Справа № 464/5895/17
пр.№ 2/464/267/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2018 м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.

секретар судового засідання Комарницька Р.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального провадження цивільну справу №464/5895/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом, в якому з урахуванням клопотання про відмову від позовних вимог в частині та уточнень, заявлених у судовому засіданні, просить поділити між ним та ОСОБА_2 спільне майно подружжя, а саме: побутову техніку, золоті вироби, повернути йому у власність належне йому майно, визнавши за ним право власності на нього. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що з липня 2002 року перебував у незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5. 17.02.2007 року шлюб між ними зареєстровано Галицьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. 12.09.2018 Сихівським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції вказаний шлюб розірвано. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства за спільні кошти було придбано побутову техніку: телевізор «JVS», телевізор «Elenberg», DVD-плеєр «Elenberg», пральну машину «Ardo», відеомагнітофон «JVS», цифровий фотоапарат, ноутбук «Lenovo», мікрохвильову піч «Samsung», кухонний комбайн «BOSH», однокамерний холодильник, а також золоті вироби: перстень чоловічий вагою 6,8 г кожен в кількості двох одиниць, золотий ланцюжок чоловічий 10,9 г, золотий ланцюжок жіночий 3,6 г, сережки жіночі. Зазначив, що за час перебування в незареєстрованому та офіційно зареєстрованому шлюбі разом із відповідачем проживали у помешканні за адресою: АДРЕСА_1, де за його кошти було зроблено ремонтні роботи: здійснювались роботи у ванній кімнаті по укладанню керамічної плитки та заміни сантехніки, по укладенню керамічної плитки туалету, санвузлу, у кухонній кімнаті та придбання до неї меблевого гарнітуру, заміни вікна на металопластикове, дверей в одній із кімнат, туалет та ванну кімнату, а також установка додаткових вхідних дверей. Враховуючи вищевикладене, просить позов задовольнити.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 22.09.2017 відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, від 12.01.2018 на підставі пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 постановлено продовжити розгляд даної цивільної справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 25.04.2018 по справі призначено комплексну судову будівельно-технічну експертизу та оціночно-будівельну експеритизу, проведення якої доручено експертам ТзОВ «Інститут незалежної експертної оцінки ПЛЮС». На час проведення експертиз провадження у справі зупинено.

23 серпня 2018 року на адресу Сихівського районного суду м.Львова надійшла відповідь з ТзОВ «Інститут незалежної експертної оцінки ПЛЮС» від 17 серпня 2018 року, якою повідомлено про неможливість проведення експертизи згідно з ухвалою суду від 25.04.2018 у зв'язку із відсутністю експертів, які включені до державного Реєстру атестованих судових експертиз та які володіють необхідними знаннями для надання висновку з досліджуваних питань. З урахуванням викладеного ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 06.09.2018 поновлено провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 19.11.2018 прийнято відмову позивача ОСОБА_1 від позову в частині та закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя в частині вимоги виділення ОСОБА_1 у власність 1/3 частки квартири АДРЕСА_2.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково зазначив, що поділу також підлягають кухонний телевізор, вартістю 400 грн, побутова техніка для приготування картоплі «фрі», вартість якої 600 гривень, та газовий котел, вартість якого становить 1200 грн, а також музичний центр, вартість якого на даний час 600 гривень та набір для бриття, вартість якого 300 грн. Уточнив, що вартість телевізора «JVS» - 500 грн, телевізора «Elenberg» - 500 грн, DVD-плеєра «Elenberg» - 600 гривень, пральної машини «Ardo» - 2500 грн, відеомагнітофона «JVS» - 300 гривень, цифрового фотоапарата - 500 грн, ноутбука «Lenovo» - 4000 грн, мікрохвильової печі «Samsung» - 500 грн, кухонного комбайну «BOSH» - 400 грн, однокамерного холодильника - 2000 грн, а також золотих виробів: перстень чоловічий вагою 6,79 г - 6500 грн, перстень чоловічий вагою 6,79 г - 6500 грн, золотий ланцюжок чоловічий вагою 10,9 г - 10900 грн, золотий ланцюжок жіночий 3,6 г - 3600 грн, сережки жіночі вагою приблизно 4 г - 4000 грн.

Відповідач та її представник у судовому засіданні позов визнали частково, не заперечили щодо поділу побутової техніки, заперечили щодо поділу зазначеного в уточненій позовній заяві набору для бриття, оскільки позивач у такій просить здійснити поділ побутової техніки та золотих виробів, а набір для бриття до таких не належить та окрім цього позивачем не надано жодних доказів щодо наявності такого, відповідачем ж дані обставини заперечуються. Зазначили, що мікрохвильова піч, яку просить поділити позивач, була розбита ним та така на даний час відсутня. Окрім цього, заперечили щодо поділу золотих виробів, оскільки такі є речами індивідуального користування, є особистою приватною власністю відповідача та придбавались нею особисто, за її кошти, не під час перебування у зареєстрованому шлюбі. Вказала, що їй невідомо, чи куплялись чоловічі золоті вироби позивачем, а також де вони знаходяться, оскільки всі свої особисті речі останній забрав з квартири ще в 2011 році.

З'ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, заслухавши показання свідка ОСОБА_6, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб між ними розірвано.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви та не заперечується відповідачем під час перебування у шлюбі сторонами було придбано побутову техніку: кухонний телевізор, вартістю 400 грн, побутову техніку для приготування картоплі «фрі», вартість якої 600 гривень, газовий котел, вартість якого становить 1200 грн, музичний центр, вартість якого на даний час 600 гривень; телевізор «JVS» - 500 грн, телевізор «Elenberg» - 500 грн, DVD-плеєр «Elenberg» - 600 гривень, пральну машину «Ardo» - 2500 грн, відеомагнітофон «JVS» - 300 гривень, цифровий фотоапарат - 500 грн, ноутбук «Lenovo» - 4000 грн, кухонний комбайн «BOSH» - 400 грн, однокамерний холодильник - 2000 грн, відтак таке є спільною сумісною вартістю, дані обставини визнаються учасниками справи, а відтак не підлягають доказуванню відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України.

За положеннями частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Разом з тим згідно із статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Тобто, при застосуванні статті 74 СК України необхідно виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Відповідно до частин першої та другої статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно із частинами першою та другою статті 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що при вирішенні спорів між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України).

Враховуючи вищевикладене, відповідно до погодженого у судовому засіданні сторонами варіанту поділу майна за позивачем необхідно визнати право власності з спільного майна подружжя і виділити йому наступне майно:

-кухонний телевізор, вартістю 400 грн,

-побутову техніку для приготування картоплі «фрі», вартістю 600 гривень,

-музичний центр, вартістю 600 гривень;

-телевізор «JVS» вартістю 500 грн,

-пральну машину «Ardo» вартістю 2500 грн,

-відеомагнітофон «JVS» вартістю 300 гривень,

-кухонний комбайн «BOSH» вартістю 400 грн,

за відповідачем необхідно визнати право власності з спільного майна подружжя і виділити їй:

- газовий котел, вартість якого становить 1200 грн,

- телевізор «Elenberg» вартістю 500 грн,

- DVD-плеєр «Elenberg» вартістю 600 гривень,

- однокамерний холодильник вартістю 2000 грн.

Щодо вимоги позивача про поділ та визнання за ним права власності на цифровий фотоапарат вартістю 500 грн та ноутбука «Lenovo» вартістю 4000 грн необхідно зазначити наступне.

Відповідач у судовому засіданні ствердила, що на даний час такі у неї відсутні, оскільки були викрадені з квартири АДРЕСА_3, та по даному факту за її заявою відкрито кримінальне провадження №0001677 від 23.05.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що стверджується листом Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області №С-90/40/02/09/2017 від 08.11.2017.

Позивач щодо даних обставин не заперечив, відтак дані обставини визнаються учасниками справи та не підлягають доказуванню відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України.

З огляду на наведене, у задоволенні вимог про поділ майна в цій частині необхідно відмовити.

З пояснень відповідача, даних у судовому засіданні вбачається, що мікрохвильова піч «Samsung» вартістю 500 грн, поділ якої просить здійснити позивач, була розбитою під час скандалу між сторонами та на даний час є відсутньою, доказів протилежного позивачем не надано, відтак дана вимога позивача не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про поділ набору для бриття необхідно зазначити наступне. Позивачем не надано жодних доказів щодо наявності такого та придбання його під час спільного життя з відповідачем, останньою ж дані обставини заперечуються. Разом із цим, у позовній заяві з урахуванням уточнень позивач просить здійснити поділ побутової техніки та золотих виробів, натомість набір для бриття до таких не належить. З огляду на викладене, вказаний позивачем в уточненій позовній заяві, набір для бриття поділу не підлягає.

Вирішуючи питання щодо поділу золотих виробів, а саме: персня чоловічого вагою 6,79 г вартістю 6500 грн, персня чоловічого вагою 6,79 г вартістю 6500 грн, золотого ланцюжка чоловічого вагою 10,9 г вартістю 10900 грн, золотого ланцюжка жіночого 3,6 г вартістю 3600 грн, сережок жіночих вагою приблизно 4 г вартістю 4000 грн., слід зазначити, що при подачі позовної заяви та у судовому засіданні позивачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності у нього будь-яких ювелірних виробів, які б належали йому на праві особистої приватної власності та які б на теперішній час перебували у володінні відповідача, як і надано доказів, що такі дійсно були придбані під час перебування у шлюбі з відповідачем. Дані зазначені позивачем обставини відповідачем не визнаються. Разом із тим, відповідач не заперечила щодо наявності у неї ланцюжка жіночого вагою 3,6 г та сережок жіночих вагою приблизно 4 г, однак ствердила, що такі придбані до моменту реєстрації шлюбу нею особисто та за її кошти, а відтак не є спільним майном подружжя та не підлягають поділу. З огляду на викладене суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 704,80 грн.

На підставі ст.ст. 21, 36, 61, 70, 71, 74 Сімейного кодексу України, ст.ст. 368, 372 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 76, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273ЦПК України,

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності та виділити йому в натурі:

-кухонний телевізор вартістю 400 грн,

-побутову техніку для приготування картоплі «фрі» вартістю 600 гривень,

-музичний центр вартістю 600 гривень;

-телевізор «JVS» вартістю 500 грн,

-пральну машину «Ardo» вартістю 2500 грн,

-відеомагнітофон «JVS» вартістю 300 гривень,

-кухонний комбайн «BOSH» вартістю 400 грн,

Всього виділити ОСОБА_1 майна на загальну суму 5300,00 грн.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності та виділити їй в натурі:

- газовий котел, вартість якого становить 1200 грн,

- телевізор «Elenberg» вартістю 500 грн,

- DVD-плеєр «Elenberg» вартістю 600 гривень,

- однокамерний холодильник вартістю 2000 грн.

Всього виділити ОСОБА_2 майна на загальну суму 4300,00 грн.

Стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 - 500 (п'ятсот) грн 00 коп., яка підлягає грошовій компенсації відповідачу за рахунок позивача для порівняння ідеальних частин вартості виділеного майна.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 28.11.2018.

Позивач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_4

Відповідач: ОСОБА_2, паспорт серії НОМЕР_2

Головуючий Б.Р. Мичка