УХВАЛА

28 березня 2018 року

м.Суми

Справа №583/1756/17

Номер провадження 22-з/788/16/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах :

головуючого - Кононенко О.Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В.І., Собини О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

сторін:

позивача - ОСОБА_1;

відповідача - ОСОБА_2;

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз'яснення постанови Апеляційного суду Сумської області від 31 січня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 87656,66 грн.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 листопада 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 31 січня 2018 року рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 листопада 2017 року залишено без змін.

19 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду з заявою, в якій просила роз'яснити постанову Апеляційного суду Сумської області від 31 січня 2018 року.

Заяву мотивувала тим, що в мотивувальній частині постанови зазначено, що вказана постанова набрала законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. Проте, у постанові апеляційного суду немає жодного посилання на обставини, які є підставою для позбавлення права на касаційне оскарження, а тому порушено право особи на судовий захист. Як суд першої інстанції так і апеляційної інстанції не визначили спір за її позовом, як цивільну справу не значної складності та малозначну справу.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія суддів вважає, що слід відмовити у роз'ясненні постанови апеляційного суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 271 ЦПК України (аналогічна норма містилась в ст. 221 ЦПК України в редакції 2004 року) за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Про роз'яснення або відмову у роз'ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що відповідно до статті 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, в тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення

в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого

рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Наведене вказує на те, що роз'ясненню підлягає рішення, яке має виконуватись як у добровільному порядку, так і примусово, а тому головною підставою для подання заяви про роз'яснення рішення суду є його незрозумілість, що ускладнює виконання рішення.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу, малозначними справами, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як убачається із заяви, ОСОБА_1 просить роз'яснити не сам зміст постанови, а її мотивувальну частину, а саме щодо касаційного оскарження. Із заявленого позову убачається, що вказана цивільна справа відноситься до категорії малозначних, оскільки ціна позову, визначена позивачем, становить 87656,66 грн., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2018 року: 1762*100=176200 грн.). Це автоматична підстава для визнання справи малозначною (п.1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України). Тому постанова апеляційного суду не підлягає касаційному оскарженню у розумінні ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що постанова апеляційного суду від 31 січня 2018 року є зрозумілою і чіткою і підстав для її роз'яснення немає.

Керуючись ст. 271 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у роз'ясненні постанови Апеляційного суду Сумської області від 31 січня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і з цього часу може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко

О.І. Собина