Провадження № 2/752/5173/18
РІШЕННЯ

Іменем України

28.11.2018 року Голосіївський суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря судового засідання Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про відшкодування матеріальної збитку заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначено, що 06.08.2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачці на праві власності автомобіль Хонда д.н.з.НОМЕР_1. Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_4 водія автомобіля Шкода д.н.з.НОМЕР_2. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу- автомобіля Шкода д.н.з.НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «СК «Юнівес» за полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК/2614442 з лімітом відповідальності 100000 грн. Позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату їй страхового відшкодування, у зв»язку з настанням страхового випадку з вини ОСОБА_4 Однак, в порушення умов зазначеного договору обов»язкового страхування ПрАТ «СТ «Юнівес» виплатило їй лише суму в розмірі 30316,88 грн, а решту суми - 29619,22 грн. в межах ліміту відповідальності страховика, яка становить 100000 грн., відповідач не виплатив, а тому позивач звернулась за захистом своїх прав до суду та просила стягнути решту належного їй страхового відшкодування в сумі 29619,22 грн., штрафні санкції за прострочення зобов»язання, а саме: пеню в розмірі 5833,73 грн., 3 % річних в розмірі 545,31 грн., інфляційні збитки в сумі 1540,19 грн., а також судовий збір в сумі 704,80 грн. та витрати за проведення дослідження в сумі 850 грн.

Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити в повному обсязі з викладених в ньому підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позовних вимог відмовити за необґрунтованістю, посилаючись на підстави, які викладені в письмовому відзиві на позов. Одночасно, зазначив, що позивачу було виплачено страхове відшкодування в повному обсязі, згідно проведеної відповідачем оцінки та підстав для проведення своєї оцінки у позивача не було.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.08.2017 року в с. Гатне Києво-Святошинського району Київської області мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено транспортний засіб «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_4, водія автомобіля «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2, та, останнього, також визнано винним у її вчиненні постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.08.2017 року (а.с. 17).

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

Винність ОСОБА_4, якого притягнуто до адміністративної відповідальності у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було нанесено матеріальну шкоду позивачу шляхом пошкодження автомобіля, суд вважає встановленою і доведеною у визначеному законодавством порядку, та остання не підлягає додатковому доведенню в судовому порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 979 ЦК України , за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату, а страхувальник зобов'язується сплатити страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за наявності договору обов'язкового страхування суб'єктивний склад та межі відповідальності за спричинення шкоди третій особі визначаються нормативно правовими актами, які регламентують страхові відшкодування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно із ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно із ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Статтею36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (п.36.2 ст.36 Закону).

Відповідно до ст. 36.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до ст. 9 вказаного закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до ст. 22 вказаного закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що 28.09.2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.18).

Відповідно до листа ПрАТ «СК «Юнівес» від 14.11.2017 року № 17/11/14-08, позивачу було повідомлено, що її заява розглянута та випадок визнано страховим (а.с.19).

Відповідно до звіту № 785 від 10.11.2017 року про оцінку вартості матеріального збитку, завданого автомобілю Хонда д.н.з. НОМЕР_1, проведеної за заявою позивача, - загальна вартість матеріальної шкоди становить 32316,88 грн. (а.с.88-110).

Згідно копії страхового акту № ГО-8726/ЦО від 14.11.2017 року, ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Юнівес» за шкоду заподіяну майну згідно із полісом АК-2614442 від 20.02.2017 року становить 100000 грн. Розмір страхового відшкодування за вирахуванням франшизи в розмірі 2000 грн. складає суму в розмірі 30316,88 грн. (а.с.73-74).

24.11.2017 року позивач отримала від відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 30316,88 грн., що підтверджується копією довідки АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.20).

На підтвердження своїх вимог позивачем було надано суду звіт про оцінку № 011/18 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 29.01.2018 року, проведеної за заявою позивача, - відповідно до якого вартість матеріального збитку складає 59936,10 грн. (а.с.35-59).

Разом з тим, суд вважає, що у позивача вже після отримання суми страхового відшкодування, були відсутні передбачені ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстави для самостійного обрання експерта для визначення розміру збитків, а тому при вирішенні даного спору суд приймає до уваги саме звіт № 785 від 10.11.2017 року про оцінку вартості матеріального збитку, завданого автомобілю Хонда д.н.з. НОМЕР_1, який було замовлено відповідачем з дотримання порядку, встановленого Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Також суд звертає увагу на те, що сторона позивача, заперечуючи проти цього звіту з посиланням на те, що, останній, було складено з порушенням встановленого законом порядку, - під час розгляду справи не заявляла клопотань про призначення відповідної судової автоварознавчої експертизи для визначення розміру матеріального збитку.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про те, що доказів на підтвердження фактично проведеного ремонту транспортного засобу та його вартість, а також доказів, які б доводили фактичну сплату коштів за ремонт автомобіля, в ході розгляду справи позивачем суду надано не було.

Спір у цій справі виник не з винною особою у завданні шкоди, а із страховиком, а тому обов'язок доказування лежить саме на позивачеві.

Однак, сторона позивача не надала суду достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на те, що визначена та виплачена страховиком сума страхового відшкодування є невірною.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем у повному обсязі виконано взяті зобов'язання за укладеним полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, суд вважає, що позов є необґрунтованим та безпідставним, в зв»язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне залишити судові витрати у справі за позивачем.

Враховуючи викладене та керуючись 4, 10, 12, 76, 81, 259, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - відмовити

Судові витрати у справі залишити за позивачем ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Н.П. Чередніченко