Постанова

Іменем України

14 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 727/7059/15-ц

провадження № 61-2988св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Черняк Ю.В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівецький молодіжний житловий комплекс»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 вересня 2017 року у складі судді Мамчина П. І. та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 09 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Кулянди М. І., Владичана А. І., Половінкіної Н. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» (далі - ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс») про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 листопада 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено у зв'язку з тим, що за наявними в матеріалах справи відомостями ОСОБА_4 не був звільнений з посади директора ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс».

12 травня 2017 року ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» звернулося до суду із заявою про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 листопада 2015 року за нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що підставою для перегляду вказаного рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є податкова звітність форми № Д4 (помісячна) за перший місяць 2015 року з додатками, а також податковий розрахунок сум доходу, нарахованого на користь фізичних осіб. Про існування вказаних документів заявнику стало відомо з відповіді Чернівецької об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області (далі - Чернівецька ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області) від 10 квітня 2017 року № 5690/10/24-12-08-01-09.

Вказані документи підтверджують ту обставину, що позивач звільнився з посади директора товариства ще 05 січня 2015 року.

Враховуючи викладене, ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» просило скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 листопада 2015 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 вересня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 листопада 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 09 листопада 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» відхилено. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 вересня 2017 року залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що указані заявником обставини не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року, а тому не можуть вважатися підставою для скасування рішення суду.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2018 року до Верховного Суду, ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс», просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 09 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задовольнити, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані ухвали не відповідають засадам законності і обґрунтованості, постановлені з порушенням норм процесуального права та є помилковими. Зазначені заявником звітність форми Д4 та додаток до неї - відомості про трудові відносини осіб (таблиця 5), є нововиявленою обставиною у розумінні змісту пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року, оскільки не досліджувались Шевченківським районним судом м. Чернівці під час розгляду справи № 727/7059/15-ц.

Крім того, указані обставини не були відомі товариству, тому що ОСОБА_4 вказував, що не звільнявся з товариства, а працював без заробітної плати у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем. Судами помилково залишено поза увагою вказані обставини, що стали відомі відповідачу лише з відповіді Чернівецької ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області від 10 квітня 2017 року № 5690/10/24-12-08-01-09 та не були відображені в аналогічних відомостях за 2015 рік.

У відзиві на касаційну скаргу, поданому у квітні 2018 року, представник позивача заперечив проти доводів касаційної скарги, зазначивши, що наведені заявником обставини не є нововиявленими, оскільки існували на момент розгляду справи та могли бути надані суду відповідачем.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій установлено, що за наслідками розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди 06 листопада 2015 року Шевченківським районним судом м. Чернівці ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд указаного рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» вказувало, що висновок суду першої інстанції про відсутність підстав вважати позивача таким, якого звільнено з посади директора товариства (відповідача) 28 липня 2015 року, суперечить дійсним обставинам справи, оскільки фактично позивачем 05 січня 2015 року було подано заяву про звільнення на підставі статті 38 КЗпП України. Указане підтверджується інформацією з відповіді Чернівецької ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області від 10 квітня 2017 року № 5690/10/24-12-08-01-09.

Таким чином, вважав, що вказані обставини хоча і існували на момент розгляду справи, однак не були відомі відповідачу та не могли бути надані суду з незалежних від нього причин, і, відповідно, не досліджувалися судом.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що наведені заявником обставини існували на момент вирішення спору та могли бути відомі сторонам, а тому не є нововиявленими обставинами у розумінні положень пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року.

Відповідно до положень статті 361 ЦПК України 2004 року (у редакції, чинній на час розгляду справи), рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Вказана норма передбачає чітко підстави для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами, зокрема: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 5 Постанови від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК України, не є нововиявленими обставинами.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку про те, що суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано залишив заяву ТОВ «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» без задоволення, оскільки обставини, на які посилається заявник, а саме: відповідь Чернівецької ОДПІ ГК ДФС у Чернівецькій області від 10 квітня 2017 року № 5690/10/24-12-08-01-09, звітність форми Д4 та додаток до неї - відомості про трудові відносини осіб (таблиця 5), згідною з якими товариству стало відомо, що позивач фактично звільнився з роботи у січні 2017 року, не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року (у редакції, чинній на момент розгляду справи), а можуть бути підставою для перегляду судового рішення у апеляційному чи касаційному порядку.

Таким чином, оскаржувані ухвали судів попередніх інстанцій постановлено без порушення норм процесуального права, судами в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, касаційна скарга не спростовує правильності висновків судів попередніх інстанцій, а тому відсутні підстави для їх скасування.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій - без змін на підставі частини третьої статті 401 ЦПК України, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецький молодіжний житловий комплекс» залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 вересня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 09 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник