Справа № 489/4323/17
Номер провадження 2/489/544/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання - Супрун Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим будинком,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, яким просив встановити порядок користування житловим будинком АДРЕСА_1, виділивши у користування позивача житлову кімнату площею 16,1 кв.м., у користування відповідача житлову кімнату площею 14,2 кв.м., та залишивши у загальному користуванні коридор площею 4,4 кв.м.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до свідоцтва про право власності від 25 липня 1987 року і договору дарування від 2 вересня 2003 року йому на праві власності належить 3/5 частини житлового будинку по АДРЕСА_1, відповідачу належить 2/5 частини вказаного житлового будинку. Проте сторони дійти згоди щодо порядку користування спірним будинком не можуть.

Згідно Ухвали від 15.09.2017 року відкрито провадження у справі.

Відповідно до Ухвал від 22.01.2018 року, 13.03.2018 року відкладено підготовче судове засідання.

За змістом Ухвали від 10.04.2018 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, у зв'язку із чим провадження у справі зупинено.

18.06.2018 року провадження у справі поновлено.

Позивач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 п.2 ч.3 ст.223, ч.8 ст.279 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті..... у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи ( його представника), незалежно від причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Оскільки справа перебуває в провадженні суду тривалий час (з вересня 2017 року) позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи, двічі не з'явився у судове засідання, від нього не надійшло заяв про залишення позову без розгляду,закриття провадження у справі, суд вважає за доцільне розглянути справу по суті за відсутністю позивача (його представника).

Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Своїм правом на подання відзиву не скористався.

Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Встановивши фактичні обставини, дослідивши надані докази, суд при вирішення справи виходить з такого.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 липня 1987 року і договору дарування від 26 лютого 1997 року позивачу ОСОБА_1 належить 3/5 частини житлового будинку по АДРЕСА_1.

Відповідачу ОСОБА_2 належить 2/5 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 25.07.1987 року та договору дарування від 02.09.2003 року.

Спірний житловий будинок за літ «А», згідно Технічного паспорту, виготовленого станом на 19.09.2005 р., складається з: житлової кімнати площею 16,1 кв.м., житлової кімнати площею 14,2 кв.м., коридору площею 4,4 кв.м., коридору 7,4 кв.м.

Зазначений житловий будинок знаходиться на земельній ділянці, площею 869 кв.м.

На теперішній час сторони не можуть добровільно дійти згоди щодо користування даними приміщеннями, в них постійно виникають суперечки щодо порядку користування приміщеннями тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами неодноразово виникали спори щодо житлового будинку.

Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Так, згідно Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.11.2011 року ОСОБА_1 відмовлено у позові до ОСОБА_2 про реальний поділ житлового будинку, оскільки документи про надання у встановленому законом порядку земельної ділянки під будівництво та обслуговування спірного житлового будинку сторонами на час розгляду справи не були надані.

За Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.04.2014 року ОСОБА_2 зобов'язано усунути перешкоди у користуванні і розпорядженні ОСОБА_1 житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом вселення його до цього будинку.

За Рішенням Апеляційного суду Миколаївській області від 07.11.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості частки в спільному майні в задоволенні позову було відмовлено.

Під час розгляду даної справи позивачем заявлено клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи, на підставі якого Ухвалою суду від 10.04.2018 року по справі призначено експертизу та її проведення доручено експертам Миколаївського відділення ОНДІСЕ.

19.04.2018 року від експерта до суду надійшло клопотання щодо надання сторонами по справі додаткових матеріалів для проведення експертизи, зокрема технічного паспорту зі змінами на поточний час, правовстановлюючих документів відповідача, побажань співвласників щодо визначення порядку користування житловим будинком, а також щодо сплати рахунку за проведення експертизи.

В подальшому судом надіслано сторонам клопотання експерта із повідомленням про надання додаткових матеріалів.

Проте, у зв'язку із невиконанням позивачем наведених вимог експерта експертом повернуто до суду цивільну справу без виконання Ухвали від 10.04.2018 року про призначення експертизи.

Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Під час вирішення зазначеного спору суди повинні враховувати роз'яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок».

Зокрема, виходячи з положень ст.ст. 183, 367 ЦК України та роз'яснень, викладених у п.п.6,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Доказів технічної можливості поділу в натурі або виділу частки будинку суду не надано.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що заявлені позивачем вимоги в частині визначення порядку користування нерухомим майном між сторонами по справі підлягають задоволенню, оскільки з урахуванням існуючих технічних характеристик будинку, розмірів ідеальних часток співвласників, це відновлює порушення прав позивача та не порушує прав інших осіб.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим будинком - задовольнити.

Встановити порядок користування житловим будинком АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Виділити у користування ОСОБА_1 житлову кімнату площею 16,1 кв.м., у користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 14,2 кв.м., та залишивши у загальному користуванні коридор площею 4,4 кв.м.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання: АДРЕСА_2;

Відповідач - ОСОБА_2, адреса місця проживання: АДРЕСА_1.

Повний текст рішення суду складено 04.12.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова