ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 листопада 2018 року

м. Харків

справа 646/2280/16-ц

провадження № 22-ц/818/156/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Брулевича В.В.,

ім'я (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 травня 2017 року в складі судді Журавель В.А.,

у с т а н о в и в :

В лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 та з урахуванням уточнень просив:

- встановити порядок користування співвласників квартирою АДРЕСА_1 відповідно до першого варіанту висновку № 2311 судової будівельно - технічної експертизи, складеного 06 березня 2017 року Харківським науково - дослідним інститутом судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса;

- виділити йому у користування кімнату № 6 площею 10,3 кв.м., кладову «2» площею 1,6 кв.м.;

- виділити ОСОБА_2 у користування кімнату № 7 площею 17,1 кв.м., балкон площею 3,2 кв.м.;

- залишити у загальному користуванні сторін коридор «1» площею 6,2 кв.м., вбиральню «3» площею 0,9 кв.м., кухню «5» площею 5,7 кв.м., ванну «4» площею 1,9 кв.м.;

- усунути йому перешкоди у користуванні житлом та вселити до квартири АДРЕСА_1;

- вирішити питання про судові витрати.

Позов мотивовано тим, що спірна двокімнатна квартира АДРЕСА_1 належить сторонам по 1/2 частині: ОСОБА_1 - на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01 вересня 2010 року державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори Грошевою О.Ю. за реєстровим № 5-3056; ОСОБА_2 - на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10 липня 2008 року державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-3054. Відповідно до технічного паспорту, виданого 08 липня 2015 року Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «ХМБТІ») квартира складається: з 2 кімнат, житловими площами 10,3 кв.м. та 17,1 кв.м.; кухні площею 5,7 кв.м.; сполученої вбиральні площею 0,9 кв.м.; ванної кімнати площею 1,9 кв.м.; коридору площею 6,2 кв.м.; вбудованої шафи площею 1,6 кв.м.; балкона площею 3,2 кв.м. Посилаючись на те, що відповідач чинить перешкоди у користуванні його власністю, просив задовольнити позов.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 травня 2017 року позов задоволено. Встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1. Виділено: у користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 17,1 кв.м. та балкон площею 3,2 кв.м.; ОСОБА_1 - житлову кімнату 10,3 кв.м. та кладову площею 1,6 кв.м. В загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено коридор «1» площею 6,2 кв.м., вбиральню «3» площею 0,9 кв.м., кухню «5» площею 5,7 кв.м., ванну «4» площею 1,9 кв.м. Усунено перешкоди у користуванні власністю та вселено ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 21 коп. та витрати на проведення судової експертизи - 4 404 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_1, кожному належить по 1/2 частині. Відповідно до статті 358 ЦПК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. ОСОБА_2 чинить перешкоди у користуванні ОСОБА_1 квартирою, тому позивач позбавлений можливості вселитися та проживати в ній. Порядок користування спірною квартирою встановлено на підставі першого варіанту висновку № 2311 судової будівельно - технічної експертизи, складеного 06 березня 2017 року Харківським науково - дослідним інститутом судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса. Нормами статтей 321 та 391 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

10 липня 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу до Апеляційного суду Харківської області. Посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок № 2311 судової будівельно - технічної експертизи, складений 06 березня 2017 року Харківським науково - дослідним інститутом судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса, не відповідає дійсності, оскільки експертиза проводилась на підставі застарілих технічних даних та без огляду спірної квартири експертом. У грудні 2015 року були зроблені перепланування у даній квартирі шляхом знесення несучої перегородки між житловою кімнатою та коридором, внаслідок чого житлова площа збільшилась з 27,4 кв.м. до 35,4 кв.м., але площа міст загального користування зменшилась. Без порушення балансу інтересів співвласників спірної квартири неможливо виділити у користування їм спільні ізольовані кімнати, а тому є підстави для відмови у задоволенні позовних вимог позивача. Зазначив, що докази на підтвердження факту створення будь - яких перешкод позивачу у користуванні спірною квартирою відсутні.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2018 року в складі судді Кружиліної О.А. відкрито апеляційне провадження по даній справі.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21 вересня 2018 року справа призначена до розгляду в судовому засіданні.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

02 жовтня 2018 року вказану апеляційну скаргу передано до Харківського апеляційного суду.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року в складі судді Котелевець А.В. ОСОБА_2. поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 травня 2017 року та відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

30 липня 2018 року ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, ухваленим на підставі належним чином оцінених доказів.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положеннями статті 321 ЦК України встановлено принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина 1 статті 319 ЦК України).

Норма статті 391 ЦК України визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення будь-яких порушень свого права від будь - яких осіб будь-яким способом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно до статтей 356 та 358 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю; право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Задовольняючи позов в частині усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для усунення позивачу перешкод у користуванні належним йому на праві власності майном шляхом його вселення у квартиру.

В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Згідно з частиною 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

З метою з'ясування обставин, що мають значення для справи, ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2017 року призначено судову будівельно - технічну експертизу за наявними у справі матеріалами.

Висновком № 2311 судової будівельно - технічної експертизи, складеним 06 березня 2017 року Харківським науково - дослідним інститутом судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса запропоновано варіанти порядку користування квартирою АДРЕСА_1 з відступом від ідеальних часток співвласників.

Вказаний висновок складено на підставі дослідження, проведеного шляхом вивчення та аналізу технічної документації, що є у матеріалах справи, а саме - технічного паспорту, виданого КП «ХМБТІ» станом на 06 червня 2008 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказував, що у грудні 2015 року ним були зроблені перепланування у спірній квартирі шляхом знесення несучої перегородки між житловою кімнатою та коридором, внаслідок чого житлова площа збільшилась з 27,4 кв.м. до 35,4 кв.м., але площа міст загального користування зменшилась. На даний час квартира АДРЕСА_1 має житлову площу - 35,4 кв.м., складається з двох кімнат площами 18,3 кв.м. та 17,1 кв.м., кухні площею 5,6 кв.м., вбиральні площею 0,9 кв.м., ванної кімнати площею 2,0 кв.м. В результаті проведеної відповідачем перебудови квартири вбудована шафа та коридор, про наявність яких вказував старий технічний паспорт, на теперішній час відсутні. Площа цих приміщень увійшла до вітальні, яка є прохідною. Ці ж обставини підтвердив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 - представник ОСОБА_2 та надав технічний паспорт, виготовлений 02 липня 2018 року Приватним підприємством «Міський центр нерухомості».

Таким чином, в основу оскаржуваного рішення було покладено висновок експертизи, складений без врахування реальних технічних характеристик спірної квартири на підставі застарілих технічних даних та без огляду спірної квартири.

Судом апеляційної інстанції в судовому засіданні представникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було роз'яснено про їх право на заявлення відповідного клопотання, однак вказаним правом сторони не скористалися.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи (пункти 1, 3 частини 1 статті 376 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції в частині встановлення порядку користування квартирою підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту створення будь - яких перешкод ОСОБА_1 у користуванні спірною квартирою не можуть бути прийняті до уваги, оскільки матеріалами справи доведено, що позивач позбавлений доступу до житла, співвласником якого він є. Так, в приватизаційній справі № 215690 міститься Акт КП «ХМБТІ» від 10 червня 2010 року та доповідна записка начальника відділу КП «ХМБТІ» від 16 червня 2010 року про те, що ОСОБА_2 не надає доступу до квартири АДРЕСА_1.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

На підставі норм статті 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню сума судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 826 грн. 83 коп.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 1, 3 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 травня 2017 року-скасувати в частині встановлення порядку користування квартирою та ухвалити в цій частині нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою - відмовити.

В іншій частині рішення - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 826 грн. 83 коп. (вісімсот двадцять шість грн. 23 коп.).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 03 грудня 2018 року.

Головуючий - А.В. Котелевець

Судді - Р.М. Піддубний

О.Ю. Тичкова