Справа № 202/2094/17
Провадження № 2/202/172/2018
07 травня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.
при секретарі Герасименко В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,
Представник позивача подав до суду заяву про слухання справи без його участі.
Відповідачі в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Представник позивача у березні 2017 року подав до суду клопотання про витребування доказів.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.
15.08.2014 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено договір застави рухомого майна № 4303.04.02.2329/S-1 (а. с. 8-9), який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за № 1298. За даним договором в заставу банку було передано автомобіль 4303.04.02.2329, реєстраційний номер: АЕ 7063 НМ, що належав на праві власності ОСОБА_1 Згідно акту оцінки заставна вартість мана, що передається в заставу, становить 116130 грн. (а. с. 11). Ринкова вартість транспортного засобу згідно п. 1.1 договору становить 165900 грн.
15.08.2014 року відомості про обтяження на автомобіль на підставі договору застави № 4303.04.02.2329/S-1 були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а. с. 12).
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» та ст. 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобовязань, у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання. забезпеченого заставою, воно не буде виконано.
Згідно з положеннями частини першої статті 589 ЦК України в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
За правилами частини першої, другої статті 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
ОСОБА_1 умови кредитного договору № 4303.04.02.2329 від 07.08.2014 року належним чином не виконував, у звязку з чим виникла заборгованість у 155460,28 грн., що підтверджується заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.07.2015 року (а. с. 14-15). Дане рішення набрало законної сили та постановою державного виконавця Індустріального відділу ДВС 14.09.2015 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 202/2141 від 05.08.2015 року пр. стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» боргу у розмірі 155460,28 (а. с. 16).
Згідно п. 5.1.4 договору застави ОСОБА_1 зобовязаний не відчужувати предмет застави у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобовязаннями з боку третіх осіб (зокрема не передавати його в оренду, не передавати в наступну заставу тощо), не видавати довіреності на користування та/або розпорядження предметом застави, а також не виступати поручителем за третіх осіб без отримання попередньої письмової згоди на це Банку.
Всупереч положень договору застави ОСОБА_1 без письмової згоди ПАТ «Кредобанк» було відчужено предмет застави, а саме автомобіль марки GEELY, модель: EMGRAND 7, рік випуску: 2014, тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова/шасі: Y7WFE2000E0034708, L6T7642S9EN025140 ОСОБА_2, що підтверджується інформацією Територіального сервісного центру 1241 регіонального сервісного центру МВС України у Дніпропетровській області № 27/4-1241-291 від 08.12.2015 року.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією із підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.
Таким чином, застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, і на неї можу бути звернено стягнення в рахунок задоволення вимог заставодержателя.
Враховую викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на його користь пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1244,25 грн. з кожного.
Керуючись ст. ст. 27 Закону України «Про заставу», ст. ст. 525, 526, 543, 590, 1054 ЦК України, ст.ст. 13, 19, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 280, 282 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.Г. Зосименко