АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/919/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Таратін В. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року року апеляційний суд Черкаської області в складі:

суддів Бондаренка С. І., Храпка В.Д., Вініченка Б.Б.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв'язку чим підписала заяву № б/н від 06 липня 2012 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті «ПриватБанку» складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах кредитного ліміту.

Відповідач взяті по договору зобов'язання порушила, в зв'язку з чим, станом на 14 вересня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 62951 гривна 14 копійок, з яких:

10192 гривні 35 копійок - тіло кредиту;

8740 гривень 40 копійок - відсотки за користування кредитом;

40544 гривень 53 копійки - пеня;

500 гривень - штраф (фіксована частина);

2973 гривні - штраф ( процентна складова).

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 62951 гривну 14 копійок за кредитним договором № б/н від 06 липня 2012 року та судові витрати у розмірі 1600 гривень.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 62951.14 гривень.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення районного суду та постановити ухвалу про відмову у задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги вмотивовує тим, що надані банком Умови та правила надання банківських послуг не містять її підпису, при цьому судом не встановлено наявності належних і допустимих доказів, які б стверджували, що саме ці умови є складовою частиною укладеного між сторонами договору. Крім того, суд не переконався у чіткому визначенні реальної суми заборгованості.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконувала умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Однак повністю з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до частини 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 6 липня 2012 року між банком та відповідачем, шляхом написання заяви був укладений кредитний договір.(а.с.8).

Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач умови договору виконав та надав відповідачу кредит.

Відповідач умови договору не виконувала внаслідок чого утворилась заборгованість, яка за твердженням позивача, станом на 14 вересня 2017 року становить 62951 гривену 14 копійок з них: 10192 гривень 35 копійок - тіло кредиту; 8740 гривень 40 копійок - нараховано відсотків за користування кредитом; 40544 гривень 53 копійки - нараховано пені; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 гривень - штраф (фіксована частина); 2973 гривень 86 копійок - штраф (процентна складова).

При цьому позивач виходить з Умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, вважаючи вказані документи складовою укладеного між сторонами договору.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 1,2 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку.

З рішення суду вбачається, що в судовому засіданні представник відповідача позов визнав частково, а саме не заперечував проти заборгованості по тілу кредиту в сумі 10192.35 гривень.

Обґрунтований сумнів, щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, у суду відсутній, відмова від визнання вказаної обставини до суду, з обґрунтуванням, не надходила, в зв'язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

В іншій частині боргу, вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Згідно статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Умови та правила надання банківських послуг, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, не підписувались відповідачем.

Тому позивачем не надано належних і допустимих доказів, які підтверджували б, що саме ці умови розумів позичальник, підписуючи заяву про отримання кредиту, а відтак, відсутні підстави для того, щоб вважати умови та правила надання банківських послуг, частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 лютого 2015 року в справі №6-240цс14 та в постанові від 11 березня 2015 року №6-16цс15.

Таким чином розмір процентів, пені та штрафу, в заяві підписаній відповідачем не передбачений, а відтак не встановлений і не доведений позивачем, тому з вказаних підстав, в цій частині, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції вказані обставини справи не врахував, в зв'язку з чим ухвалене судом першої інстанції рішення підлягає зміні.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України встановлено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні, відповідно підлягає зміні і розподіл судових витрат.

За подачу апеляційної скарги, яка частково задоволена, ОСОБА_3 було сплачено судовий збір в сумі 2400 гривень, тому їй, на підставі частини 10 статті 141 ЦПК України, слід стягнути з позивача 1760 гривень.

Керуючись ст. ст. 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19 березня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - змінити, зменшивши розмір стягнутого боргу з 62951 гривни 14 копійок до 10192 гривни 35 копійок (тіло кредиту).

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення процентів, пені та штрафу - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 1760 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 21 червня 2018 року.

Судді