АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№06.115/796/158/2018
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Колесник О.М.
№22-ц/796/1941/2018 Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

судді-доповідача Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_3 про виправлення описки в постанові Апеляційного суду міста Києва від 21 лютого 2018 року в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України про стягнення індексації заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_3 152 грн. 83 коп. в рахунок стягнення індексації заробітної плати. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної Прикордонної служби України на користь держави 640 грн. судового збору.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 21 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року залишити без змін.

Також в даній поставові зазначено, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

10 березня 2018 року ОСОБА_3 на адресу Апеляційного суду міста Києва направлено заяву про виправлення описки, в якій вона просить виправити описку в резолютивній частині постанови та замість речення «Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає» зазначити речення «Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції».

Заява обґрунтована тим, що судом першої інстанції справа не розглядалась в порядку спрощеного провадження та до малозначних судом не віднесена, тому вважає, що зазначення в постанові про те, що вона не підлягає оскарженню в касаційному порядку є опискою.

В інакшому випадку вважатиме, що судом апеляційної інстанції свідомо обмежено доступ її, як позивача і громадянина України, до правосуддя.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

У відповідності з ч.2 ст. 269 ЦПК України, питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 269 ЦПК України передбачено, що суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення.

У резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Як вбачається з поданої ОСОБА_3 заяви про виправлення описки, остання фактично проситьвнести зміни в резолютивну частину постанови від 21.02.2018 року шляхом зазначення речення «Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції», замість речення «Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає».

Згідно пункту 1 частини 1 статті 389 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема, рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Частиною 3 ст. 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню:

1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом;

2) судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно ч. 6 ст. 19 ЦПК України, малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом правилами пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред'явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

ОСОБА_3 у жовтні 2016 року звернулася до суду з позовом до Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.03.2016 року по 28.08.2017 року (дата звернення до суду з позовом) у розмірі 74999,08 грн., 152 грн. 83 коп. - суму індексації з заробітної плати та 3 000 грн. - моральної шкоди. (а.с. 89-92)

Відповідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2016 році прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць у розмірі з 1 травня 2016 року - 1 450 гривень.

Тобто ціна позову становила 78151,91 грн. та не перевищувала ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

З огляду на те, що 15.12.2017 року набрав чинності Цивільний процесуальний кодекс України, в редакції Закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, та те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто справа є малозначною, тому судом апеляційної інстанції, з урахуванням п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, яким визначено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, в резолютивній частині постанови від 21.02.2018 року зазначено, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини в справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Отже, внесення змін про які просить ОСОБА_3 в постанову суду є неприпустимим у розумінні ст. 269 ЦПК України.

Оскільки в постанові Апеляційного суду міста Києва від 21 лютого 2018 року не допущено описок в розумінні ст. 269 ЦПК України, тому заяваОСОБА_3 про виправлення описки задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 269 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про виправлення описки в постанові Апеляційного суду міста Києва від 21 лютого 2018 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Л.Д.Українець

Судді М.І.Оніщук

В.А. Шебуєва