ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5112/18
Провадження № 2/210/2129/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"03" грудня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сільченко В. Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Металургійного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Міністерства юстиції України Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Перша Криворізька державна нотаріальна контора про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді знаходиться вказана справа, в обґрунтування якої позивач зазначає, що 21 березня 2016 р. померла її мати ОСОБА_3. Відповідно до вимог законодавства позивач звернулася з заявою до Першої Криворізької державної нотаріальної контори для прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 27 серпня 2018 р. було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з тим що на квартиру розташовану АДРЕСА_1 накладено арешт. В свою чергу позивач дізналася що арешт наклав Металургійний відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Звернувшись с заявою про зняття арешту, листом від 16.08.2018 р. позивачці було повідомлено, що виконавче провадження виконане, боргу немає, а саме провадження знищено, що унеможливлює зняття арешту з майна. У звязку з викладеним, позивач просить суд скасувати арешт накладений на квартиру розташовану АДРЕСА_2; визнати за нею право власності на квартиру розташовану у АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом.

В судове засідання сторони не викликалися.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

При цьому, на адресу суду від відповідачів надійшли заяви про можливість розгляду справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, з письмових матеріалів справи встановлено, що квартира за адресою вул. Героїв АТО (Дімітрова) 65/73 належить на праві власності ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 4).

Постановою Державного нотаріуса Першої Криворізької ДНК від 27.08.2018 року позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з виявленням наявності арешту судовим чи слідчим органом (а.с. 6).

Крім того, Металургійний відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повідомив, що у період з 14.12.2006 року по 27.12.2010 рік на виконанні перебувало зведене виконавче провадження з примусового виконання двох виконавчих листів. Вказане виконавче провадження завершено 27.10.2010 року та знищено (а.с. 7).

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст. 316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для суду.

Згідно із ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження»,у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Позивачці повідомлено, що виконавче провадження знищено.

Як зазначено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.96 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Стаття 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає підстави та випадки для зняття арешту з майна, а саме особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Частина 5 статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи, що на момент звернення ОСОБА_2 до суду з даним позовом на виконанні у відділі ДВС виконавчі провадження де боржником є позивач відсутні, у суду є всі підстави в знятті арешту з усього майна позивача, а позовні вимоги задовольнити.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 191, ч. 2 ст. 247, 259, 264, 265, 268, 273, 274-279, ЦПК України, на підставі ст.ст.316-321,328 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Металургійного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Міністерства юстиції України Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Перша Криворізька державна нотаріальна контора про визнання права власності задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на квартиру, розташовану за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 65/73.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру, розташовану за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 65/73 в порядку спадкування за законом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: В. Є. Сільченко