Справа № 740/610/18
Провадження № 2/740/759/18
РІШЕННЯ

іменем України

30 листопада 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Шадура І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору,-ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивачем ОСОБА_1 пред»явлений позов до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житловим примішенням-буд.58 по вул.Індустріальна м.Ніжина Чернігівської області. Позов обгрунтований тим, що позивач є власником 1 / 3 частки даного будинку, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний, відповідач з травня 2016 року у даному будинку не проживає без поважних причин, що порушує права позивача, як співвласника будинку. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 26 квітня 2018 року за результатами підготовчого засідання справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до заяв від 25 квітня 2018 року треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 вважають за необхідне позов задовольнити, просять розглянути справу за відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з"явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена згідно ч.ч.6, 7, 8 ст.128 ЦПК України шляхом надіслання судових повісток рекомендованими листами з повідомленнями про вручення за адресою згідно позовної заяви, яка є адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та згідно ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення інформації про виклик на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. Відповідач, яка не повідомила суду іншої адреси, не зявилась в судове засідання без повідомлення причин і не подала відзиву.

Інформація про розгляд справи розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України.

Інші заяви, клопотання учасників справи відсутні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

За правилами ст.ст.150, 156 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди; члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Позивач ОСОБА_1 та треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 є співвласниками буд.58 по вул.Індустріальна (до перейменування вул.Гуньківська, вул.Шаумяна) м.Ніжина Чернігівської області, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 листопада 2018 року, реєстрація права власності проведена 02 листопада 2018 року.

Згідно рішення Ніжинського міськрайонного суду від 27 квітня 2017 року, яке набрало законної сили 11 травня 2017 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства факту проживання зареєстрованих осіб від 30 січня 2018 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживає у ньому 01 рік 08 місяців.

Положеннями ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які набрали чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства відповідно до вимог ст.9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.319, 321 ЦК України власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві.

Частиною 1 ст.317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Спір виник між позивачем ОСОБА_1, як співвласником будинку, та відповідачем ОСОБА_2, як колишніми членом його сім"ї.

Право члена сімї власника на користування житлом є сервітутним правом, у звязку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог ст.ст.405, 406 ЦК України. Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність без поважних причин члена сімї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Із врахуванням викладеного та непроживання відповідача у даному будинку понад один рік, відсутності перешкод ОСОБА_2 у цьому, відсутності домовленостей відповідача з позивачем, як співвласником будинку, відсутності юридично визначених у встановленому порядку правомочностей відповідача щодо володіння та користування ним, наявні підстави для визнання останньої такою, що втратила право користування житловим примішенням,-буд.58 по вул.Індустіральна м.Ніжина Чернігівської області.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під час розгляду справи відповідач ОСОБА_2 своїми діями не засвідчила те, що не втратила інтерес до вищезазначеного будинку, в якому має своє зареєстроване місце проживання, також остання не надала суду у встановленому порядку відзиву на позов чи заперечення, у зв»язку з чим несе ризик настання наслідків, повязаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 83, 247, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим примішенням-буд.58 по вул.Індустріальна м.Ніжина Чернігівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Олійник.