Справа № 752/8544/18
Провадження № 2/752/4322/18
20 червня 2018 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Мирошниченко О.В.
за участю секретаря Мархотка А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-
26.04.2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, який продовжує навчання, у розмірі однієї четвертої частини від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, до закінчення навчання.
Мотивуючи позовні вимоги, зазначила про те, що сторони у справі мають повнолітнього сина, який є студентом першого курсу денної форми навчання Національного університету біоресурсів і природокористування України. Позивач самостійно не має змоги забезпечити належний рівень життя повнолітньому сину, який навчається у вищому навчальному закладі.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.05.2018 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.06.2018 року закінчено підготовче провадження у справі.
У судове засідання 20.06.2018 року позивач подала заяву, в якій, просила суд позов задовольнити, з наведених у позовній заяві підстав, проти постановлення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання повторно не з'явився На підставі ст.ст. 280-283 ЦПК України, за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи.
Заслухавши пояснення та заперечення сторін, суд надходить до наступного.
Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року народився ОСОБА_3, що стверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1. Згідно даних свідоцтва батьками ОСОБА_3 є сторони по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
ОСОБА_3 досяг повноліття та згідно довідки № 582 від 29.08.2017 року року є студентом першого курсу денної форми навчання Навчально-наукового інституту енергетики, автоматики і енергозбереження Національного університету біоресурсів і природокористування. Період навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021року.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За змістом положень частини другої вказаної вище статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст.ст. 198-200 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей до досягнення 23 років, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Розмір аліментів визначається з урахуванням обставин, зазначених в ст. 182 СК України.
Законодавець передбачив обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання до закінчення такого навчання або до досягнення дитиною двадцяти трьох років під умовою можливості надання такої допомоги, тобто законодавець обов'язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, поставив у залежність від матеріального стану батьків.
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Положення Сімейного кодексу України регулюють відносини з утримання між батьками й дітьми, між матір'ю й батьком дитини з метою затвердження почуття обов'язку батьків і дітей один перед одним і мають своєю спрямованістю створення в сім'ї сприятливих умов фізичного, розумового, морального, духовного й соціального розвитку дитини. Регулювання відносин батьків і дітей щодо утримання здійснюється відповідно до положень міжнародних правових актів, зокрема Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., Конвенції про права дитини тощо і погоджується із загальними засадами регулювання сімейних відносин, закріпленими в ст. 7 Сімейного кодексу України.
Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи вказані вище обставини, суд надходить до висновку обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.
Керуючись ст.ст. 24, 110, 112, 183, 184, 191, 200, 201 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273,430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі однієї четвертої частини від всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи 26 квітня 2018 року і до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років, за умови, що останній буде продовжувати навчання.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 20.06.2018 року.

Суддя