Провадження №2/193/316/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

25 червня 2018 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Шумської О.В.

за участі секретаря судового засідання Мельникової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, до Виконавчого комітету Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

22 травня 2018 року представник позивача ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Виконавчого комітету Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 травня 2017 року померла мати ОСОБА_2 ОСОБА_3, яка на день смерті проживала разом з нею за адресою: м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, вул. Мерецкова, буд. 1.

Померла мати в лікарні м. Кривого Рогу. На час смерті ОСОБА_3, позивачка постійно проживали із померлою. Заяви про відмову від спадщини позивач не надавала. Спадкове майно на день її смерті складалося із:

земельної ділянки площею 10,270 га (кадастровий номер :01:003:0152), цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Нововасилівська сільська рада Софіївський район Дніпропетровської області і яка належала ОСОБА_3 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 152994 від 14 червня 2007 року, що виданий на підставі розпорядження голови Софіївської райдержадміністрації № 469-р від 04.11.2005 року;

земельної ділянки площею 10,3600 га (кадастровий номер :01:003:0151), цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область Софіївський район Нововасилівська сільська рада і яка належала ОСОБА_3 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 478666 від 14 липня 2009 року, що виданий на підставі розпорядження Софіївської РДА № 625-р від 25.12.2008 року.

12 березня 2018 року ОСОБА_2 як спадкоємець за законом, звернулася до приватного нотаріуса Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області для оформлення спадкових справ після смерті матері. Але постановою від 12 березня 2018 року нотаріусом їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено так, як у встановлений законодавством термін із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори вона не звернулася, а також не надала рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту постійного проживання разом із померлим.

В звязку з цим, представник позивача просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі спадкодавцем, ОСОБА_3, 01 січня 1941 народження, яка померла 13 травня 2017 року у м. Кривому Розі, у домоволодіння за адресою: м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, пров. Мерецкова, буд. 1, з 20.11.2015 року до дня її смерті та визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку успадкування за законом на спадкове майно, що складається з:

земельної ділянки площею 10,270 га (кадастровий номер :01:003:0152) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Нововасилівська сільська рада Софіївський район Дніпропетровської області, і яка належала ОСОБА_3 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 152994 від 14 червня 2007 року, що виданий на підставі розпорядження голови Софіївської райдержадміністрації № 469-р від 04.11.2005 року;

земельної ділянки площею 10,3600 га (кадастровий номер :01:003:0151) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область Софіївський район Нововасилівська сільська рада, і яка належала ОСОБА_3 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 478666 від 14 липня 2009 року, що виданий на підставі розпорядження Софіївської РДА № 625-р від 25.12.2008 року.

Позивач в судове засідання не з'явився, його представник подав до суду заяву, в якій просив слухати справу за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Виконавчого комітету Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області в судове засідання також не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, просять вирішити справу на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та розглянути її без фіксації судового процесу.

Дослідженими доказами встановлено, що 13 травня 2017 року померла мати ОСОБА_2 ОСОБА_3, яка на день смерті проживала разом з нею за адресою: м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, пров. Мерецкова, буд. 1 (а.с. 7). Родинні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтверджуються копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 та копією свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_4 , відповідно якого було змінено прізвище позивача з ОСОБА_4 на ОСОБА_2 (а.с. 8-9).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_2, є спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_3.

На час смерті ОСОБА_3, позивачка постійно проживали із померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї. Заяву про відмову від спадщини позивач не надавала.

Відповідно до ст.1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкове майно на день смерті ОСОБА_3 складалося із земельної ділянки площею 10,270 га (кадастровий номер :01:003:0152), цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Нововасилівська сільська рада Софіївський район Дніпропетровської області і яка належала ОСОБА_3 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 152994 від 14 червня 2007 року, що виданий на підставі розпорядження голови Софіївської райдержадміністрації № 469-р від 04.11.2005 року та земельної ділянки площею 10,3600 га (кадастровий номер :01:003:0151), цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область Софіївський район Нововасилівська сільська рада і яка належала ОСОБА_3 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 478666 від 14 липня 2009 року, що виданий на підставі розпорядження Софіївської РДА № 625-р від 25.12.2008 року (а.с. 10-11) .

12 березня 2018 року позивач, як спадкоємець за законом, звернулася до приватного нотаріуса Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5 для оформлення спадкових справ після смерті матері. Але постановою від 12 березня 2018 року нотаріусом ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено так, як у встановлений законодавством термін із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори вона не звернулася, а також не надала підтвердження, що вона на дату смерті проживала разом з померлою (а.с.12).

Відповідно до п. 23 пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах спадкування» визначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У відповідності ч 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На дату смерті ОСОБА_3 проживала однією сімєю разом зі своєю дочкою ОСОБА_2 та її сімєю за адресою: м. Кривий Ріг, пров. Мерецкова, будинок 1, що підтверджується актом (а.с. 38).

Згідно до ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.

У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Згідно листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296-1299 ЦК України.

Відповідно до п. 23 Постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, судом встановлено, що спадкоємець ОСОБА_2 постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини і вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки упродовж встановленого шестимісячного строку прийняття спадщини, визначеного ст.1270 ЦК України, від спадщини не відмовлялася.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним встановити факт постійного проживання позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі спадкодавцем, ОСОБА_3, 01 січня 1941 народження, яка померла 13 травня 2017 року у м. Кривому Розі, у домоволодіння за адресою: м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, пров. Мерецкова, буд. 1, з 20.11.2015 року до дня її смерті та визнати за нею, ОСОБА_2, (ІПН НОМЕР_1), право власності в порядку успадкування за законом на спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 10,270 га (кадастровий номер :01:003:0152), цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Нововасилівська сільська рада Софіївський район Дніпропетровської області, і яка належала ОСОБА_3 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 152994 від 14 червня 2007 року, що виданий на підставі розпорядження голови Софіївської райдержадміністрації № 469-р від 04.11.2005 року та земельної ділянки площею 10,3600 га (кадастровий номер :01:003:0151), цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область Софіївський район Нововасилівська сільська рада, і яка належала ОСОБА_3 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 478666 від 14 липня 2009 року, що виданий на підставі розпорядження Софіївської РДА № 625-р від 25.12.2008 року.

Керуючись ст.ст. 16, 1216, 1268, ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» ст.ст. 4, 258, 259, 263-265, 315, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, до Виконавчого комітету Вакулівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом-задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом зі спадкодавцем, ОСОБА_3, 01 січня 1941 народження, яка померла 13 травня 2017 року у м. Кривому Розі, у домоволодінні за адресою: м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, пров. Мерецкова, буд. 1, з 20.11.2015 року до дня її смерті.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1), право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 13 травня 2017 року у м. Кривому Розі, що складається з:

земельної ділянки площею 10,270 га (кадастровий номер :01:003:0152), цільове призначення-для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Нововасилівська сільська рада Софіївський район Дніпропетровської області і яка належала ОСОБА_3 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 152994 від 14 червня 2007 року, що виданий на підставі розпорядження голови Софіївської райдержадміністрації № 469-р від 04.11.2005 року;

земельної ділянки площею 10,3600 га (кадастровий номер :01:003:0151), цільове призначення-для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область Софіївський район Нововасилівська сільська рада і яка належала ОСОБА_3 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 478666 від 14 липня 2009 року, що виданий на підставі розпорядження Софіївської РДА № 625-р від 25.12.2008 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В.Шумська