04.2018 року позивач звернулась в суд з цим позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме, стягувати щомісячно з відповідача аліменти в розмірі однієї чверті від всіх заробітків відповідача щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та відкликати раніше виданий виконавчий лист.

Підставами звернення до суду з позовом стало те, що під час спільного проживання з відповідачем 07.04.2012 року в них народилась донька ОСОБА_3 Відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду з відповідача на користь позивача присуджено стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на підставі даного рішення видано виконавчий лист. На час винесення даного рішення судом відповідач працював не офіційно та мав мінливий дохід. Інших утриманців відповідач не має. Позивач на даний час не працює, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні натомість відповідач працює в ТОВ «Жмеринське підприємство «Експрес» на посаді слюсаря з ремонту рухомого складу де отримує заробітну плату, яка за період з жовтня по грудень 2017 року та з січня по березень 2018 року становила 54382,93 грн., тобто матеріальне становище відповідача значно покращилось, з квітня 2015 року він не сплачує аліменти, а з 06.07.2016 року працює офіційно та отримує заробітну плату.

Позивачу матеріально важко утримувати дитину, якій необхідно купувати продукти харчування та гігієни, одяг, а також інші необхідні речі на отримані аліменти від відповідача. Окрім цього, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. є меншим розміром, який передбачений ч.2 ст. 182 СК України, а з 01.09.2018 року донька має піти в перший клас до школи. За станом здоров'я відповідач та дитина здорові.

15.05.2018 ухвалою судді відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз'яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз'яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з поштового повідомлення, яке повернулось на адресу суду, позивач ОСОБА_1 отримала копію ухвали про відкриття провадження 18.05.2018, а відповідач ОСОБА_2 отримав копію ухвали про відкриття провадження 18.05.2018. Відповідач також отримав копію позовної заяви разом з копіями доданих документів. У визначений судом строк сторони клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляли, заперечень проти розгляду спавши в спрощеному порядку до суду не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається із копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 НОМЕР_3, видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 являються батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Відповідно до копії довідки виданої Комунальним підприємством «Жмеринкакомунсервіс», від 16.04.2018 року № 667, ОСОБА_1 проживає та зареєстрована в АДРЕСА_1, дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні (а.с.6).

Як вбачається з копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.07.2013 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, присуджено до стягнення аліменти в розмірі 800 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття (а.с.7).

Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 16.07.2013 року з відповідача на користь позивача присуджено до стягнення аліменти на її утримання до досягнення дочкою 3 років в розмірі 300 грн. щомісячно (а.с.8).

На підставі рішення суду видано виконавчий лист щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання доньки (а.с.9).

Згідно довідки від 18.04.2018 року № ESP 00000052 та від 19ю04.2018 №636, виданої Жмеринським підприємством «Експрес» та підписаної директором, ОСОБА_2 працює на підприємстві з 06.07.2016. На даний момент займає посаду слюсаря з ремонту рухомого складу 3 розряду, розмір заробітної плати з жовтня по грудень 2017 року та з січня по березень 2018 року становила 54382, 93 грн. (а.с.10,11).

Як вбачається з останнього запису копії трудової книжки серії НОМЕР_4 виданої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 з 14.07.2017 року звільнена з роботи за згодою сторін (а.с.12).

10.12.2009 після реєстрації розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з «ОСОБА_1» на дошлюбне «ОСОБА_1», що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці Жмеринського міськрайонного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 054925 (а.с.5).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом і ніким не оскаржені.

З досліджених в судовому зсіданні доказів вбачається, що відповідач належної участі в утриманні малолітньої доньки, яка проживає та знаходиться на утриманні матері, не приймає, аліменти, які стягуються за рішенням суду від 18.07.2013 року, є значно меншими від встановленого мінімального розміру, якого не достатньо для забезпечення гармонійного розвитку дитини, за умови, що його майновий стан після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на дитину значно покращився в зв'язку з офіційним працевлаштуванням.

До вказаних правовідносин застосовуються норми права, визначені Сімейним кодексом України.

Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України,за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною першою статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тобто розмір аліментів, який стягується з відповідача на корить позивача на утримання сина ОСОБА_5 за рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 30.04.2015 року, не відповідає мінімальному розміру, встановленому ст. 182 СК України.

На час звернення з цим позовом до суду, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум дітей, віком від 6 до 18 років, з 01.01.2018 складає 1860 грн.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (стаття 191 СК України).

Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ст. 18 Конвенції суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

На аналогічні норми законодавства послалася і позивачка у своєму позові.

Відповідно до ст.ст. 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд оцінивши наявні у справі докази у відповідності до ст. ст. 77, 78, 79, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх досліджені приходить висновку про задоволення позову, адже розмір аліментів присуджений за рішенням суду від 18.07.2013 року, є значно меншими від встановленого мінімального розміру, якого не достатньо для забезпечення належних умов життя та гармонійного розвитку дитини. Крім того у відповідача покращився майновий стан, відповідач проти позову не заперечив, відзиву на позовну заяву у визначені судом строки не подав, а тому суд вважає, що він повністю погодився із позовом і не заперечував викладені в ньому обставини та не наполягав на їх доведенні згідно вимог ст. 81 ЦПК України

З урахуванням задоволення позову відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн..

Керуючись ст.ст. 7, 141, 155, 180, 181, 182, 192 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 3, 11, 12, 13, 141, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 89, 259,263-265,430 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі однієї чверті від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 27.04.2018 до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (з 27.04.2018 до 27.05.2018) допустити до негайного виконання.

Раніше виданий виконавчий лист за рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 18.07.2013 (справа 130/1814/13-ц) - відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.(отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106, рядок 1.1.2).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2).

Суддя: А.М. Заярний