Ухвала

19 березня 2018 року

м. Київ

справа № 501/4564/14-ц

провадження № 61-7471св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення апеляційного суду Одеської області від 21 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Заїкіна А. П., Калараш А. А., Погорєлової С. О.,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність.

Позовна заява мотивована тим, що за умовами укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 кредитного договору від 24 листопада

2006 року № 0 останній отримав кредит в сумі 220 000,00 доларів США, зі сплатою встановленої процентної ставки у розмірі 11,3 % річних, на строк з 24 листопада 2006 року по 24 листопада 2021 року.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором ОСОБА_4 передав в іпотеку, за укладеним з ПАТ «УкрСиббанк» договором іпотеки від 24 листопада 2006 року, належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: будівлю магазину з підвалом, що знаходиться по АДРЕСА_1, загальною площею 230,1 кв.м, розташовану на земельній ділянці комунальної власності, площею 0,0085 га.

08 грудня 20112 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором від 24 листопада 2006 року № 0.

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_4 свої зобовʼязання з повернення кредиту, сплати процентів не виконав. Станом на 05 серпня

2014 року виникла заборгованість у розмірі 4 247 747 грн 18 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом в розмірі 2 469 385 грн 29 коп. та сума заборгованості за відсотками в розмірі 1 778 361 грн 89 коп.

У разі прострочення сплати чергового платежу кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати платежів за кредитним договором.

У разі застосування передачі предмета іпотеки у власність іпотекодержателя, як способу задоволення вимог останнього, Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, є правовою підставою для реалізації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

ПАТ «Дельта Банк» посилаючись на вимоги статей 33, 39 Закону України «Про іпотеку» просило в рахунок виконання основного зобовʼязання ОСОБА_4 щодо сплати заборгованості в розмірі 4 247 747 грн 18 коп. за договором про надання споживчого кредиту, звернути стягнення заборгованості за договором іпотеки від 24 листопада 2006 року б/н, шляхом передачі іпотекодержателю предметів іпотеки у власність та визнання на предмет іпотеки право власності за іпотекодержателем ПАТ «Дельта Банк» на предмет іпотеки, а саме: будівлю магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею

230,1 кв.м, що розташована на земельній ділянці комунальної власності площею 0,0085 га. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір в розмірі 3 654 грн.

Заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 06 жовтня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність задоволено.

В рахунок виконання основного зобов'язання ОСОБА_4 щодо погашення заборгованості за кредитним договором від 24 листопада 2006 року

№ 0 в розмірі 4 247 747 грн 18 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: будівлю магазину з підвалом, що знаходиться по АДРЕСА_1, загальною площею

230,1 кв.м, що розташована на земельній ділянці комунальної власності площею 0,0085 га, шляхом набуття ПАТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки.

Визнано за ПАТ «Дельта Банк» право власності на предмет іпотеки, а саме на будівлю магазину з підвалом, що знаходиться по АДРЕСА_1, загальною площею 230,1 кв.м, що розташована на земельній ділянці комунальної власності площею 0,0085 га.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» судові витрати в розмірі 3 654 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки ОСОБА_4 належним чином не виконує взяті на себе зобовʼязання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому порушене право ПАТ «Дельта Банк» підлягає захисту згідно положень статті 33 Закону України «Про іпотеку» шляхом визнання за ПАТ «Дельта Банк» право власності на іпотечне майно.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 21 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено.

Заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 06 жовтня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що ПАТ «Дельта Банк» обрано невірний спосіб захисту, оскільки порядок звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його передачі у власність іпотекодержателя врегульований пунктом 5 Іпотечного договору, відповідно до якого Договір про задоволення вимог Іпотекодержателя (до нього прирівнюється застереження в іпотечному договорі), який передбачає передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 березня

2017 року у справі № 6-2967цс16).

01 листопада 2017 року представником ПАТ «Дельта Банк» -

Тавровським С. Г. подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду Одеської області від 21 вересня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задовольнити в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не прийнято до уваги той факт, що в іпотечному договорі міститься застереження щодо можливості звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду (пункт 4.2) яке прирівнюється за своїми наслідками до договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Судом апеляційної інстанції не прийнято до уваги правову позицію Верховного Суду України, висловленої в постанові від 26 жовтня 2016 року у справі

№ 6-1625цс16 щодо застосування статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376, 392 ЦК України.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

27 лютого 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

У березні 2018 року справу передано судді-доповідачу.

При постановленні оскаржуваного судового рішення судом апеляційної інстанції застосовано положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376, 392 ЦК України.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 760/14438/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення апеляційного суду міста Києва від 07 червня 2016 року.

Передаючи справу № 760/14438/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення апеляційного суду міста Києва від

07 червня 2016 року на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду виходив із того, що є достатньо обґрунтовані підстави для відступлення від висновку щодо застосування норми права (статті 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку»,статті 328, 335, 376, 392 ЦК України) у подібних правовідносинах.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Оскільки справа № 760/14438/15-цпередана на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 501/4564/14-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Зупинити касаційне провадження у справі № 501/4564/14-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення апеляційного суду Одеської області від 21 вересня 2017 року до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 760/14438/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська