АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/6/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Гриньова А.М.

з участю представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/10154/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2016 року в складі судді Колієва С.А. по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, товариства з обмеженою відповідальністю «СТОА - АВТОТОРГСЕРВІС» про визнання договору комісії, договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності, витребування майна.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

В травні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, визнання права власності та витребування майна, після неодноразового уточнення, свої вимоги збільшив, просив визнати недійсним договір комісії автомобіля «Chevrolet Tacuma», 2004 року випуску, д.н. НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_8 та ТзОВ «СТОА - АВТОТОРГСЕРВІС» 16 серпня 2013 року, визнати недійсним договір купівлі-продажу вказаного вище автомобіля на підставі якого було видано довідку -рахунок про придбання автомобіля ОСОБА_7, визнати за ним право власності на спірний автомобіль та витребувати його від ОСОБА_4

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що він є власником автомобіля «Chevrolet Tacuma», 2004 року випуску, д.н. НОМЕР_1. 1 серпня 2006 року він видав своїй дочці ОСОБА_8 і своєму зятеві ОСОБА_6 нотаріально посвідчену довіреність на право експлуатації та розпорядження автомобілем. В подальшому він дізнався, що 13 серпня 2013 року невідома особа від його імені продала автомобіль ОСОБА_7, а та в свою чергу, 28 січня 2014 року продала автомобіль ОСОБА_4 Вказував, що ні він, ні уповноважені ним особи не відчужували автомобіль ОСОБА_7, внаслідок чого цей правочин не відповідає вимогам закону та є недійсним. На даний час ОСОБА_4 не визнає його право власності на автомобіль та відмовляється його повертати.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2016 року позов задоволено частково, визнано недійсним договір комісії автомобіля «Chevrolet Tacuma», 2004 року випуску кузов № НОМЕР_3,д.н. НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_9 та ТзОВ «СТОА-АВТОТОРГСЕРВІС» від 16 серпня 2013 року.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на автомобіль «Chevrolet Tacuma», 2004 року випуску кузов № НОМЕР_3 та витребувано у ОСОБА_4 на користь

_____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Колієв С.А. Провадження № 22-ц/792/ 6/18

Доповідач - Костенко А.М. Категорія № 19

ОСОБА_5 вказаний автомобіль.

В решті задоволення позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Не погодилася із таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

На думку апелянта, висновок суду про відсутність згоди власника автомобіля та його представників на зняття його з обліку не ґрунтується на законних доказах, суд посилався на висновки невідомої експертизи. При цьому не приймаючи до уваги докази надані її представником та заявлені ним клопотання.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_4 наполягає, що всі дії при знятті автомобіля з обліку вчиняв зять позивача, а сам автомобіль та ключі від нього разом з усіма документами на комісійний ринок передала дочка ОСОБА_5 - ОСОБА_8, яка діяла на підставі доручення, після отримання згоди власника автомобіля. Крім того, на думку апелянта суд не дав повної оцінки зібраним по справі доказам, не розглянув всі заявлені клопотання та не допитав важливих свідків, а тому його висновки суперечать дійсним обставинам справи. З огляду на такі обставини, апелянт просить, скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2016 року та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України нова редакція, якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах апеляційної інстанції, провадження по яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому діючою редакцією ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Так судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 29 грудня 2005 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 від 30.12.2005 року ОСОБА_5 набув право власності на автомобіль марки «Chevrolet Tacuma», 2004 року випуску, д.н. НОМЕР_1.

01 серпня 2006 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і ОСОБА_8 було укладено договір доручення в письмовій формі у вигляді нотаріально посвідченої довіреності, за якою ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_6 і ОСОБА_8 (кожний вправі діяти самостійно, незалежно один від одного) бути його представником з питань експлуатації та (або) розпорядження, належного йому автомобіля марки «Chevrolet Tacuma», 2004 року випуску, д.н. НОМЕР_1.

Для чого надав їм право : представляти його інтереси у відповідних установах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, у тому числі в органах нотаріату, Державтоінспекції, судових органах, а також у відношеннях з фізичними особами, зокрема з питань переобладнання транспортного засобу, заміни реєстраційного номера, ремонту, проходження технічного огляду, одержання свідоцтва про реєстрацію для виїзду за кордон, зняття транспортного засобу з обліку, одержання транзитних номерів, доставка транспортного засобу до місця реалізації, одержання тимчасового реєстраційного талону, постановка транспортного засобу на тимчасовий облік, укладати, змінювати та припиняти від його імені правочини, в тому числі договору купівлі-продажу, міни, найму (оренди), позички, зберігання, страхування, договори про відшкодування шкоди, завданої внаслідок експлуатації транспортного засобу чи його пошкодження, підряду на проведення ремонтних робіт, одержувати за договорами, належні йому грошові кошти, сплачувати, належні з нього платежі, в тому числі страхові та пов'язані з відшкодуванням шкоди, транспортні податки та одержувати від його імені будь-які документи, дублікат реєстраційного документу, в разі його втрати, розписуватись за нього, а також виконувати інші дії і формальності, пов'язані з даним дорученням.

Довіреність видана строком на п'ятдесят років з правом передоручення, дійсна до першого серпня 2056 року та нотаріально посвідчена в м. Хмельницький приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новченковим І.В.

За змістом даної довіреності ОСОБА_5, надав ОСОБА_6 і ОСОБА_8 право володіти, користуватись та розпоряджатись даним автомобілем, після чого передав їм даний автомобіль, який і перебував у володінні вказаних осіб.

В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_8 розпоряджалися та володіли даним автомобілем на власний розсуд.

21 травня 2013 року, автомобіль марки «Chevrolet Tacuma», 2004 року випуску, д.н. НОМЕР_1. був знятий з реєстраційного обліку в органах МРЕВ з метою подальшої реалізації. Вказані дії були проведені відділом РЕР ДАІ з обслуговування м. Рівне Рівненського та Здолбунівського районів на підставі заяви №17972721 від 21.05.2013 року, поданою від імені ОСОБА_5 (власника автомобіля) його довіреною особою - ОСОБА_6, який діяв на підставі вищевказаної довіреності від 01.08.2006 року.

16 серпня 2013 року ТзОВ «СТОА-АВТОТОРГСЕРВІС» було видано довідку-рахунок серії ААВ № 396487 на ім'я ОСОБА_7, якою посвідчено продаж і видачу їй автомобіля марки «Chevrolet Tacuma», 2004 року випуску, д.н. НОМЕР_1.

Як вбачається з книги реєстрації договорів ТзОВ «СТОА-АВТОТОРГСЕРВІС» в даній книзі внесено запис про продавця автомобіля - ОСОБА_5 в особі ОСОБА_8

5 вересня 2013 року, право власності на спірний автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_7 та змінено реєстраційний номер автомобіля на НОМЕР_6.

28 січня 2014 року, спірний автомобіль знову було знято з обліку для реалізації і того ж дня відчужено ОСОБА_4 на підставі довідки-рахунку від 28.01.2014 року, виданої ТОВ «МВП Груп».

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

У відповідності до ст. ст. 237, 244 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

За нормами ст. 229 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Згідно ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як на підставу своїх вимог позивач послався на матеріали кримінального провадження, за якими на його думку, встановлено факт вибуття спірного автомобіля з володіння ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не з їхньої волі, а іншим шляхом.

З такими доводами позивача погодився і суд першої інстанції, однак такий висновок є передчасним.

Кримінальне провадження було порушено на підставі заяви ОСОБА_5 про незаконне заволодіння в м. Хмельницькому невстановленою особою його автомобілем марки «Chevrolet Tacuma», 2004 року випуску, д.н. НОМЕР_1., чим спричинено йому матеріальну шкоду.

В ході даного кримінального провадження, ОСОБА_6 показав, що разом з ОСОБА_8, в грудні 2012 року передав вищевказаний автомобіль в автоломбард в забезпечення повернення ним, отриманої в ломбарді позики. Разом з автомобілем передав ключі, технічний паспорт на автомобіль та доручення від імені ОСОБА_5 від 1 серпня 2006 року. Відповідним правочином така передача оформлена на була . В подальшому, автомобіль йому повернутий не був, оскільки позику в ломбард він вчасно не повернув. Лише в 2014 році хотів повернути кошти, однак дізнався, що автомобіль вже проданий.

Особа, якій за словами ОСОБА_6 він передавав автомобіль, в кримінальному провадженні даний факт заперечила.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідним правочином така передача оформлена на була.

Також, в ході кримінального провадження було проведено дві судові почеркознавчі експертизи щодо встановлення особи, яка поставила підпис у заяві №17972721 від 21.05.2013 року в органах МРЕВ під час зняття автомобіля з обліку.

За висновком первинної судової почеркознавчої експертизи від 17 грудня 2014 року, дати відповідь на поставлене питання «Чи виконаний підпис у графі «Зміст заяви перевірив (ла) довірена особа» у заяві №17972721 від 21.05.2013 року ОСОБА_6 не представляється можливим, так як було встановлено співпадаючі та розбіжні ознаки.

За висновком іншої судової почеркознавчої експертизи від 10 березня 2015 року підпис у графі «Зміст заяви перевірив (ла) довірена особа » у заяві №17972721 від 21.05.2013 року виконаний не ОСОБА_6, а іншою особою.

Отже ці два висновки є суперечливими, а інших експертиз проведено не було.

Крім того, суд першої інстанції також посилається на встановлення в ході кримінального провадження тієї обставини, що у витягу з книги реєстрації договорів ТзОВ «СТОА-АВТОТОРГСЕРВІС» міститься запис про продавця ОСОБА_5 в особі ОСОБА_8 серія паспорта НОМЕР_7, виданим Хмельницьким МВ УМВС України 22.07.1997 року, яка діяла на підставі довіреності, хоча паспорт за номером НОМЕР_7, виданий Хмельницьким МВ УМВС України 22.07.1999 року, насправді не видавався ОСОБА_8 і такі дані не відповідають її дійсному паспорту.

Однак інших слідчих дій (впізнання з працівниками ТзОВ «СТОА-АВТОТОРГСЕРВІС», МРЕВ, ОСОБА_7 хто продавав автомобіль, очних ставок, допиту особи, якій ОСОБА_6 передавав автомобіль, тощо) для встановлення факту вибуття з володіння ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не з їхньої волі автомобіля, а іншим шляхом, проведено не було, інших доказів для встановлення таких тверджень в ході кримінального провадження здобуто не було.

На даний час, в ході вищевказаного кримінального провадження достеменно не встановлено, хто саме здійснював відчуження автомобіля через комісійну організацію, ОСОБА_6 або ОСОБА_8 чи інша конкретна особа, не встановлено чи мають взагалі місце шахрайські дії по заволодінню чужим майном - спірним автомобілем позивача. Дане кримінальне провадження не закінчено, по ньому не постановлено обвинувального вироку з встановлення винних осіб та встановлення факту незаконного заволодіння майном позивача, що могло б бути преюдицією при розгляді даної цивільної справи.

Отже, за цих обставин, вважати матеріали кримінального провадження достатніми доказами, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які є предметом доказування в даній цивільній справі, як це передбачено ст. 80 ЦПК України не є можливим.

В той же час, в суді першої інстанції по даній цивільній справі не було зібрано чи безпосередньо досліджено судом інших доказів щодо підтвердження вказаних позивачем обставин вибуття автомобіля з володіння довірителів.

Ні ОСОБА_6, ні ОСОБА_8 жодного разу, в суд не прибули, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, їх представник подавав заяву про розгляд справи у їх відсутність, своїх пояснень суду не надавали, що може свідчити про відсутність їхнього бажання доводити факт вибуття спірного автомобіля не з їхньої волі, іншим шляхом.

Крім того, слід звернути увагу, що сам ОСОБА_6 в ході кримінального провадження стверджував, що передав спірний автомобіль разом з ключами, технічним паспортом і довіреністю іншій особі в забезпечення виконання договору позики, тобто за таких тверджень ОСОБА_6, автомобіль вибув з володіння довірителів саме з їхньої волі.

Також, на запит суду апеляційної інстанції, з ТзОВ «СТОА-АВТОТОРГСЕРВІС» було надано копію договору про надання послуг при купівлі-продажу транспортних засобів і номерних агрегатів з видачею довідок-рахунків від 16 серпня 2013 року, з якого вбачається, що в присутності представника ТзОВ «СТОА-АВТОТОРГСЕРВІС» продавець ОСОБА_6, від імені ОСОБА_5, продав, а покупець ОСОБА_7 купила автомобіль марки «Chevrolet Tacuma», 2004 року випуску, д.н. НОМЕР_1.

Даний договір підписаний продавцем, покупцем та представником ТзОВ «СТОА-АВТОТОРГСЕРВІС».

Оригінал даного документу до суду наданий не був, однак в судовому засіданні апеляційного суду було допитано бувшого працівника ТзОВ «СТОА-АВТОТОРГСЕРВІС» ОСОБА_12

Вказаний свідок пояснив, що договір про надання послуг при купівлі-продажу транспортних засобів і номерних агрегатів з видачею довідок-рахунків від 16 серпня 2013 року між продавцем ОСОБА_6 та покупцем ОСОБА_7 було укладено в його присутності, даний договір підписаний ним як представником ТзОВ «СТОА-АВТОТОРГСЕРВІС». При цьому, ОСОБА_6 надав йому свій паспорт та він перевірив особу ОСОБА_6, також він видав довідку-рахунок, на підставі якої автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_7

Таким чином, за врахуванням всіх обставин справи, досліджених та здобутих судом першої та апеляційної інстанції доказів, слід прийти до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено без достатніх на те підстав та достатніх доказів щодо обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, тому є передчасним і підлягає скасуванню за недоведеністю позивачем своїх позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення:

В позові ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, товариства з обмеженою відповідальністю «СТОА - АВТОТОРГСЕРВІС» про визнання договору комісії, договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності, витребування майна відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 березня 2018 року.

Судді (підпис) А.М. Костенко

(підпис) Л.М. Грох

(підпис) О.І. Ярмолюк

Згідно з оригіналом А.М. Костенко