АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/796/5169/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 759/5659/17

21 червня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Борисової О.В.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року, постановлену під головуванням судді Сенька М.Ф., про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту виділу частки нерухомого майна в натурі, зобов'язання вчинити реєстраційні та нотаріальні дії, зобов'язати укласти договір, -

в с т а н о в и в :

12 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення факту виділу частки нерухомого майна в натурі, зобов'язання вчинити реєстраційні та нотаріальні дії, зобов'язання укласти договір.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона є власницею 14/100 часток квартири спільного заселення АДРЕСА_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Зазначає, що зверталася із заявами до відповідних державних установ з проханням укласти з нею передбачені законодавством України всі відповідні договори, зокрема, договір надання житлово-комунальних послуг, послуг зв'язку, обслуговування прибудинкової території та вчинити відповідні дії, проте їй було відмовлено. Вважає, що її позбавлено права власності виділеного об'єкту нерухомого майна та можливості виконати свій обов'язок, як власника нерухомого майна, з укладенням відповідних договорів.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року позов ОСОБА_2 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту виділу частки нерухомого майна в натурі, зобов'язання вчинити реєстраційні та нотаріальні дії, зобов'язати укласти договір, залишено без розгляду.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 11 травня 2018 року позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначила, що залишаючи позов без розгляду в зв'язку з її повторною неявкою в судове засідання на підставі пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд першої інстанції не врахував, що докази її належного повідомлення про призначені у справі судові засідання в матеріалах відсутні, оскільки всі направлені на її ім'я повістки повернулися на адресу суду без вручення. Посилалась на те, що вона не отримувала ніяких викликів від суду про її явку в судові засідання. Лише 02.05.2018 року, через засоби поштового зв'язку вона отримала копію ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 11.04.2018 року, а тому у суду не було правових підстав для залишення позову без розгляду.

Згідно п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України № 2147 - VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

В судовому засіданні ОСОБА_2 повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення факту виділу частки нерухомого майна в натурі, зобов'язання вчинити реєстраційні та нотаріальні дії, зобов'язання укласти договір.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту виділу частки нерухомого майна в натурі, зобов'язання вчинити реєстраційні та нотаріальні дії, зобов'язати укласти договір та призначено справу до розгляду на 09 січня 2017 року на 14 год. 00 хв.

Відповідно до довідки, складеної секретарем судових засідань Святошинського районного суду м.Києва, 09 листопада 2017 року о 14 год. 00 хв. фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Відомостей про судове засідання, яке було призначено на 09 січня 2018 року на 14 год. 00 хв., матеріали справи не містять.

В судове засідання 11 квітня 2018 року позивач не з'явилась, а тому судом було постановлено ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_2 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту виділу частки нерухомого майна в натурі, зобов'язання вчинити реєстраційні та нотаріальні дії, зобов'язати укласти договір без розгляду.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції посилався на положення статті 257 ЦПК України, зазначаючи, що справа двічі призначалась до розгляду, проте позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з&q?це;явилась про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі не подала.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки він не відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону, з огляду на наступне.

Так, наслідки неявки в судове засідання позивача визначені частиною 5 ст. 223 ЦПК України, відповідно до якої, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов&q?дп;язковою.

Частиною 5 ст.128 ЦПК України, передбачено, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Згідно ст. 130 ЦПК України, у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім'ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Якщо особа не проживає за адресою, повідомленою суду, судова повістка може бути надіслана за місцем її роботи.

У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що копія ухвали про відкриття провадження по даній справі та повістка про виклик до суду на 09 січня 2018 року на 14 год. 00 хв., судом позивачу не направлялася, докази щодо належного повідомлення позивача про призначене судове засідання в матеріалах відсутні.

Конверт з судовою повісткою про виклик до суду на 11 квітня 2018 року, направлений позивачу ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням, повернувся на адресу суду без вручення із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

З викладеного вбачається, що доводи апеляційної скарги про відсутність у справі доказів належного повідомлення позивача про судові засідання 09 січня 2018 року та 11 квітня 2018 року є обгрунтованими.

З урахуванням відсутності у справі доказів повідомлення позивача ОСОБА_2 про розгляд справи 09 січня 2018 року та 11 квітня 2018 року у визначеному ст. 128 ЦПК України порядку, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність передбачених п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України підстав для залишення її позову без розгляду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував, а тому колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 є обґрунтованими, ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 скасувати та направити справу до Святошинського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженау касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 червня 2018 року.

Головуючий: Судді: