Справа № 758/286/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2018 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М. ,

при секретарі судового засідання Філіпповій О.В., Горбані О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної академії статистики, обліку та аудиту про скасування наказу, внесення змін до трудової книжки, стягнення ненарахованої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2015 р. позивач звернувся до районного суду з позовом, за яким неодноразово уточнював свої позовні вимоги та за останньою редакцією своїх вимог просив визнати незаконним наказ № 4к від 02.01.2014 р. в частині безпідставного переведення позивача на 0,5 ставки професора кафедри ФЕД, зобов'язати відповідача внести зміни до трудової книжки позивача шляхом внесення запису про незаконність даного наказу, стягнути з відповідача не нараховану суму заробітної плати з врахуванням інфляційних втрат в сумі 318 278,75 грн. та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 351 730,0 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 2000 р. згідно контракту він працює у відповідача на посаді професора кафедри фундаментальних економічних дисциплін. Наказом ректора від 02.01.2014 р. № 4к позивачу неправомірно зменшено заробітну палату, при цьому він не був завчасно повідомлений про зміну діючих умов контракту, якими є розмір заробітної плати. На всі свої звернення до керівництва відповідача він не отримав відповіді. Тому просить стягнути безпідставно не нараховану йому заробітну плату за 12 місяців 2013/2014 навчального року та 7 місяці 2014/2015 навчального року в розмірі 225 568,0 грн., інфляційні втрати за період з вересня 2013 р. по серпень 2017 р. в розмірі 98 456,35 грн. Також просить стягнути моральну шкоду, що виразилась у моральних стражданнях та втраті нормальних життєвих зв'язків, яку він оцінює у 351 730,0 грн.

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 03.10.2017 р. матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали уточнені позовні вимоги в повному обсязі та надали пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам.

Представник відповідача, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи повторно не з'явився в судове засідання, неодноразово надав заяви про перенесення розгляду справи по різних підставах, в зв'язку з чим суд розглянув справу за його відсутності. Раніше через канцелярію суду представником відповідача подані заперечення, за якими сторона відповідача просить відмовити в позові, посилаючись на те, що переведення позивача на 0,5 ставки професора кафедри наказом № 4к від 02.01.2014 р відбулось в зв'язку з тим, що фактичне педагогічне навантаження ОСОБА_1 відповідало саме 0,5 ставки, що не суперечило вимогам трудового законодавства. 27.03.2015 р. позивач був звільнений за власним бажанням з посади професора кафедри ФЕД на 0,5 ставки згідно ст.38 КЗпП України.

За клопотанням сторони позивача ухвалою від 18.02.2016 р. по справі була призначена судово-бухгалтерська експертиза, про неможливість проведення якої через неподання документів експерт повідомив 07.07.2016 р.

За клопотанням сторони відповідача ухвалою від 29.09.2016 р. по справі була призначена судово-бухгалтерська експертиза, висновок якої та матеріали справи повернуті до суду 13.06.2017 р.

Суд, встановивши обставини та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків.

01.09.2000 р. позивач ОСОБА_1 зарахований за контрактом на посаду завідувача кафедри фундаментальних економічних дисциплін в Інститут статистики, обліку та аудиту (наказ № 73-к від 30.08.2000 р.), перетворений в Державну академію статистики, обліку та аудиту, якій було надано статус Національної академію статистики, обліку та аудиту, що є відповідачем у даній справі.

25.02.2013 р. позивач переведений на посаду професора кафедри фундаментальних економічних дисциплін відповідача, а з 02.01.2014 р. наказом № 4-к від 02.01.2014 р. переведений на 0,5 ставки професора даної кафедри.

Як вбачається з даного наказу від 02.01.2014 р., підставою для переведення позивача була службова записка декану фінансового факультету (т.1 арк.спр.113).

27.03.2015 р. позивач звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП.

Вищевказаний наказ від 02.01.2014 р. про переведення позивач вважає незаконним з підстав порушення його трудових прав на завчасне повідомлення про зміну істотних умов праці.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються КЗпП України.

Відповідно до ст.32 КЗпП України не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посаді, обумовленої трудовим договором.

Тим самим, переведення позивача на 0,5 ставки професора (тобто посаді, на якій він працював) не потребувало згоди позивача.

Приписами ст.233 ч.1 КЗпП України встановлені строки звернення до суду за захистом трудових прав, а саме: 3-місячний строк з дня коли, він дізнався, або повинен був дізнатись про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Тим самим, з позовними вимогами про скасування вищевказаного наказу позивач звернувся лише в листопаді 2015 р. (т.2 арк.спр.1-2), тобто 1 рік 10 місяців після видання наказу.

Поновлення судом строків допускається лише в разі їх пропуску з поважних причин (ст.234 КЗпП)

Підстав для поновлення позивачу строку для визнання незаконним вищевказаного наказу від 02.01.2014 р. не має навіть з врахуванням часу звернення позивача з первісним позовом (02.01.2015 р.) в зв'язку з тим, що він пропущений без поважних причин, оскільки з часу видання наказу та до часу звернення до суду позивач отримував свою зарплату в розмірі, яка менша вполовину, а тому не міг не знати підстав такого зменшення заробітної плати.

Пропуск позивачем строку позовної давності є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, а відтак суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позивачу вимог про скасування наказу № 4-к від 02.01.2014 р. з підстав пропуску строку для звернення до суду.

Оскільки позовні вимоги про стягнення не донарахованої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про скасування наказу, то і в задоволенні цих вимог також слід відмовити.

В зв'язку з цим суд не приймає до уваги висновок судово-економічної експертизи № 16609/16-45 від 31.05.2017 р. та надані документи щодо розміру нарахувань заробітної плати позивача.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст.32, 233 КЗпП України, керуючись п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.4, 12, 13, 76-80, 81, 258-259, 263, 264, 265, 267, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) до Національної академії статистики, обліку та аудиту (місцезнаходження: м.Київ, вул.Підгірна, 1, ) про скасування наказу від 02.01.2014 р. № 4-к, внесення змін до трудової книжки, стягнення ненарахованої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова