Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/174/18
провадження: 2/614/84/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

03.04.2018 року

смт. Борова Борівського району Харківської області

справа № 614/174/18

Борівський районний суд Харківської області у складі судді Гуляєвої Г.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ВИЩЕСОЛОНЕНСЬКОЇ ОСОБА_2 БОРІВСЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, ОСОБА_3

про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом

за участю учасників справи:

позивача: не зявилася,

від відповідача: не зявились

В С Т А Н О В И В :

1. Короткий зміст позовних вимог

05.03.2018 р. ОСОБА_1 звернулася до Борівського районного суду Харківської області з позовом до Вищесолоненської сільської ради Борівського району Харківської області, ОСОБА_3, в якому вказала, що 25.07.2013 р. померла її мати - ОСОБА_4

За життя 25.08.2011 р. ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Вищесолоненської сільської ради ОСОБА_5 та зареєстрований в реєстрі за № 47. Згідно вказаного заповіту ОСОБА_4, на випадок своєї смерті, заповіла позивачу житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Харківська область, Борівський район, с. Вище Солоне, вул. Степова, б. 39, та грошові вклади, які знаходяться на рахунках Ощадбанку Україна № 5466, а рідній сестрі позивача ОСОБА_3 заповіла земельну ділянку, площею 7.6294 га, розташовану на території Вищесолоненської сільської ради Борівського району Харківської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 778729.

При оформленні спадщини зясувалося, що заповітом не було охоплено все спадкове майно. Зокрема, після смерті ОСОБА_4 залишилося ще спадкове нерухоме майно: земельна ділянка загальною площею 0.850 га, з якої: 0.2500 га надано для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, в якому проживає позивач, та 0.60 га наданої для ведення особистого селянського господарства.

В звязку з вищевикладеним позивачу було відмовлено державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки: площею 0.25 га для обслуговування житлового будинку, площею 0.2280 га - для ведення особистого селянського господарства та площею 0.3720 га для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться в с. Вище Солоне Борівського району Харківської області в цілій частці.

На підставі вищевикладеного позивач просить визнати за нею право власності на оспорювані земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

2. Позиції учасників справи

Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 05.03.2018 р. було відкрито провадження і вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.

22.03.2018 р. від Вищесолоненської сільської ради Борівського району Харківської області надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності її представника.

23.03.2018 р. до Борівського районного суду Харківської області надійшла заява від ОСОБА_3 про визнання позову, в якій вона просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Згідно ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

3. Встановлені в судовому засіданні обставини справи

З копії свідоцтва про народження серії ІV-УР № 2059750 вбачається, що батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с.9).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-НО № 294715 ОСОБА_6 25.10.1975 р. уклала шлюб з ОСОБА_8 (а.с.10).

Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР-05-00-054561 від 14.08.1997 р. підтверджується, що ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0.850 га, розташовану на території Вищесолоненської сільської ради в с. Вище Солоне по вул. Степова, 39 (а.с.14).

З копій Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що власником земельних ділянок: площею 0.3720 з кадастровим номером :01:001:0280, для ведення особистого селянського господарства; площею 0.2280 га з кадастровим номером :01:001:0279, для ведення особистого селянського господарства; площею 0.2500 га з кадастровим номером :01:001:0278, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, є ОСОБА_4 (а.с.15-23).

З копії заповіту ОСОБА_4 від 25.08.2011 р. зареєстрованого в реєстрі за № 47 вбачається, що остання, на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: Харківська область, Борівський район, с. Вище Солоне, вул. Степова, б. 39, та грошові вклади, які знаходяться на рахунках Ощадбанку Україна, а ОСОБА_3 - земельну ділянку, площею 7.6294 га, розташовану на території Вищесолоненської сільської ради Борівського району Харківської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 778729 (а.с.26).

ОСОБА_4 померла 25.07.2013 р., що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 394400 (а.с.27).

З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.09.2016 р. зареєстрованого в реєстрі за № 1157 та копії Інформаційної довідки з Дежавного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна вбачається, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 і стала власницею житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Степова, б. 39 с. Вище Солоне Борівського району Харківської області (а.с.24-25).

Згідно копії постанови № 1448/02-31 від 16.09.2016 р. державним нотаріусом Борівської ДНК ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на оспорювані земельні ділянки (а.с.28).

З копії ОСОБА_8 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 8500 кв.м станом на 26.02.2018 р. становить 162 835.58 грн. (а.с.29).

Із заяви ОСОБА_3 вбачається, що після смерті матері - ОСОБА_4, спадкоємцями першої черги є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 При цьому, остання відмовляється від прийняття спадщини по земельній ділянці для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства на користь ОСОБА_1 (а.с.30).

4. Релевантні джерела права й акти їх застосування

Ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено ст. 1217 ЦК України.

Ч. 2 ст. 1223 ЦК України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

5. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення

Як вбачається із встановлених судом обставин, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 за заповітом.

Земельна ділянка загальною площею 0.850 га, з якої: 0.2500 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та 0.60 га для ведення особистого селянського господарства не охоплена вищевказаним заповітом.

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями першої черги є позивач та її сестра ОСОБА_3, яка відмовилася від прийняття спадщини по оспорюваній земельній ділянці на користь своєї сестри - ОСОБА_1

В звязку з наведеним, суд вбачає підстави для набуття права власності позивачем в судовому порядку в силу ст. 16 ЦК України.

6. Висновки суду за результатами розгляду справи

З дотриманням передбаченого законодавством порядку дослідження доказів, ухвалення судових рішень, судом було повно та всебічно зясовано всі обставини справи, на підставі яких, враховуючи визнання позову відповідачами, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

З урахуванням матеріалів справи, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 191, 200, 206, ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247, 264, 265, 273, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі, ст.1216, 1217, 1223, 1225, 1261 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ВИЩЕСОЛОНЕНСЬКОЇ ОСОБА_2 БОРІВСЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: вул. Степова, б. 39 с. Вище Солоне Борівського району Харківської області, ІПН НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку загальною площею 0.850 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР-05-00-054561, яка складається з трьох земельних ділянок, зокрема: земельної ділянки площею 0.2500 га, розташованої за адресою: Харківська область, Борівський район, с. Вище Солоне, вул. Степова, 39, наданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:001:0278; земельної ділянки площею 0.2280 га, розташованої за адресою: Харківська область, Борівський район, с. Вище Солоне, вул. Степова, 39, наданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0279 та земельної ділянки площею 0.3720 га, розташованої за адресою: Харківська область, Борівський район, с. Вище Солоне (в межах населеного пункту), наданої для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0280, після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 25 липня 2013 року.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Гуляєва Г. М.