АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/1740/16-ц Номер провадження 22-з/786/17/18 Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Одринської Т.В.

Суддів: Дорош А.І., Триголова В.М.

За участю секретаря: Зеленської О.І.

розглянувши в порядку спрощеного провадження заяву представника Приватного підприємства «Агроекологія» ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по ухвалі Апеляційного суду Полтавської області від 31 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Агроекологія», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Відділу Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області про визнання правочину недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання договору оренди землі.

27 березня 2017 року відпред представника ОСОБА_3 надійшла заява про забезпечення позову по справі.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 березня 2017 року заяву представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено ПП «Агроекологія» чи будь-якій іншій третій особі, яка діятиме від імені приватного підприємства «Агроекологія» чи в інтересах приватного підприємства «Агроекологія», до набрання законної сили рішення суду по справі, вчиняти будь-які дії щодо користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 4,65 га кадастровий номер 00:021:0008, яка розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області та належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме: провадити на орендованій земельній ділянці будь-які сільськогосподарські роботи, у тому числі, але не тільки: збирати врожай, боронувати, дискувати, культивувати, орати, сіяти, вносити будь-які мінеральні чи органічні добрива, засоби захисту рослин, охороняти, не перешкоджати виконанню комплексу робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), тощо.

Зобовязано ОСОБА_3 замовити розроблення та затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 4,65 га кадастровий номер 00:021:0008, яка розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, цільове призначення (використання) якої «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», в натурі (на місцевості) та її закріплення межовими знаками, відповідно до вимог Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 р. № 376, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 р. за №391/17686.

В апеляційному порядку вказану ухвалу районного суду оскаржило ПП «Агроекологія».

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 31 травня 2017 року апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агроекологія» задоволено.

Ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 березня 2017 року - скасовано.

Постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні заяви представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про забезпечення цивільного позову відмовлено.

14 лютого 2018 року на електронну адресу апеляційного суду Полтавської області від представника приватного підприємства «Агроекологія» - ОСОБА_2 дійшла заява про ухвалення додаткового рішення. Заявник просить вирішити питання про судові витрати за наслідками розгляду апеляційним судом скарги ПП «Агроекологія» на ухвалу Зіньківського районного суду від 27 березня 2017 року про забезпечення позову. Винести додаткове рішення про розподіл судових витрат.

Судове засідання проведено без виклику сторін відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи заяви ПП «Агроекологія» прийшла до висновку, що в ухваленні додаткового рішення слід відмовити з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

З матеріалів справи, згідно квитанції № 14Е657182 від 29 березня 2017 року (а.с. 125) ПП «Агроекологія» було сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн. за розгляд апеляційної скарги.

Згідно вимог ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК України та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З викладеного вбачається, що положення ст. 141 ЦПК України застосовуються лише до рішень суду, якими закінчено судовий розгляд справи по суті.

Оскільки, розгляд справи на даний час не закінчено, колегія суддів вважає вимоги представника Приватного підприємства «Агроекологія» ОСОБА_2 передчасними та приходить до висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення та відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника Приватного підприємства «Агроекологія» ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по ухвалі Апеляційного суду Полтавської області від 31 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Агроекологія», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Відділу Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області про визнання правочину недійсним - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 05 квітня 2018 року.

Головуючий суддя: Т.В. Одринська

Суддів: А.І.ОСОБА_5Триголов