Справа № 661/1460/18
Провадження № 2/661/693/18
У Х В А Л А

20 червня 2018 року

Суддя Новокаховського міського суду Херсонської області Бойко М.Є., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, провадження у якій було відкрито ухвалою суду від 22 травня 2018 року.

В підготовчому судовому засіданні 20 червня 2018 року встановлено, що позивачкою при зверненні до суду не сплачено судовий збір, ставка якого, відповідно до ЗУ «При судовий збір», складає 704,80 грн.

При цьому, одночасно із позовними вимогами, представник позивачки просив суд звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору. В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору посилався на те, що вона є пенсіонеркою, ветераном праці, особою похилого віку та отримує пенсію за віком, іншого джерело доходів не має, окрім того, родина позивачки потребує додаткових витрат у зв'язку із необхідністю догляду за малолітньою онукою, а тому вона не має можливості сплатити судовий збір.

Відповідно до ч.11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазаначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

У відповідності до вимог ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Аналогічне положення закону міститься в ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Проте, вказаними нормами Закону передбачено право суду, а не обовязок щодо звільнення від сплати судового збору, окрім того, в аспекті цих норм, звільнення від сплати судового збору є крайнім заходом.

Практика Європейського суду з прав людини, визначає вимогу про сплату судового збору як певний барєр, що має завадити поданню необґрунтованих та безпідставних позовів, звідки слідує, що, отримавши відповідну заяву, суд має не тільки детально оцінити вартість позову та правильність його визначення й сплати, а й надати оцінку предмету, суті позовних та інших вимог, значенню для особи тих прав та інтересів, які вона намагається захистити в суді, наявності строків для захисту таких прав та іншим чинникам, які складуть уявлення судді про обґрунтованість заяви і наявність підстав для її прийняття. Комплексна оцінка вказаних обставин дасть суду можливість за внутрішнім переконанням прийняти рішення про задоволення чи відмову в задоволенні клопотання про звільнення, зменшення та/або розстрочення чи відстрочення сплати судового збору.

В п. 53 рішення від 19.06.2001р., прийнятого у справі «Креуз проти Польщі», Європейський суд з прав людини зазначив, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обовязків», пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли Договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за Судом.

Що ж стосується позовної заяви ОСОБА_1, то суд вважає необхідним зазначити, що встановлений законом розмір судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру 704,80 грн., має розумну пропорційність в аспекті заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим, поряд з комплексною оцінкою всіх обставин справи, підстав для застосування крайнього заходу у виді звільнення від сплати судового збору суд не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, категорію справи та розмір позовних вимог, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, виходячи також з того, що розмір судового збору належного до сплати не є занадто високим, а обставини на які остання посилається як на підставу звільнення від його сплати не є виключними та не підтверджені належними доказами. Крім того, слід зазначити, що наявність того факту, що позивачка є суб`єктом безоплатної вторинної правової допомоги також не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, роз`яснивши при цьому, що на усунення вказаних недоліків позивачка має надати суду оригінал платіжного документу про сплату судового збору у розмірі, визначеному ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ставка якого, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 704,80 грн. реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: Державний бюджет м. Нова Каховка, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38053504, Банк отримувача: УДКСУ в Херсонській області, МФО: 852010, Рахунок отримувача: 0012, Код класифікації доходу бюджету: 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)», Символ звітності банку 206).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 136, 187 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву залишити без руху і надати позивачці строк для усунення недоліків.

Копію ухвали надіслати позивачці.

Якщо у строк п`ять днів з моменту одержання ухвали зазначені вимоги не будуть виконані, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала суду в частині відмови у звільнені від сплати судового збору може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Суддя М. Є. Бойко