АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 квітня 2018 року

м.Харків

справа № 641/6882/17

провадження № 22-ц/790/1291/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач Державний реєстратор Зміївської міської ради Харківської області ОСОБА_2,

треті особи Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_3» в особі відділення ПАТ «ПУМБ» у місті Харкові, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Зміївської міської ради Харківської області ОСОБА_2, треті особи Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_3» в особі відділення ПАТ «ПУМБ» у місті Харкові, ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення щодо реєстрації прав та їх обтяжень за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 13 жовтня 2017 року, постановлену під головуванням судді Чайка І.В.,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора Зміївської міської ради Харківської області ОСОБА_2, треті особи Публічне акціонерне товариство «Перший Український ОСОБА_3» в особі відділення ПАТ «ПУМБ» у місті Харкові, ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення щодо реєстрації прав та їх обтяжень.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 13 жовтня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі, розяснено позивачу право на звернення до суду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу передати на розгляд до Комінтернівського районного суду міста Харкова.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; вказує, що незважаючи на те, що державний реєстратор є субєктом владних повноважень, даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спірні правовідносини виникли з кредитних зобовязань.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що предметом розгляду справи є дія державного реєстратора, який є посадовою особою органів місцевого самоврядування, тому справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону.

Судом встановлено, що 14 лютого 2008 року між ЗАТ «Перший Український ОСОБА_3», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український ОСОБА_3», та ОСОБА_1, ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1. Вказаний договір укладено на забезпечення виконання кредитного зобовязання, відповідно до умов якого ОСОБА_3 надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 156 550 грн.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 20 липня 2017 року з метою задоволення вимог ПАТ «Перший Український ОСОБА_3» та погашення заборгованості за кредитним договором від 14 лютого 2008 року, розмір якої складає 212 379, 77 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу квартири АДРЕСА_1 на прилюдних торгах відповідно до договору іпотеки. Встановлено початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому ніж встановленої у звіті про незалежну оцінку обєкту нерухомого майна від 05.04.2017 року, складеного ТОВ «Ріелті-брокерідж», у розмірі 536 520 грн.

Наразі вищевказане рішення є предметом касаційного оскарження, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 21 серпня 2017 року відкрито провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на вищевказане рішення суду апеляційної інстанції.

04 липня 2017 року Державним реєстратором Зміївської міської ради Харківської області ОСОБА_2 проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1, власниками якої були ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя він не укладав, тому у відповідача були відсутні підстави для реєстрації прав на квартиру за іншою особою.

Відповідно до положень ст. 15 ЦПК України (в редакції, яка була чинною на момент постановлення оскаржуваної ухвали), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження, можуть бути оскаржені до адміністративних судів.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

За змістом п. 8 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно статті 9 цього Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус.

Повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, нотаріуси.

Відповідно до частини другої статті 30 цього Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації.

Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 14.06.2016 року по справі №21-41а16, у справах про оскарження рішень (дій, бездіяльності) державних реєстраторів, у випадку, якщо спірні правовідносини пов'язані з невиконанням умов цивільно-правової угоди, такий спір не є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини в даній справі пов'язані з невиконанням позичальником умов кредитного договору від 14.02.2008 року. Крім того, питання переоформлення права власності на спірну квартиру регламентоване іншим-цивільно-правовим договором - договором іпотеки від 14.02.2008 року, укладеного на забезпечення виконання основного кредитного зобов'язання між ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ПАТ «Перший Український ОСОБА_3».

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, не зясував, підстави заявленого позову, та передчасно зробив висновок про те, що справа не підлягає розгляду а порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 379, 381, 382, 383, 384, п. 9 Перехідних Положень ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 13 жовтня 2017 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

ОСОБА_5

Повне судове рішення виготовлено 03.04.2018 року.