Справа № 275/358/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого -судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Дубчак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Брусилів Житомирської області цивільну справу № 275/358/18 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

10.05.2018 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованності за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 11.02.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав йому кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Свої зобов'язання з передачі грошових коштів банк виконав.

В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.03.2018 року заборгованість відповідача перед банком складає 79696,59грн., що складається з:

- заборгованості за кредитом 2298,90 грн.;

- заборгованісті по процентам за користування кредитом 69156,10 грн.;

- заборгованісті за пенею та комісією 3970,32 грн.;

- штрафу (фіксована частка) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 3771,27 грн.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість в сумі 79696,59 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав частково та просив застосувати строк позовної давності.

Суд, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 509, 1054 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 11.02.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір, згідно умов якого позивач надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 4000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 11-36).

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Однак, виходячи з поданих позивачем доказів, всупереч умовам кредитного договору та вимогам чинного законодавства України, відповідач не сплатив щомісячні платежі на повернення кредиту у строк, встановлений кредитним договором, зокрема, відповідно до графіку погашення кредиту, останні суми погашення за наданим кредитом відповідачем здійснені 27.09.2015 року, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а. с. 9,10).

У зв'язку з порушенням зобов'язань по кредитному договору та відповідно до наданого розрахунку позивачем заборгованності, станом на 31.03.2018 року відповідач має заборгованість у розмірі 79696,59грн., з якої: заборгованість за кредитом 2298,90 грн.;

заборгованість по процентам за користування кредитом 69156,10 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 3970,32 грн.; штрафу (фіксована частка) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 3771,27 грн.

Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення ( в даному випадку строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором) не узгоджується з положеннями, закріпленими у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме правопорушення.

В частині вимог позивача про стягнення з відповідача штрафів на загальну суму 4271,27 грн. необхідно відмовити із зазначених підстав.

У своїй заяві відповідач просив застосувати до позовних вимог строк позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені).

Згідно ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, яка свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (ч.1). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку 27.09.2015 року відповідач вніс останній платіж в розмірі 779,68 грн. на погашення кредитних коштів. Наведене у свою чергу свідчить про те, що відповідач вчинив дії, які свідчить про визнання ним боргу, що у свою чергу свідчить про переривання перебігу позовної давності.

При цьому суд не знаходить підстав для застосування строку позовної давності щодо боргу за тілом кредиту, так як сплата відповідачем платежу за кредитом перервала перебіг позовної давності, його перебіг почався заново і банк звернувся до суду з позовом в межах трирічного строку.

В той же час є підстави для застосування, передбаченого ст.257 ЦК України, трьох- річного строку позовної давності щодо стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом та річного строку позовної давності, передбаченого ст. 258ЦК України, щодо стягнення пені та комісії.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду 10.05.2018 року, то з відповідача підлягає стягненню: заборгованість по процентам за користування кредитом в межах строку позовної давності ( три роки) з 10.05.2015 року по 10.05.2018 року в розмірі 65811,40грн. та пеня в межах строку позовної давності ( один рік) з 10.05.2017 року по 10.05.2018 року в розмірі 1100грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 69210,30грн., що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 2298,90грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 65811,40грн. та пені в розмірі 1100грн.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судового збір у розмірі 1762,00 грн.

На підставі ст. ст. 256, 264, 267,509, 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст. ст. 10-13, 81, 141 , 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, 07.11.1985р.н.,ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", , заборгованість за кредитним договором б/н від 11.02.2011 року в сумі 69210,30( шістдесят девять тисяч двісті десять гривень тридцять копійок) гривень , що складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 2298,90 грн.; заборгованісті по процентам за користування кредитом в розмірі 65811, 40 грн., пені в розмірі 1100грн. та понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.І. Лівочка