АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/218/18Головуючий по 1 інстанції - Чубай В. В.
Категорія: 48 Доповідач в апеляційній інстанції - Пономаренко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

суддів Гончар Н. І., Пономаренка В.В., Сіренка Ю.В.

секретар Попова М.В., Торопенко Н.М.

за участю:

позивача ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4

третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2017 року, ухваленого під головуванням судді Чубай В.В. (повний текст рішення виготовлено 30 листопада 2017 року), у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_5, орган опіки та піклування Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, орган опіки та піклування Франківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_8, :

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулася до суду із позовом про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_8

В обґрунтування позову зазначала, що позивач ОСОБА_3 є колишньою свекрухою відповідача, оскільки син позивача та відповідач перебували у шлюбі, який наразі розірвано рішенням суду. Від шлюбу син позивача та відповідач мають дитину, яка залишилася проживати з відповідачем. При цьому відповідач чинить перешкоди позивачу та її сину у спілкуванні з дитиною, перешкоджає зустрічам з дитиною. Загалом відповідач від різних чоловіків народила п'ятеро дітей, четверо з яких проживають з нею у жахливих умовах, антисанітарії, оскільки відповідач у зв'язку з аморальною, антисоціальною поведінкою не займається дітьми та не піклується про них. Відповідач має скрутне матеріальне становище, кредити, внаслідок чого діти не забезпечені одежею, іграшками, нормально не харчуються та фактично кинуті на призволяще, що загрожує їхньому життю та здоров'ю. Дитина сина позивача має вік два роки та є найменшою за віком серед інших дітей, що значно ускладнює її становище. Натомість позивач має можливість піклуватися про дитину свого сина та забезпечити їй належні умови для розвитку, оскільки її родина матеріально забезпечена, та має всі можливості для цього, зокрема комфортний будинок, сад, господарство, стабільний дохід. З огляду на викладене, посилаючись на Декларацію прав дитини, Конституцію України та норми Сімейного кодексу України, позивач просила суд визначити місце проживання дитини з нею.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на неповне встановлення обставин справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зокрема зазначає, що позивач звернулась до суду з тих міркувань, що її малолітній внук позбавлений цивілізованих та сучасних, тобто. Здорових умов проживання зі своєю рідною матрію - відповідачем по справі.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Відповідно до п. 8 Перехідних Положень ЦПК України, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно до п. 9 Перехідних Положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів судової палати приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Так, колегією суддів за матеріалами справи встановлено, що рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області № 709/377/17 шлюб між третьою особою ОСОБА_7 та відповідачем розірвано (а.с. 17-18).

Відповідач та третя особа ОСОБА_7 є батьками дитини - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 3 вересня 2015 року серії НОМЕР_1 (а. с. 16).

Розпорядження Чорнобаївської РДА Черкаської області від 4 вересня 2017 року № 157 третій особі ОСОБА_7 встановлено дні і години зустрічі з дитиною з 10:00 до 16:00 кожної суботи місяця за місцем проживання дитини або іншому місці в присутності матері та інші дні і години за домовленістю між батьками; зобов'язано матір дитини (відповідача) не перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні; зобов'язано батька (третя особа ОСОБА_7.) вчасно повертати дитину матері (а. с. 19).

Позивач є бабою дитини, оскільки вона перебуває у шлюбі з третьою особою ОСОБА_5 та вони є батьками третьої особи ОСОБА_7, що підтверджується копіями свідоцтва про укладення шлюбу від 16 липня 1977 року серії НОМЕР_2 та свідоцтва про народження від 19 серпня 1978 року серії НОМЕР_3 (а. с. 13).

Згідно з довідкою-характеристикою від 22 листопада 2017 року № 677, виданою Придніпровською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області, та характеристикою від 23 листопада 2017 року № 354, виданою Жовтневим психоневрологічним інтернатом, позивач працює в даній установі медичною сестрою, зарекомендувала себе як відповідальна, доброзичлива, привітна, добра господиня, вимоглива до себе, працелюбна, користується авторитетом у селі, приймає участь у художній самодіяльності, приймає участь у громадському житті села, шкідливих звичок не має (а. с. 58, 59).

Позивач, її чоловік - третя особа ОСОБА_5 та син - третя особа ОСОБА_7 проживають за адресою: АДРЕСА_1 у приватному будинку з усіма зручностями, який закінчений будівництвом, що підтверджується копією технічного паспорту (а. с. 21-27).

Згідно з характеристикою від 1 листопада 2017 року, наданою ТОВ «Рабен Україна», третя особа ОСОБА_7 під час роботи на посаді співробітника охорони з 1 липня 2017 року зарекомендував себе з позитивного боку, службові обов'язки виконує відповідально та сумлінно, за що має заохочення, у колективі користується авторитетом та підтримкою, ввічливий у спілкуванні, поганих звичок не має.

Частинами 4 і 5 ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Так, відповідно до висновку органу опіки та піклування Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 22 листопада 2017 року № 676 (а. с. 51), враховуючи акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї позивача (а.с. 52), наявність всіх необхідних умов для проживання дитини, Чорнобаївському районному суду Черкаської області рекомендовано визначити місце проживання дитини у приватному домоволодінні позивача за умови, що це не призведе до позбавлення прав батьків на неї.

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї позивача від 21 листопада 2017 року сім'я має земельну ділянку площею 0,15 га, на якій розташовано будинок і сад з фруктовими деревами, у підсобному господарстві є кури. Житловий будинок має всі зручності, газифікований, з сучасним ремонтом, меблями та побутовою технікою. Є окрема кімната для дитини, маються іграшки та дитячий одяг (а.с. 52).

Відповідач згідно з довідкою-характеристикою від 7 листопада 2017 року № 866, виданою Франківською сільською радою Чорнобаївського району Черкаської області, відповідач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, зареєстрована та проживає за адресою:АДРЕСА_2 разом з сином ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочкою - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, дочкою - ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5, сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дочка ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживає окремо. Відповідач у побуті веде себе стримано, алкоголь не вживає, неконфліктна, зарекомендувала себе як доброзичлива та працелюбна. Компрометуючі матеріали на неї відсутні (а. с. 54).

Згідно з довідкою Чорнобаївської ЦРЛ від 6 листопада 2017 року відповідач під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває, за медичною допомогою не зверталася (а. с. 56).

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання багатодітної родини відповідача від 10 листопада 2017 року № 880 вбачається, що будинок перебуває в належному стані, постійно здійснюється поліпшення житлових умов, планується встановлення бойлеру. Одяг і взуття для дітей у наявності на кожен сезон окремо, є іграшки та інші речі для всебічного розвитку дітей. Продуктами харчування та консервацією родина забезпечена. Житлово-побутові умови родини відповідача є належними та не заважають повноцінно виховувати дітей (а.с. 55).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 155 СК України що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Частиною 1 ст. 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому ч. 3 цієї статті Кодексу якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них.

Виходячи зі змісту вказаних норм, під час розгляду справи про визначення місця проживання дитини з одним із батьків, суд, встановивши, що жоден з них не може створити належні умови для виховання та розвитку дитини, на вимогу баби чи діда або інших родичів, які залучені до участі у цій справі, може передати дитину комусь з них.

Колегія суддів вважає, що районним судом вірно вказано, що у даній справі, баба дитини є позивачем, що суперечить вимогам вказаної вище норми закону, оскільки, як зазначено вище, такий спір має розглядатися між батьком та матір'ю дитини і лише у разі встановлення неможливості створення належних умов для дитини обома батьками, суд може передати дитину бабі.

Більше того, принципом 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

В принципі 7 Декларації вказано, що найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути керівним принципом для тих, на кому полягає відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність полягає насамперед на її батьках.

Колегія вважає за необхідне вказати наступне, що абсолютно вірно враховуючи вік дитини, а також встановлені у судовому засіданні обставини суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що не немає підстав для зміни місця проживання дитини. Зокрема, судом встановлено, що житлово-побутові умови, в яких перебуває дитина, є належними та не заважають повноцінному її вихованню. Можливості позивача створити більш сприятливі умови для проживання дитини, ніж створені відповідачем, не можуть слугувати підставою для зміни місяця проживання дитини і відібрання її у матері, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги ретельно перевірені судом апеляційної інстанції, є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції і не містять підстав для скасування рішення.

Відповідно до вимог ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суд першої інстанції ухвалив з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишає без задоволення, а рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2017 року у даній справі залишає без змін.

Керуючись ст. ст.35, 258, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_5, орган опіки та піклування Придніпровської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, орган опіки та піклування Франківської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_8 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 28 березня 2018 року.

Судді Гончар Н. І.

Пономаренко В.В.

Сіренко Ю. В.