Справа № 473/3788/18
РІШЕННЯ

іменем України

"26" листопада 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді - Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з обумовленим позовом, в якому просила скасувати винесену 26.03.2018 року державним нотаріусом Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_2 постанову про відмову в видачі свідоцтва про право на спадщину.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в березні 2018 року позивач звернулася до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області з метою оформлення спадкових прав на житловий будинок № 54, що розташований по вул. Західній (до змін назви - Ногіна) в м. Вознесенську Миколаївської області, після смерті своєї матері - ОСОБА_4, яка померла 21.04.2008 року. Між тим, державним нотаріусом 26.03.2018 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв'язку з невідповідністю вимогам законодавства наданих позивачем документів щодо підтвердження факту належності обумовленого майна спадкодавцю.

Позивач вважала, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки нею були надані нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на вищевказане нерухоме майно, реєстрація якого була проведена, відповідно до п.66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 1127 від 25.12.2015 року (далі Порядок).

В звязку з чим, у нотаріуса були відсутні підстави для відмови в вчинені відповідної нотаріальної дії. Зазначені обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 08.10.2018 року було відкрито провадження по вказаній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

12.10.2018 року державний нотаріус Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_2 надала відзив на позову заяву, відповідно до якого вказувала про неможливість оформлення позивача в спадкових правах на житловий будинок після смерті матері, оскільки надані позивачем документи не відповідали вимогам законодавства. Зокрема, ОСОБА_3 не було надано документів щодо належності спадкодавцю ОСОБА_4 житлового будинку № 54, розташованого по вул. Західній (до змін назви - Ногіна) в м. Вознесенську Миколаївської області. Разом з тим, здійснення реєстрації права власності на вказаний житловий будинок за ОСОБА_4 на підставі п. 66 Порядку не може бути прийнято до уваги, так як обумовлена реєстрація може бути здійснена за заявою спадкоємців тільки у разі наявності у спадкодавця правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Тоді як реєстрація права власності на закінчений будівництвом до 05.08.1992 року житловий будинок здійснюється тільки за заявою забудовника, відповідно до п. 42 Порядку.

Ухвалою суду від 22.10.2018 року було замінено неналежного відповідача по справі - державного нотаріуса Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_2, належним - Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області.

Ухвалою суду від 08.11.2018 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 не визнала. Підтримала надані у процесуальній заяві на адресу суду заперечення.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема судом встановлено, що 21.04.2008 року померла ОСОБА_4

З заявами про прийняття спадщини після смерті вказаної особи звернулися діти спадкодавця: ОСОБА_3 та ОСОБА_5, на підставі яких у Другій Вознесенській державній нотаріальній конторі Миколаївської області було заведено спадкову справу № 391/2008 від 31.07.2008 року.

23.03.2018 року на імя ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що розташована по вул. Західній, 54 в м. Вознесенську Миколаївської області та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, реєстровий № 386.

Проте, в оформленні позивача в спадкових правах на житловий будинок за вказаною адресою, позивачу було відмовлено, про що державним нотаріусом Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області 26.03.2018 року було винесено постанову. Відмову нотаріус обґрунтував тим, що державна реєстрація права власності спадкодавця на житловий будинок була проведена з порушенням п.66 Порядку, що, відповідно до ч.2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», виключає можливість вчинення відповідної нотаріальної дії.

Вирішуючи питання про наявність підстав для скасування спірної постанови, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закону) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто, реєстрацією є запис, фіксація фактів або явищ, які вже відбулися, з метою обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів, внесення до списку або книги обліку.

При цьому, записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (ч.1 ст. 26 Закону).

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлений постановою з аналогічною назвою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України за № 1127 від 25.12.2015 року.

Так, п. 66 вказаного Порядку надає повноваження спадкоємцю померлої особи вчинити певні юридичні дії, які б вчинив сам спадкодавець, якби був живим.

Зокрема, для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про субєкта права власності спадкодавця з обовязковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.

Тобто, виходячи з наведеного, на підставі заяви спадкоємців здійснюється внесення записів про права спадкодавця, якщо останні вже виникли та це підтверджено відповідними правовстановлюючими документами.

Таких документів позивачем нотаріусу надано не було.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, реєстрація права померлої ОСОБА_4 на житловий будинок № №54 по вул. Західній в м. Вознесенську Миколаївської області була проведена на підставі рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_6

При цьому, позивачем був наданий технічний паспорт на житловий будинок №54 по вул. Західній в м. Вознесенську Миколаївської області, виготовлений КП «Вознесенське МБТІ» 25.07.2017 року на імя ОСОБА_4 Рік побудови житлового будинку вказаний 1975.

Особливості державної реєстрації прав на обєкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, передбачені ст. 31 Закону.

Процедура проведення державної реєстрації, залежно від того, чи велись на території певної адміністративно-територіальної одиниці погосподарські книги на такі обєкти нерухомого майна, передбачена п.п. 42, 43 Порядку.

Зокрема, для здійснення відповідної реєстрації за п. 42 Порядку подаються:

1) технічний паспорт на обєкт нерухомого майна;

2) документ, що підтверджує присвоєння обєкту нерухомого майна адреси.

Водночас, обумовлена державна реєстрація прав проводиться на підставі звернення з відповідною заявою виключно забудовника нерухомого майна (п.6 Порядку), а не його спадкоємців.

Згідно ч.2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у ст. 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені ч.3 ст. 47 цього Закону.

Відповідно до ч.3 ст. 47 Закону «Про нотаріат» для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідаю вимогам законодавства.

Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.12,13, 76-83, 259, 263 - 265, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 03.12.2018 року.

Суддя Л.В. Лузан