Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 50 Доповідач Коломієць О.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Талько О.Б., Павицької Т.М.

за участю секретаря

судового засідання: Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/11041/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітню дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною шести років

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 12 грудня 2017 року, яке ухвалено суддею Перекупкою І.Г. у м.Житомирі

встановив:

У серпні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та стягнути аліменти на її утримання в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 1000,00 грн., до досягнення дитиною шестирічного віку. В обґрунтування вимог позивачка зазначила, що не працює, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, знаходиться у тяжкому матеріальному становищі. Дитина потребує домашнього догляду за станом здоров'я до шести років, на його догляд та лікування потрібні додаткові витрати.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 12.12.2017 р. позов задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29.09.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частки всіх видів доходу відповідача, починаючи з 19.08.2017 р. до 19.08.2020 р. Вирішено питання про судові витрати.

Відповідач, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 скасувати та ухвалити в цій частині нове про відмову в задоволенні даних позовних вимог. При цьому зазначає, що при вирішенні справи в основу рішення в цій частині було покладено довідку про те, що дитина потребує домашнього догляду та не може відвідувати дитячий заклад. Однак, скаржник вважає, що така довідка містить лише загальні положення, які не можна розцінювати як достатні для встановлення істини у справі.

Позивач ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечила, надіславши відзив, у якому просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Богунського районного суду м. Житомира залишити без змін. Рішення суду вважає законним, обґрунтованим та прийнятим у повній відповідності з нормами матеріального та процесуального права. Вказує, що посилання відповідача на невідповідність медичної довідки є безпідставними, оскільки вона відповідає формі первинної облікової документації № 080-1/о, яка затверджена Наказом МОЗ України від 11.06.2012 р. № 430. А дата про дійсність довідки до 19.02.2018 р. є датою наступного огляду дитини, який відбувається кожні 6 місяців до досягнення дитиною шести років.

В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги і просили скасувати рішення в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною шести років.

Представник відповідача просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини передбачене статтею 84 СК України.

Аналіз даної норми свідчить, що таке право у дружини виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) вагітність або проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років або шести років, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку; 2) походження дитини від чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв'язку (усиновлення, факт біологічного походження); 3) здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. Для виникнення у дружини права на аліменти від її чоловіка потрібна сукупність вказаних вище фактів.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Зі змісту свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Також встановлено і не заперечується сторонами, що наразі вони припинили шлюбні відносини і проживають окремо.

Відповідно до акту про проживання особи в житловому приміщенні малолітній ОСОБА_4 проживає разом з матір'ю ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.13).

Згідно довідки № 121 протоколу № 47 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 потребує домашнього догляду (а.с.3).

Суд першої інстанції задовольняючи позов в частині стягнення аліментів на утримання дружини виходив з інтересів дитини, яка потребує домашнього догляду, а мати дитини відповідно до ст. 84 СК України має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до частини першої ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ч. 2 ст. 80 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 84 СК України, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Встановлено, що відповідач є працездатною особою, офіційно працює в Головному управлінні Національної поліції в Житомирській області, інших осіб на утриманні не має. Згідно довідки № 30 протоколу № 9 від 13.02.2018 р., яка дійсна до 19.08.2018 р., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 хворіє, перебуває на диспансерному обліку з 30.11.2016 р. та потребує домашнього догляду (а.с.73).

Із змісту апеляційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до скарги матеріалів вбачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи були предметом дослідження і оцінки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення. Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача в розмірі 1/8 частини від усіх видів доходу до досягнення сином ОСОБА_4 шести років з урахуванням матеріального становища відповідача.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргуОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м.Житомира від 12 грудня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 березня 2018 року.

Головуючий: Судді: