Справа № 352/1430/17
Провадження № 2/352/180/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Струтинського Р.Р.

з участю секретаря Бардюк-Кавецької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на домоволодіння, -

в с т а н о в и в :

Позивачка 23.08.2017 р. звернулася у суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на домоволодіння у порядку спадкування.

Заявлені вимоги обґрунтовувала тим, що її батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у 1988 р. побудували домоволодіння № 41 по вул. Староцерковна (колишня вул. Лаврука) в с. Драгомирчани Тисменицького району Івано-Франківської області. Дане домоволодіння належало до колгоспного двору, членами якого станом на 15.04.1991 р. були ОСОБА_5, ОСОБА_4, позивачка, ОСОБА_2, ОСОБА_3, таким чином усі вони були співвласниками по 1/5 частині зазначеного домоволодіння. 12.11.2002 р. шлюб між батьками розірвано. У 2000 р. сестра ОСОБА_3, а у 2007 р. брат ОСОБА_2 вибули з господарства у зв»язку з одруженням, втративши право на частку у майні двору. Після смерті 19.02.2017 р. батька ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належне йому майно, у тому числі на ? частину домоволодіння. Позивачка як спадкоємець за законом першої черги прийняла спадщину відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом з батьком на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці за законом- брат ОСОБА_2, сестра ОСОБА_3 та мама ОСОБА_4, які є відповідачами, спадщину не прийняли і на неї не претендують. З огляду на те, що спадкове будинковолодіння відносилося до колгоспного двору, позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку, про що свідчить відмова нотаріуса у видачі свідоцтва. Тому просила визнати за нею право власності на ? частину домоволодіння як за колишнім членом колгоспного двору, та ? частину у порядку спадкування за законом після смерті батька.

Позивачка у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала і просила їх задоволити.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, у поданих суду заявах позов визнали, проти його задоволення не заперечували, просили справу розглянути у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що предметом спору є право власності на будинковолодіння № 41 по вул. Староцерковна в с. Драгомирчани Тисменицького району Івано-Франківської області, яке мало статус колгоспного двору, майно якого відповідно до вимог ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

Станом на 1991 р. у дворі проживала ОСОБА_5 голова двору, його дружина ОСОБА_4 та їхні діти ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 Усі вони мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день введення в дію Закону України «Про власність» (15 квітня 1991 р.) проживали однією сімєю в даному колгоспному дворі, свого права на частку в зазначеному майні не втратили. Після набрання чинності Законом України «Про власність» вони стали співвласниками будинковолодіння по 1/5 частині.

Вартість будинковолодіння на даний час становить 86889 грн.

12.11.2002 р. шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розірвано. У 2000 р. ОСОБА_3, а у 2007 р. ОСОБА_2 вибули з господарства у зв»язку з одруженням. Таким чином ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 не витребували своїх часток з майна колишнього колгоспного двору.

Після смерті 19.02.2017 р. ОСОБА_5 відкрилась спадщина на належну йому ? частину будинковолодіння, яку прийняла позивачка відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом з батьком у спадковому будинковолодінні. Інші спадкоємці, які є відповідачами у справі спадщину не прийняли і на неї не претендують.

Вказані обставини, які відповідачами не оспорювались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

З огляду на те, що відсутність правовстановлюючого документу на будинковолодіння унеможливлює отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на будинковолодіння, з підстав належності ? частини на праві спільної сумісної власності, та ? частини у порядку спадкування за законом після померлого батька.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), ст.ст. 1223, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння № 41 по вул. Староцерковна в с. Драгомирчани Тисменицького району Івано-Франківської області загальною вартістю 86889 грн., з підстав належності ? (однієї другої) частини на праві спільної сумісної власності, ? (однієї другої) частини - у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Р.Р.Струтинський