Справа № 2-1409/2009
Провадження № 2-зз/577/9/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" листопада 2018 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого Гетьмана В.В.,

при секретарі Лиховоз Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Конотопа заяву товариства з додатковою відповідальністю Конотопагропостач про зняття тимчасового обмеження на право виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

Директор ТДВ Конотопагропостач звернувся до суду із даною заявою, просить скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України. Вимоги обгрунтовує тим, що Конотопським міськрайонним судом за позовом ЗАТ Конотопське міжрайонне підприємство матеріально-технічного постачання районного агропромислового комплексу м.Конотоп до ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 про стягнення коштів по справі №2-1409 винесено рішення 27.11.2009 р. Судовим рішенням стягнуто з відповідача на користь позивача суму боргу та судові витрати. Як захід забезпечення виконання рішення до боржника застосовано тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України на строк до виконання боржником зобовязань. На даний час ОСОБА_1 повністю виконав свої зобовязання перед ними, що змусило їх звернутися із заявою до суду.

Представник ТДВ Конотопагропостач ОСОБА_2 заяву підтримує та просить задовольнити. Пояснив, що самої ухвали про обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 у нього немає, яким судом вона винесена йому не відомо.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений.

Встановлено судом, що 27.11.2009 р. рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області позовні вимоги ЗАТ Конотопське міжрайонне підприємство матеріально-технічного постачання районного агропромислового комплексу задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на їх користь 16676,42 грн. (а.с.43), ЗАТ Конотопське міжрайонне підприємство матеріально-технічного постачання районного агропромислового комплексу перейменоване у ПАТ Конотопагропостач та перетворено у ТДВ Конотопагропостач (а.с.46-47).

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Цивільний процесуальний кодекс України не регулює порядок розгляду судом питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Так само не передбачено вирішення такого питання судом і Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзд в Україну громадян України».

Особа, яка вважає, що її права порушені в звязку з тимчасовим обмеженням у праві виїзду за межі України, має право оскаржити в апеляційному порядку лише ухвалу суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

На це звертали увагу Верховний Суду України, узагальнюючи судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (узагальнення від 01.02.2013), та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах від 01.07.2015), зазначивши, що тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у звязку з виконанням обовязку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця. У разі врегулювання боргових зобовязань державний виконавець виносить відповідну постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, у якій вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з України.

Отже, тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а скасування обмеження виїзду у звязку з виконанням обовязку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

Крім того, представник позивача у судовому засіданні не надав жодного доказу які б підтверджували сам факт постановлення ухвали про накладення тимчасового обмеження на право виїзду за межі України ОСОБА_1 З оглянутої у судовому засіданні цивільної справи №2-1409/2009 вбачається, що ухвала про накладення тимчасового обмеження на право виїзду за межі України ОСОБА_1 судом не постановлялася.

На підставі вищенаведеного суддя приходить до висновку, що представнику ОСОБА_2 у задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України слід відмовити.

Керуючись ст.441 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні заяви товариства з додатковою відповідальністю Конотопагропостач.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 15 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 04 грудня 2018 року.

СуддяОСОБА_3