Справа № 710/1295/17
Провадження № 2/710/200/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2018 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Цяпкало Г.П.,

представника ОСОБА_1 обєднаної територіальної громади -

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_1 обєднана територіальна громада - про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2017 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач проситьвизнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком, що розташований по вул. 400-річчя Шполи, 16 в м. Шпола, Черкаської області.

Свій позов позивач мотивує тим, що в будинку, який належить сторонам на праві приватної власності в м. Шпола, Черкаської області.юпо вул. 400 річчя Шполи, 16, зареєстрований ОСОБА_4, який в 2015році покинув місце свого проживання, за вказаною адресою і переїхав напроживання в ІНФОРМАЦІЯ_1.Відповідач ніяких майнових претензій до позивача не має, на неодноразові звернення про перереєстрацію за місцем свою проживання не реагує.Спільного господарства сторони не ведуть. Тому позивач звернувся до суду з цим позовом.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет та підставу позову і протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

У судове засідання позивач не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, вказавши що позовні вимоги підтримує та зазначив, що не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяву про перенесення розгляду справу не надав, причини неявки до суду не повідомив.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає до задоволення на підставі наступного.

У суді встановлено, що ОСОБА_4 є власником житлового будинку №16 по вул. 400-річчя Шполи в м. Шпола, Черкаської області, що підтверджується технічним паспортом на жилий будинок індивідуального житлового фонду, який знаходиться за адресою вул. 400-річчя Шполи 16, м. Шпола, Черкаської області (а.с.11), свідоцтвом про право власності на нерухоме майно №423056 від 12.02.2013 (а.с.12), та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №423845 від 12.02.2013 (а.с.13-14).

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 27.08.1992, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СР №153570 від 18.11.2017 виданим ОСОБА_1 районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Черкаської області, актовий запис №1523. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на «Фальківська» (а.с.6).

Відповідно до будинкової книги будинку №16 по вул. 400-річчя Шполи в м. Шпола, Черкаської області, ОСОБА_4 зареєстрований за вказаною адреосю з 16.02.2013 (а.с.8-10).

Згідно з довідкою від 16.11.2017, виданою головою вуличного комітету вул. 400-річчя Шполи ОСОБА_6, ОСОБА_4 не проживає за адресою вул. 400-річчя Шполи, 16, м. Шпола, Черкаської області, з травня 2015 року. Підпис голови вуличного комітету 400 річчя Шполи ОСОБА_6 стверджено секретарем Шполянської міської рад 16.11.2017 (а.с.7).

Згідно з ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтями 8, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Необхідність дотримання даних норм Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод знайшло своє вираження в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.06.2013 року у справі "Цибулько та інші проти України" та від 01.06.2006 року "Федоренко проти України".

Відповідно до ст. ст. 41, 55 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно з ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов'язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Стаття 7 цього ж Закону передбачає, що однією з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Законодавством України передбачено обовязок особи протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Однак, відповідач по справі є власником спірного приміщення. Законодавством не передбачено можливість обмеження права власності особи шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Таким чином, суд вважає, що відсутні законні підстави для задоволення позову, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Підстав для звернення рішення суду до негайного виконання немає.

Оскільки позов не задовольняється, суд залишає судовий збір залишається на рахунку позивача.

На підставі ст. 405 ЦК України, ст. ст. 64, 71, 72 ЖК України, ст.ст.6,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Шполянський суд Черкаської області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Шполянського

районного суду ОСОБА_7