Справа № 185/107/18
Провадження № 2/185/1167/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гаврилова В.А.,

при секретарі Чичман І.В.,

розглянувши у приміщенні суду цивільну справу № 185/107/18 за позовом ОСОБА_1 в інтересах релігійної громади «Свято-Успенський Храм парафії Дніпропетровської єпархії Української Православної Церкви в селі Межиріч» до ОСОБА_2 сільської обєднаної територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником (користувачем) земельної ділянки

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з позовом та просив визнати за релігійною громадою «Свято-Успенський Храм парафії Дніпропетровської єпархії Української Православної Церкви в селі Межиріч» право власності на будівлю храму, яка розташована за адресою: 51473, вулиця Нечуй-Левицького, будинок 5, село Межиріч, Павлоградського району, Дніпропетровської області, позначену в технічному паспорті літерами «А».

Мотивував тим, що рішенням ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області від 28 серпня 1995 року № 53 було надано дозвіл на вибір земельної ділянки для будівництва Свято-Успенської церкви в селі Межиріч, загальною площею 0,20 га. Рішенням ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області від 11 липня 2013 року № 195-31/VI було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування орієнтовною площею 0,8000 га для будівництва та обслуговування культових та іншихбудівель. 12 травня 2014 року будівля храму булапобудована на відведенійземельнійділянці та зареєстрована у КП «Павлоградському МБТІ. 07 липня 2017 року рішеннямМежиріцької сільської ради народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області № 249-19/VIIбуло надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,20 га в постійне користування за рахунок земель, які були в користуванні релігійної громади. При зверненні до центру адміністративних послуг зясувалось, що будівля храму вважається самочинним будівництвом, що унеможливлює зареєструвати декларацію про готовність обєкта до експлуатації. Раніше настоятелем вказаного храму був настоятель ОСОБА_3, він намагався оформити право власності на вказану будівлю, але так і не оформив.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської обєднаної територіальної громади Павлоградського району Дніпропетровської областів судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що просить справу розглянути без його участі та позовні вимоги визнає.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає частково, оскільки він надавав кошти на облаштування храму, однак підтвердити це не має змоги та вимоги позивача не відповідають закону.

Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Рішенням ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області від 28 серпня 1995 року № 53 релігійній громаді «Свято-Успенський Храм парафії Дніпропетровської єпархії Української Православної Церкви в селі Межиріч» було надано дозвіл на вибір земельної ділянки для будівництва Свято-Успенської церкви в селі Межиріч, загальною площею 0,20 га., що підтверджується копією рішення та копією державного акту (а.с.7,8).

Рішенням ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області від 11 липня 2013 року № 195-31/VIрелігійній громаді «Свято-Успенський Храм парафії Дніпропетровської єпархії Української Православної Церкви в селі Межиріч» було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування орієнтовною площею 0,8000 га для будівництва та обслуговування культових та інших будівель. (а.с.14).

07 липня 2017 року рішенням ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів Павлоградського району Дніпропетровської області № 249-19/VIIбуло надано дозвіл релігійній громаді «Свято-Успенський Храм парафії Дніпропетровської єпархії Української Православної Церкви в селі Межиріч» на розроблення документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,20 га в постійне користування за рахунок земель, які були в користуванні релігійної громади. (а.с.15-16).

Будівля храму була побудована на відведеній земельній ділянці та зареєстрована у КП «Павлоградському МБТІ». (а.с. 9-13).

Позивач звертався до центру адміністративних послуг для реєстрації права власності на будівлю храму, однак позивачу було відмовлено у реєстрації права власності, що підтверджується наданим суду листом державної архітектурно-будівельною інспекції у Дніпропетровській області.

Висновком експертного дослідження № 2 від 29 січня 2018 року, складеного спеціалістом ОСОБА_4 встановлено, що процент готовності Свято-Успенського храму Парафії Єпархії Української Православної церкви в селі Межиріч Павлоградського району, розташованого по вулиці Нечуй-Левицького 5б, в селі Межиріч, Павлоградського району, Дніпропетровської області становить 100 %. /а.с.91-93/

Суд не сприймає до уваги відзив відповідача ОСОБА_3 про його право власності на вказану будівлю, оскільки суду не надано доказів щодо облаштування вказаного храму за власні кошти попереднього настоятеля.

Частиною 3 статті 376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Частиною 5 статті 376 ЦК України встановлено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст..92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або не законність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Викладене приводить суд до висновку про те, що права представника позивача порушуються та усунення порушення прав позивача не можливо іншим способом, що є підставою для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.263, 264, 265 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за релігійною громадою «Свято-Успенський Храм парафії Дніпропетровської єпархії Української Православної Церкви в селі Межиріч» право власності на будівлю храму, яка розташована за адресою: 51473, вулиця Нечуй-Левицького, будинок 5, село Межиріч, Павлоградського району, Дніпропетровської області, позначену в технічному паспорті літерами «А».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення. якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. А. Гаврилов