ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3903/17
Провадження № 2/210/447/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"06" червня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Реви К.В.,

представника позивача: ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3,

представника відповідача: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_5 акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» до ОСОБА_3 про визнання інформації недостовірною та її спростування, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивач ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» звернувся до суду з позовом до суду до ОСОБА_3 про визнання інформації недостовірною та її спростування, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив те, що 18 серпня 2017 року о 08:00год. за адресою: ОСОБА_1 Ріг, вул. Криворіжсталі, біля будинку №7 відбувся мітинг працівників ОСОБА_5 акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг». На даному мітингу громадянка ОСОБА_3 публічно виступила із промовою, що містила вислови наступного змісту (мовою оригіналу):

«Что еще нужно администрации предприятия: уйти либо в отставку всем вместе, быть привлеченным к уголовной ответственности, по -любому отвечать за содеянное. Скажите, разве может бандитская группировка вывозить без помощи администрацией организованной системы воровства. Я понимаю, что на комбинате воруют не первый год. Я понимаю, что создана такая система, когда создается излишек продукции, умышленно создается излишек продукции, разной: сырьевой, металлопродукции, готовой продукции, и он потом сбывается, но деньги оседают в карманах частных - администрация, в конвертах, бандиты.

«Но почему так происходит? Когда мы собираемся на заседания по разным комиссиям по зарплате, по колдоговору и так далее с администрацией, и об этом говорят лидеры профсоюзов - кричат: «Обратите внимание, администрация! Вы же кричите, что у вас нет денег повысить заработную плату, вы же кричите о том, что у вас не может повыситься фонд заработной платы до конца года ни на копейку, а у вас воровство, организованное на комбинате. Вы этому потворствуете!» Администрация мило улыбается, там некому ответить: Калон сбежал, он на две страны генеральный директор: ОСОБА_6 Темиртау генеральный директор и у нас генеральный директор. Он все организовал и сбежал».

Вважає дану інформацію такою, що не відповідає дійсності та є не достовірною. Так, в даному конкретному випадку високий рівень ділової репутації ПАТ «АМКР» є запорукою успіху, стабільності, отримання товариством матеріальних благ. При цьому, вважає, що неправдиві відомості, поширені відповідачем, в першу чергу, серед працівників ПАТ «АМКР», а також - пересічних громадян міста ОСОБА_1, дискредитують позивача як суб'єкта господарювання та створюють реальну загрозу порушення його ділової репутації. У звязку з цим, вважає, що позивач зазнав моральної (немайнової) шкоди в наслідок чого, просить суд визнати наведену вище інформацію недостовірною та зобовязавши відповідача спростувати її, а також стягнути з останнього на користь ПАТ «АМКР» моральну шкоду в розмірі 20000,00грн.

Ухвалою суду від 16 січня 2018 року ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_2, який був присутній в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Під час розгляду справи було надано відповідь на відзив, яку залучено до матеріалів цивільної справи (а.с.76-79).

Відповідач ОСОБА_3, яка була присутня в судовому засіданні, та її представник ОСОБА_4, позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. У відзиві посилаються на те, що Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» є неналежним позивачем у даному позові, оскільки позивачем має бути людина з адміністрації підприємства, яка образилась на виступ ОСОБА_3 під час мітингу. До того ж, інформацію яку ОСОБА_3 поширила, вона дізналась з новин телеканалу з посиланням на офіційне повідомлення директора Департаменту комунікації Національної поліції України ОСОБА_7, яка не була спростована тими ж офіційними особами. Крім того, з квітня 2017 року на ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» проходять переговори між адміністрацією і профспілками щодо переходу підприємства на нову систему оплати праці робітникам. Тому, 18 серпня 2017 року біля ковшу за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі відбувся мітинг працівників ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг». Інформація з якою ОСОБА_3 виступила на мітингу носить критичний характер, джерелом інформації є офіційні заяви представників Національної поліції України. Таким чином, вважають, що відповідно до ст.277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (475/97-ВР). Відзив залучено до матеріалів цивільної справи (а.с.46-51).

Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, вислухавши думку сторін, відзив та відповідь на нього, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно відомостей з Єдиного державного реєстру підприємства та організацій України, реєстраційний №15, Публічне акціонерне товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», має правовий статус субєкта - юридична особа. Керівником якого є Кахлон Парамджміт Сінгх (а.с.7).

Згідно ст.94 ЦК України, юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Відповідач в відзиві на позовну заяву посилається на те, що вона є заступником голови Незалежної первинної профспілкової організації ПАТ «АМКР», однак доказів в підтвердження даних доводів не надала.

В позовній заяві та в відзиві сторонами зазначено та визнано, що 18 серпня 2017 року відбувся мітинг працівників ОСОБА_5 акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» на якому публічно виступала ОСОБА_3

З відеозапису, наданого представником позивача в додатках до позовної заяви в якості доказу, який оглянутий судом вбачається те, що ОСОБА_3 дійсно публічно виступила з промовою наступного змісту (мова оригіналу): «Что еще нужно администрации предприятия: уйти либо в отставку всем вместе, быть привлеченным к уголовной ответственности, по -любому отвечать за содеянное. Скажите, разве может бандитская группировка вывозить без помощи администрацией организованной системы воровства. Я понимаю, что на комбинате воруют не первый год. Я понимаю, что создана такая система, когда создается излишек продукции, умышленно создается излишек продукции, разной: сырьевой, металлопродукции, готовой продукции, и он потом сбывается, но деньги оседают в карманах частных - администрация, в конвертах, бандиты.

«Но почему так происходит? Когда мы собираемся на заседания по разным комиссиям по зарплате, по колдоговору и так далее с администрацией, и об этом говорят лидеры профсоюзов - кричат: «Обратите внимание, администрация! Вы же кричите, что у вас нет денег повысить заработную плату, вы же кричите о том, что у вас не может повыситься фонд заработной платы до конца года ни на копейку, а у вас воровство, организованное на комбинате. Вы этому потворствуете!» Администрация мило улыбается, там некому ответить: Калон сбежал, он на две страны генеральный директор: ОСОБА_6 Темиртау генеральный директор и у нас генеральный директор. Он все организовал и сбежал» (а.с.25).

Відповідно до норм ст.68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Також, відповідно до частини третьої статті 34 Конституції України здійснення прав на вільне збирання, зберігання, використання і поширення інформації може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Конституційне обмеження прав особи збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію узгоджується з положеннями п.2 ст.29 Загальної декларації прав людини 1948 року, в яких зазначено, що при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Таким чином, Конституцією України визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких законами України може передбачатися обмеження прав особи на вільне збирання, зберігання, використання і поширення інформації, оскільки реалізація цих прав не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб (абзац другий статті 5 Закону України "Про інформацію"), у тому числі й конституційне право особи на повагу до її гідності (ст.28 Конституції України).

До того ж, відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» визначено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідачем ОСОБА_3 до суду не надано жодного доказу, який би підтвердив те, що інформація яка містилась в зазначених вище його висловах, відповідала дійсності та є достовірною. До копії роздруківок з мережі Інтернет, які були надані ОСОБА_3 в додатках до відзиву на позовну заяву, суд віднісся критично, та не вважає їх належними та допустимими доказами по справі (а.с.54, 55, 56, 60-61).

Вказана інформація 18 серпня 2017 року ОСОБА_3 не може бути визнана оціночними судженнями, оскільки носить стверджувальний характер і з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів містить фактичні дані, - констатує та конкретно вказує на те, що в діяльності позивач нібито не дотримується вимог чинного законодавства: вчиняє злочини та порушує законні права працівників підприємства. До того ж, зазначену інформацію було поширено ОСОБА_3 шляхом повідомлення на публічному виступі перед невизначеним, але широким колом осіб.

Відповідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року №1, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено сукупність всіх складових юридичного складу правопорушення висвітлення недостовірної інформація, яка порочить ділову репутацію позивача ОСОБА_5 акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», що є підставою для задоволення позову в цій частині.

З огляду на конструкцію речень, використані у промові мовні засоби, суд прийшов до висновку, що інформація, питання про недостовірність якої порушено представником позивача, висловлена автором у стверджувальній формі. Зі змісту оспорюваної промови не виникає сумнівів у тому, що мова йде саме про позивача, обговорені обставини його діяльності як субєкта господарювання та поширюється інформація про те, що нібито адміністрація заводу займається незаконною діяльністю, крадіжками, тощо.

Аналіз поширеної відповідачем інформації в контексті загального змісту вказує на те, що інформація містить не лише оціночне субєктивне судження щодо діяльності позивача, а й твердження про ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» та формування негативного образу посадових осіб ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», ганьбить ділову репутацію ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» як субєкта господарювання та не може вважатися оціночним судженням.

Згідно роз'яснень, наданих у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні точно і неухильно застосувати положення Конституції України, Цивільного кодексу України (далі - ЦК), законів України від 16 листопада 1992 року №2782-ХП «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» (далі - Закон про пресу), від 2 жовтня 1992 року №2657-ХП «Про інформацію», від 21 грудня 1993 року №3759-ХП «Про телебачення і радіомовлення (у редакції Закону від 12 січня 2006 року №3317-IV), від 23 вересня 1997 року №540/97-ВР «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» та інших нормативно-правових актів, що регулюють вказані суспільні відносини.

Таким чином, враховуючи викладене, а також враховуючи те, що відповідачем ОСОБА_3 не надано суду доказів на спростування тверджень представника позивача, суд вважає що позовні вимоги в частині визнання недостовірною інформації та зобовязання спростувати її обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» моральної (немайнової) шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Такі ж права має юридична особа відповідно до ст.94 ЦК України.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд враховує положення ст. 23 ЦК України та розяснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» щодо визначення розміру морального відшкодування, обставини справи, характер правовідносин, зміст поширюваної відповідачем інформації.

Згідно з нормами ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В силу п.3 Постанови пленуму ВСУ №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі Постанова пленуму ВСУ №4) під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

У п.6 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28 березня 2007 року №01-8/184 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами України законодавства про інформацію» зазначено, що приниженням ділової репутації суб'єкта господарювання (підприємця) є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, що дискредитують спосіб ведення чи результати його господарської (підприємницької) діяльності у зв'язку з чим знижується вартість його нематеріальних активів. Зазначені дії завдають майнової та моральної шкоди суб'єктам господарювання, а тому ця шкода за відповідними позовами потерпілих осіб підлягає відшкодуванню за правилами ст. 1166 та ст. 1167 ЦК України.

Пункт 6 Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення суперечок, пов'язаних з відшкодуванням моральної шкоди» №02-5/95 від 29 лютого 1996 року (згідно з роз'ясненнями Вищого арбітражного суду України № 02-5/445 від 18 листопада 1997 року, № 02-5/433 від 13 листопада 1998 року, № 02-5/618 від 06 листопада 2000 року, роз'ясненням ВГСУ № 04-5/609 від 31 травня 2002 року) передбачає, що розмір компенсації моральної шкоди залежить від характеру дії особи, що її завдала, а також від негативних наслідків через порушення немайнових прав позивача.

Нормами п.5 постанови Пленуму ВСУ № 4 встановлено наступне: відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов'язковому з'ясуванню під час вирішення суперечки про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність дії того, хто її завдав, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням, а також провини того, хто завдав шкоди.

При цьому, факт зменшення нематеріальних благ як наслідок протиправної дії правопорушника не є необхідною умовою для права на компенсацію морального збитку. Достатньо, щоб дії правопорушника створювали реальну загрозу зменшення нематеріального блага. Про таке йдеться у ст. 23 ЦК, де підставою для виникнення права на компенсацію моральної шкоди вказані дії, що лише створюють загрозу порушення ділової репутації (поширення недостовірної інформації).

Так, в даному конкретному випадку високий рівень ділової репутації ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» є запорукою успіху, стабільності, отримання товариством матеріальних благ. При цьому, неправдиві відомості, поширені ОСОБА_3 серед осіб, присутніх на мітингу 18.08.2017 року щодо нібито негативної діяльності позивача, дискредитують його як суб'єкта господарювання та створюють реальну загрозу порушення ділової репутації. У висловах ОСОБА_3 зачіпаються честь, гідність та ділова репутація конкретних працівників товариства і ділова репутація третіх осіб компаній міжнародного рівня, які співпрацюють з позивачем, що спричиняє ризик погіршення принципово важливих ділових стосунків позивача з підприємствами-партнерами.

Таким чином, факт заподіяння ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» моральної шкоди, суд вважає доведеним. За таких обставин, підстави для стягнення на користь позивача моральної шкоди наявні, проте в розмір 20000,00грн., суд вважає завищеним і таким, що не відповідає характеру та ступеню завданої моральної шкоди, а тому позовна вимога позивача про стягнення моральної шкоди підлягає до задоволення частково, в розмірі 1000,00грн.

Відповідно Закону України «Про судовий збір» та ст.141 ЦПК України, суд також вирішує питання щодо стягнення судового збору. Оскільки позовні вимоги задоволено, то суд стягує з відповідача ОСОБА_3 на користь ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2880,00грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.32, 68 Конституції України, ст.ст.23, 200, 201, 275-277, 297, 1167 ЦК України, ст.ст.4, 9, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_5 акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» до ОСОБА_3 про визнання інформації недостовірною та її спростування, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, - задовольнити частково.

Визнати недостовірною інформацію щодо ОСОБА_5 акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», поширену ОСОБА_3 18 серпня 2017 року на мітингу працівників ОСОБА_5 акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», а саме:

«Что еще нужно администрации предприятия: уйти либо в отставку всем вместе, быть привлеченным к уголовной ответственности, по любому отвечать за содеянное. Скажите, разве может бандитская группировка вывозить без помощи администрацией организованной системы воровства. Я понимаю, что на комбинате воруют не первый год. Я понимаю, что создана такая система, когда создается излишек продукции, умышленно создается излишек продукции, разной: сырьевой, металлопродукции, готовой продукции, и он потом сбывается, но деньги оседают в карманах частных - администрация, в конвертах, бандиты.»

«Но почему так происходит? Когда мы собираемся на заседания по разным комиссиям по зарплате, по колдоговору и так далее с администрацией, и об этом говорят лидеры профсоюзов - кричат: «Обратите внимание, администрация! Вы же кричите, что у вас нет денег повысить заработную плату, вы же кричите о том, что у вас не может повыситься фонд заработной платы до конца года ни на копейку, а у вас воровство организованное на комбинате. Вы этому потворствуете!» Администрация мило улыбается, там некому ответить: Калон сбежал, он на две страны генеральный директор: ОСОБА_6 Темиртау генеральный директор и у нас генеральный директор. Он все организовал и сбежал.».

Зобов'язати ОСОБА_3 в тижневий термін із дня набрання чинності рішенням суду спростувати недостовірну інформацію, поширену нею 18 серпня 2017 року на мітингу працівників ОСОБА_5 акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», а саме:

«Что еще нужно администрации предприятия: уйти либо в отставку всем вместе, быть привлеченным к уголовной ответственности, по любому отвечать за содеянное. Скажите, разве может бандитская группировка вывозить без помощи администрацией организованной системы воровства. Я понимаю, что на комбинате воруют не первый год. Я понимаю, что создана такая система, когда создается излишек продукции, умышленно создается излишек продукции, разной: сырьевой, металлопродукции, готовой продукции, и он потом сбывается, но деньги оседают в карманах частных - администрация, в конвертах, бандиты.»

«Но почему так происходит? Когда мы собираемся на заседания по разным комиссиям по зарплате, по колдоговору и так далее с администрацией, и об этом говорят лидеры профсоюзов - кричат: «Обратите внимание, администрация! Вы же кричите, что у вас нет денег повысить заработную плату, вы же кричите о том, что у вас не может повыситься фонд заработной платы до конца года ни на копейку, а у вас воровство организованное на комбинате. Вы этому потворствуете!» Администрация мило улыбается, там некому ответить: Калон сбежал, он на две страны генеральный директор: ОСОБА_6 Темиртау генеральный директор и у нас генеральный директор. Он все организовал и сбежал.».

шляхом звернення, замовлення та оплати публікації в Обласному соціально-економічному щотижневику «МЕТАЛУРГ», засновником якого є ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», а також в Криворізькій міській комунальній газеті «Червоний гірник», яка буде містити резолютивну частину судового рішення, прийнятого за результатами розгляду цієї позовної заяви.

Стягнути на користь ОСОБА_5 акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» з ОСОБА_3 моральну (немайнову) шкоду в розмірі 1000,00 гривень (одна тисяча гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» сплачений судовий збір у розмірі 2880,00 гривень (дві тисячі вісімсот вісімдесят гривень 00 коп.).

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду буде складено 15 червня 2018 року.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», юридична адреса: 50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, 1;

- відповідач: ОСОБА_3, адреса проживання: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича, 6/47.

Суддя: Н. Ю. Вікторович