Справа № 175/2974/16-ц
Провадження № 2/175/1193/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Дніпровська районна державна нотаріальна контора,Підгородненська міська рада Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на частку спадкового майна в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на частку спадкового майна в порядку спадкування за законом, який в грудні 2017 року уточнила та просила постановити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку №16-а по вул. Поштовій у м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області після смерті ОСОБА_3, яка померла 01 січня 2010 року.

В обґрунтування позову позивачка вказала, що 01 січня 2010 року померла її рідна тітка ОСОБА_3. За час свого життя заповіту не складала. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 1/2 частину домоволодіння за адресою: вул. Поштова, 16-а м. Підгородне Дніпропетровський район Дніпропетровська область. Крім неї до Дніпровської районної державної нотаріальної контори для оформлення права спадкування за законом з заявою про прийняття спадщини звернулась також ОСОБА_2 Постановою нотаріуса від 16 жовтня 2013 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 01 січня 2010 року, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а тому вона звернулася до суду з відповідною позовною заявою.

Представник позивачки за довіреністю ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позові.

Представник відповідачки за довіреністю ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні.

Представник третьої особи Дніпровської державної нотаріальної контори надав суду заяву в якій просив розглянути справу без участі їх представника (а.с.149).

Представник третьої особи Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області надав суду заяву в якій просив розглянути справу без участі їх представника (а.с.150).

Вислухавши представників учасників процесу, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 01 січня 2010 року померла ОСОБА_3, про що свідчить актовий запис № 05 від 05 січня 2010 року в свідоцтві про смерть серії 1-КИ №316904 виданому Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 05 січня 2010 року (а.с.92). Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 1/2 частину домоволодіння за адресою: вул. Поштова, 16-а в м. Підгородне Дніпровський район Дніпропетровська область, яке складається з: житлового будинку літ. А-1 загальною площею 62,5 кв.м., сарай літ. Б, вбиральня літ. В, літній душ літ. Г, яке належало ОСОБА_3 на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 19 червня 1986 року та рішення виконкому Дніпропетровської районної ради народних депутатів від 03 червня 1986 року № 136/2 про надання дозволу по відведенню земельної ділянки для будівництва житлового будинку по вул. Поштова, 16-а в м. Підгородне. Власної сімї та дітей ОСОБА_3 не мала. За час свого життя заповіту не складала.

ОСОБА_1 є племінницею ОСОБА_3 (дочкою рідного брата померлої ОСОБА_6, померлого 10 грудня 1980 року), а тому відповідно до чинного законодавства у встановлений законом строк, 16 червня 2010 року звернулася до Дніпровської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_3, померлої 01 січня 2010 року (а.с.86).

ОСОБА_3 не мала власної сімї та дітей, батьки її померли, на момент смерті ОСОБА_3, відповідачка проживала разом з сестрою, то у відповідності до положень ст. 1262 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_2 є спадкоємцем другої черги за законом. У встановлений законом строк, 02 березня 2010 року ОСОБА_2 звернулася до Дніпровської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сестри ОСОБА_3, померлої 01 січня 2010 року (а.с.89).

Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно відповіді КП Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» від 15.07.2016 року вих. №921, на житловий будинок по вул. Поштова, 16-а в м. Підгородне свідоцтво про право власності на імя ОСОБА_3 не готувалось та не видавалось (а.с.18). Таким чином, за життя спадкодавець ОСОБА_3 не оформила правовстановлюючий документ на житловий будинок по вул. Поштова, 16-а в м. Підгородне, а тому відсутність правовстановлюючих документів у спадкодавця на житловий будинок, не є наслідком дій чи бездіяльності відповідача.

Відповідно положень до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до матеріалів технічної інвентаризації (технічний паспорт на житловий будинок), житловий будинок по вул. Поштова, 16-а в м. Підгородне побудований в 1987 році на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право приватної власності від 19.07.1986 року, посвідченого Дніпропетровською держнотконторою за реєстровим №1768.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також, вищезазначена стаття закону визначає, що заявником (в розрізі даного закону) є спадкоємець (у разі оформлення спадщини, до складу якої входять речові права на нерухоме майно, що підлягають державній реєстрації згідно із цим Законом).

Відповідно до положень ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено порядок державної реєстрації прав на обєкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, а саме, для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених обєктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким обєктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені обєкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким обєктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Таким чином, чинне законодавство передбачає можливість здійснити державну реєстрацію права власності на обєкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 05.08.1992 року.

При цьому, п. 66 Постанови Кабміну від 25.12.2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», передбачено процедуру держаної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна спадкоємцями, у разі якщо спадкодавець своє право не зареєстрував, а саме: Для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про субєкта права власності - спадкодавця з обовязковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.

З огляду на вищевказані норми чинного законодавства України, суд прийшов до висновку, що спадкоємці після смерті ОСОБА_3 мають право та можливість поза судовим порядком оформити правовстановлюючі документи на житловий будинок по вул. Поштова, 16-а в м. Підгородне, який належить померлій ОСОБА_3 і реалізувати своє право на оформлення 1/2 частки на спадкове майно.

Вищевикладені норми, дають можливість позивачу ОСОБА_1 в позасудовому порядку оформити правовстановлюючі документи на частку у спадщині після смерті спадкоємиці ОСОБА_3.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на частку спадкового майна в порядку спадкування за законом задоволенню не підлягають у звязку з їх не обґрунтованістю та безпідставністю звернення з позовом до суду, оскільки позивачем не надано доказів відмови органів реєстрації прав у вчиненні дій по реєстрації права власності на житловий будинок в порядку п. 66 Постанови Кабміну від 25.12.2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та доказів порушення прав саме відповідачем ОСОБА_2

Згідно ст. 141 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

У звязку з відмовою позивачу у задоволенні його вимог, судові витрати (судовий збір) не підлягають стягненню з відповідача і підлягають покладенню на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1217, 1218, 1222 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного ОСОБА_1 України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. 12, 13, 76, 130, 141, 263-266 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Дніпровська районна державна нотаріальна контора,Підгородненська міська рада Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на частку спадкового майна в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Озерянська Ж.М.