н/п 2/490/189/2018 Справа № 490/944/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09 липня 2018 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Гуденко О.А.
при секретарі Кваша С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу в порядку прощеного провадження за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
У лютому 2018 року позивачі звернулися до Центрального районного суду м.Миколаїва із позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою №42 в буд. №74/2 по пр. Центральний в м. Миколаєві, посилаючись на вимоги ст.405 ЦПК України, та примусово зняти її з реєстраційного обліку.
Ухвалою від 09.02.2018 р. відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження та призначено до розгляду без виклику сторін.
Відповідач у судове засідання не зявився,про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення на офіційному сайті суду.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідачів в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_4 з реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.05.2005 р., квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
3 червня 2005 року ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 23.07.2001 р., на 1/4 частки зазначеної квартири.
28 жовтня 2005 року ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_2 1/4 частики зазначеної квартири, що підтверджується Договором дарування частки квартири, посвідченого державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_7
14.01.2012 року у вищевказаній квартирі була зареєстрована дружина - ОСОБА_3
03 березня 2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8, і після реєстрації шлюбу остання присвоїла собі прізвище "Вархоляк", що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ФП №079901.
Відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації. Усі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг позивач сплачує самостійно, ніякої допомоги від відповідача не отримує.
Факт не проживання відповідача у вищезазначеній квартирі підтвердили у акті про не проживання від 05.10.2016 р. ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_6, посвідченого ТОВ "Центральний 1".
ОСОБА_4 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Відповідно до ч. 2ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що є підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування вищезазначеною квартирою.
ОСОБА_4 з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Виходячи з того, що цей Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.
Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання, тому вимоги позивача щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають.
Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.
Судовий збір сплачений позивачами при подачі позовної заяви до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265, 280, 281, 284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва ОСОБА_11