Номер провадження 2/754/3083/18
(в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін)
18 червня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва
в складі головуючого судді Галась І.А.
при секретарі Дмитрієвій А.А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Руновою Н.О. та зареєстровано в реєстрі за №1900.
Пунктом 2.2 Договору передбачено, що підписання цього договору Позичальником засвідчує факт передачі йому зазначеної п. 1.1 суми Позикодавцем.
Згідно п. 3.3 Договору у випадку порушення Позичальником графіка повернення отриманих сум, зазначених у п. 2.3. даного Договору, Позичальник буде зобов'язаний сплатити Позикодавцю пеню з розрахунком 0,5 % від вчасно неповернутих сум позики за кожний день прострочення.
Пунктом 7.2. Договору встановлено, що він припиняється при порушенні Позичальником графіка повернення чергової частини суми позики. У цьому випадку Позикодавець вправі вимагати дострокового повернення всієї неповерненої суми позики.
Відповідач здійснив лише один платіж 28.11.2015 на суму еквівалентну 778 доларам США.
10.03.2016 р. відповідачу було надіслано лист позивачем про дострокове повернення суми позики та сплату пені та 3% річних, у зв'язку з порушенням Договору.
У зв'язку з неповерненням суми позики позивач звернувся до нотаріуса про вчинення виконавчого напису.
25.04.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Руновою Н.О. було здійснено виконавчий напис № 545 на Договорі про стягнення з відповідача на користь позивача суми коштів в розмірі 413 215 грн. 36 коп., які складаються з:
-пені, яка складає 74 444 грн. 13 коп.;
-3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 1220 грн. 38 коп.;
-плату за нотаріальні дії у розмірі 4092 грн., що складає 1% від суми боргу з урахуванням пені та 3% річних на 22.04.2016 р.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.06.2017 р. по справі №754/492/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з останнього стягнуто пеню в розмірі 200782 грн. 68 коп. за порушення Договору позики від 28.10.2015 р.

На теперішній час відповідач має борг перед позивачем у розмірі еквівалентному 13222 доларам США, оскільки повернув лише 778 доларів США із суми позики - 14000 доларів США.

14000 (сума позики) - 778 (повернуто) = 13222 (борг).

Долар США за курсом продажу валюти згідно даних визначених на сайті http://finance.ua/ в розділі «Заявки фізичних осіб» на 07.12.2017 складає 27,24 грн. за 1 долар США.

Враховуючи курс долару США, визначений у порядку встановленому Договором, сума боргу у гривні еквівалентна 13 222 доларам США, на 07.12.2017 р. складає - 360167 грн.

Керуючись п. 3.3. Договору позивач вважає необхідним нарахувати пеню в розмірі 0,5 % від вчасно неповернених сум позики за кожний день прострочення. Період нарахування пені з 15.06.2017 по 23.09.2017 та складає 110 днів.

Позивач визначив наступним чином розрахунок пені: 360167 (борг) х 0,5 (пеня) х 110 (дні прострочення) / 100 = 198092 грн.

На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь кошти в розмірі 198092 грн. Судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду від 16.01.2018 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення осіб, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалу про відкриття спрощеного провадження від 16.01.2018 р. разом з копією позовної заяви та додатками до неї, відповідачеві ОСОБА_2 було направлено за адресою місця реєстрації та згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення отримана відповідачем 24.01.2018 р.(а.с.31)

Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Станом на 18.06.2018 р. відзив на позов від відповідача ОСОБА_2 на адресу Деснянського районного суду м. Києва не надійшов.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі ст. ст. 280 284 ЦПК України, з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом об'єктивно встановлено, що 28.10.2015 р. між позивачем ОСОБА_1 (іменований надалі Позикодавець) з одного боку і відповідачем ОСОБА_2 (іменований надалі Позичальник) з іншого боку, було укладено Договір позики грошей (між фізичними особами, безпроцентної) (а.с.5-6)

У відповідності до п.п.1 п.1 «Предмет договору», за даним Договором Позикодавець передає Позичальникові безвідсоткову позику в сумі еквівалентної 14000 доларів США що на день підписання цього договору становить 338800 гривень готівкою, за курсом продажу валюти згідно даним визначеним на сайті http://finance.ua/ в розділі «Заявки фізичних осіб», а Позичальник зобов'язується повернути отриману суму в строки і в порядку, зазначені в даному Договорі.

Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Руновою Н.О. та зареєстровано в реєстрі за №1900.

Згідно п.п.2.1. п.2 «Права та обов'язки сторін», передбачено, що Позикодавець зобов'язаний передати Позичальникові зазначену в п.1.1 суму до підписання цього договору (п.п.2.1).

У відповідності до п.п.2.2 п.2 - підписання цього договору Позичальником засвідчує Факт передачі йому зазначеної п.1.1 суми Позикодавцем.

Відповідно до п.2.3 п.2 - повернення отриманих сум здійснюється Позичальником рівними частками - в сумі еквівалентній 778 доларів США, за курсом продажу валюти згідно даними визначеними на сайті http://finance.ua/ в розділі «Заявки фізичних осіб», на день оплати готівкою у гривні щомісяця - протягом 18 місяців, починаючи з 28.11.2015 р.

Згідно п. 3.3 п. 3 «Відповідальність сторін» - у випадку порушення Позичальником графіка повернення отриманих сум, зазначених у п. 2.3. даного Договору, Позичальник буде зобов'язаний сплатити Позикодавцю пеню з розрахунком 0,5 % від вчасно неповернутих сум позики за кожний день прострочення.

Відповідно до п.п.7.1 п. 7 «Термін дії й припинення договору» - термін дії даного договору починається з моменту передачі Позикодавцем Позичальникові суми позики й закінчується після виконання прийнятих на себе зобов'язань сторонами відповідно до умов договору.

Підпунктом 7.2 п. 7 Договору передбачено, що даний договір припиняться:

-за згодою сторін;

-достроковим повернення Позичальником суми позики;

-при порушенні Позичальником графіка повернення чергової частини суми позики. У цьому випадку Позикодавець вправі вимагати дострокового повернення всієї неповерненої суми позики;

-інших підстав, передбачених чинним законодавством.

Згідно п.п.8.3. п.8 «Заключні положення» Договору - Сума позики вважається повернутою в момент передачі Позикодавцю готівки в повному обсязі. Та підтверджується розпискою/заявою Позикодавця про отримання всієї суми позики підпис на якої повинен бути засвідчений нотаріально.

Судом встановлено, що відповідачем було здійснено один платіж 28.11.2015 р. на суму 778 доларів США.

10.03.2016 р. позивачем ОСОБА_1 було направлено претензію відповідачу ОСОБА_2 про дострокове повернення суми позики, яка складає суму еквівалентну 13222 долари США; сплатити пеню, яка складає суму еквівалентну 409,2 доларам США; сплатити 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі суми еквівалентної 7,8 доларам США. А всього сплатити суму еквівалентну 13720 доларів США.

25.04.2016 р. Рунова Наталія Олегівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, здійснила виконавчий напис на Договорі. Зареєстровано в реєстрі за № 545 (а.с.6).

У відповідності до виконавчого напису, Рунова Н.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу пропонує стягнути: з боржника - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь стягувача - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 заборгованість за договором позики грошей (між фізичними особами, безпроцентної) 28.10.2015 р. посвідченого Руновою В.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №1900.

Строк, за який має проводитися стягнення: 29.12.2015 р. по 22.04.2016 р. Загальна сума заборгованості - 413215 грн. 36 коп., яка складається з:

-суми неповернутої позики, яка складає 333 458 грн. 84 коп.;

-пені, яка складає 74 444грн. 13 коп.;

-3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 1220 грн. 38 коп.; плати за нотаріальні дії у розмірі 4092 грн., що складає 1% від суми боргу з урахування пені та 3% річних на 22.04.2015 р.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.06.2017 р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 200 782 грн. 68 коп. та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2007 грн. 83 коп. (а.с.8-14).

Судом встановлено, що борг відповідача перед позивачем складає: 14000 доларів США (сума позики) - 778 доларів США (повернена сума) = 13222 доларів США (борг).

Керуючись п.п.3.3 Договору позивачем було нараховано пеню в розмірі 0,5% від вчасно неповернених сум позики за кожний день прострочення Період нарахування пені з 25.04.2016 року по 13.08.2016 року, що складає 110 днів в розмірі 200782.68 грн., які позивач і просив стягнути з відповідача на його користь.

Долар США за курсом продажу валюти згідно даних визначених на сайті http://finance.ua/ в розділі «Заявки фізичних осіб» на 07.12.2017 складає 27,2458 грн. за 1 долар США.

Враховуючи курс долару США, визначений у порядку встановленому Договором, сума боргу у гривні еквівалентна 13 222 доларам США, на 07.12.2017 р. складає = 360167 грн.

Керуючись п.п3.3 п.3 Договору позивачем було нараховано пеню в розмірі 0,5% від вчасно неповернених сум позики за кожний день прострочення. Період нарахування пені з 15.06.2017р. по 23.09.2017 р., що складає 110 днів в розмірі 198092 грн. (360167 (борг) х 0,5 (пеня) х 110(дні прострочення) / 100), які позивач і просив стягнути з відповідача на його користь.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України, частин першої та другої статті 509 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають на підставах, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів.

Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків.

Положеннями статей 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Ст. 611 ЦК України закріплює, що при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає другій стороні ( позичальникові) у власність грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості .

За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (абз. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК).

Обов'язки за договором позики виникають лише для однієї сторони - позичальника. Отримавши у власність передані позикодавцем гроші або речі, визначені родовими ознаками, позичальник зазвичай стає зобов'язаним повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівну кількість речей такого ж роду і якості.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Згідно чинного законодавства, зокрема ст. ст. 549-550 ЦК України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

На підставі наведеної норми, зважаючи на невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог позову, оскільки вони є доведеними, розрахунок пені виконаний позивачем суд бере до уваги та вважає його правильним.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналізуючи наведені вище обставини, враховуючи відсутність відзиву з запереченнями проти позовних вимог, суд приходить до висновку про порушення інтересів позивача внаслідок неналежного виконання відповідачем умов Договору позики грошей (між фізичними особами, безпроцентної) від 28.10.2015 р., які підлягають до захисту шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 0,5% від вчасно неповернених сум позики за кожний день прострочення з 15.06.2017р. по 23.09.2017 р., що складає 110 днів в розмірі 198092 грн.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України, в користь позивача з відповідача слід стягнути понесені судові витрати по справі, зокрема, 1980,92 грн. судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 12, 81, 141, 263, 273, 279, 280-284, 288 ЦПК України, ст.ст. 506, 525, 526, 527, 530, 610, 612, 625, 1046, 1048, 1049, 1051 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2) пеню в розмірі 0,5% від вчасно неповернених сум позики за кожний день прострочення з 15.06.2017 р. по 23.09.2017 р., що складає 110 днів в розмірі 198 092 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 1980 грн. 92 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: