АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року м. Київ

Справа №757/52805/16-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 20 червня 2018 року

Повний текст постанови складено 21 червня 2018 року

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Павлишина П.О.

сторони: позивач Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Земельний капітал»

відповідач ОСОБА_3 третя особа Приватне акціонерне товариство «Царичанський завод Мінводи»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3, на рішення Печерського районного суду м. Києва, ухваленого 06 жовтня 2017 року суддею Писанець В.А. в приміщенні Печерського районного суду м. Києва, повний текст рішення виготовлено 29 грудня 2017 року, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Земельний капітал» до ОСОБА_3, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Царичанський завод Мінводи» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором поруки №010-2013-3-П від 27 жовтня 2015 року у розмірі 1 572 590,02 грн.

Справа №757/52805/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/2694/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Писанець В.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між ПрАТ «Царичанський завод Мінводи» та ПАТ «КБ «Земельний Капітал» був укладений кредитний договір № 010-2013 від 17.12.2013 з урахуванням доповнень, відповідно до якого позичальнику було надано кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом у розмірі 5300000 грн. строком кредитування до 16.12.2016. В забезпечення зобов'язань за кредитним договором між ОСОБА_3 та кредитором було укладено договір поруки № 010-2013-3-П від 27.10.2015. Оскільки позичальником кредит не повертається, то банком прийнято рішення про стягнення боргу з ОСОБА_3, як поручителя.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Земельний Капітал» до ОСОБА_3, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Царичанський завод Мінводи», про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Земельний Капітал» () заборгованість за договором поруки №010-2013-3-П від 27 жовтня 2015 року у розмірі 1 572 590,02 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Земельний Капітал» () судовий збір в сумі 23 588,85 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду представником відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3, подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції є безпідставними, необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийнято за відсутності з'ясування всіх обставин справи.

Відповідно до п.8 ч.І Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3, підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача Мала Л.М., яка діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «КБ «Земельний Капітал», проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 17 грудня 2013 року між ПрАТ «Царичанський завод Мінводи» та ПАТ «КБ «Земельний Капітал» був укладений кредитний договір № 010-2013, відповідно до умов якого, з урахуванням змін та доповнень, позичальнику було надано кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом у розмірі 5300000 грн. строком кредитування до 16 грудня 2016 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ОСОБА_3 та ПАТ «КБ «Земельний Капітал» було укладено договір поруки № 010-2013-3-П від 27.10.2015.

Відповідно до п.1.1. договору поруки поручитель зобов'язується солідарно з позичальником відповідати перед кредитором за виконання позичальником зобов'язань за Кредитним договором № 010-2013 від 17 грудня 2013 року та договорами про внесення змін та доповнень до нього, укладеними між кредитором та позичальником.

Відповідно до п. 2.1. договору поруки сторони договору визначають, що у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом те неустойки.

Відповідно до п.2.5. договору поруки поручитель приймає на себе зобов'язання, у випадку невиконання позичальником боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому кредитором. Погашення здійснюється поручителем шляхом перерахування відповідної суми на рахунок кредитора.

Позивач зазначає, що позичальником з березня 2016 року не здійснювалося погашення процентів за користування кредитними коштами, не була повернута заборгованість по кредиту згідно рафіком, встановленим у п.1.1. кредитного договору № 010-2013 від 17 грудня 2013 року.

Відповідно до п.5.13. кредитного договору кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами та штрафних санкцій у випадку невиконання позичальником зобов'язань щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитними коштами та погашення кредиту згідно з графіком користування лімітом за кредитною лінією.

Відповідно до п.2.6. договору поруки встановлено, що подання кредитором вимоги щодо виконання частини боргових зобов'язань не позбавляє кредитора подати вимогу щодо погашення іншої частини боргових зобов'язань. Обов'язок поручителя виконати боргові зобов'язання виникає при отриманні від кредитора відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою поручителем, якщо кредитор надіслав її поштою за адресою, вказаною в цьому договорі. Для дійсності вимоги кредитор не зобов'язаний надавати поручителю підтвердження невиконання боргових зобов'язань позичальником. При зміні своєї адреси, поручитель зобов'язаний повідомити про це кредитора. До моменту отримання такого повідомлення, вимога кредитора належить до подання за вказаною в цьому договорі адресою.

В договорі поруки поручителем зазначено адресу: АДРЕСА_1. На зазначену адресу 14 квітня 2016 року було направлено претензію-вимогу № 12/319 від 14 квітня 2016 року з вимогою погасити заборгованість за несплаченими відсотками за лютий-березень 2016 року, але заборгованість так і залишилася несплаченою.

Також поручителю було направлено претензію-вимогу №12/910 від 10 жовтня 2016 року, відповідно до якої кредитор вимагав погашення всієї заборгованості, в т.ч. і за несплаченими простроченими процентами.

Разом з тим погашення заборгованості так і не відбулось.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою визначені ст. 554 ЦК України, відповідно до якої у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Банк виконав умови договору та надав позичальнику кредит, проте останній умов договору щодо його повернення не виконує, не виконує також свої зобов'язання за договором поруки і поручитель, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача становить 1 572 590 гривень 02 копійки.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І.Шкоріна