Справа № 426/6694/18
РІШЕННЯ

іменем України

20 червня 2018 року ,

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Половинки В.О.,

за участю: секретаря судового засідання Фурсової Н.В.,

без участі позивача та відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні зала суду міста Сватове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини у цивільній справі №426/6694/18

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, в обґрунтування якого зазначила, що рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 04.06.2013 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки, щомісячно в розмірі 450 гривень і до повноліття дитини. На даний час стягнення аліментів з відповідача в розмірі 450 гривень не може задовольнити потреб дитини. Крім того ОСОБА_2 на даний час не має постійного місця роботи і доходу. Зазначила, що відповідач не є інвалідом, знаходиться в працездатному віці, стан здоровя дозволяє працювати. Просить суд збільшити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 930 гривень, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на задоволені позову наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином на підставі поштового повідомлення, відомості про його належне повідомлення є в матеріалах справи, не повідомив суд про причини своєї неявки до суду.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин.

Враховуючи, що сторони були повідомлені про час та місце судового засідання належним чином, відповідач не зявився в судове засідання, не повідомив суд про причини своєї неявки, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Суд, беручи до уваги заяву позивача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 12, 82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, сторони мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД №091986 від 11 жовтня 2007 року. (а.с. 5).

Відповідно до копії рішення Сватівського районного суду Луганської області від 04 червня 2013 року, було стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 450 гривень щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 08 травня 2013 року. (а.с. 6).

Згідно розрахунку від 28.02.2018 року за відповідачем ОСОБА_2 станом на 01.03.2018 року міститься заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом №426/814/13-ц виданим 18.06.2013 року за рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 04 червня 2013 року в розмірі 5065,19 гривень. (а.с.13,14)

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як передбачено ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

08 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VІІІ від 17.05.2017 року, яким були внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, яким встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому до спірних правовідносин слід застосувати положення ч. 2 ст. 182 СК України, якою встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з того, що ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 грн., то мінімальний розмір аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не може бути меншим 930 грн.

При цьому у суду відсутні відомості про те, що відповідач має на утриманні інших осіб, що стан його здоровя погіршився з того дня, коли набрало законної сили судове рішення від 04.06.2013 року про стягнення з нього аліментів на утримання доньки.

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення суду на утримання доньки.

Виходячи з інтересів дитини, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає що є підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Сватівського районного суду Луганської області від 04 червня 2013 року та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 930 гривень, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 141, п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору у сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 179, 197, 208, 209, 212-215, 218, 234, 235, 256, 259, 280-281 ЦПК України, ст.ст. 181, 182, 183, 192 Сімейного Кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 04 червня 2013 року з ОСОБА_2 та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 930 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 березня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Виконавчий лист № 426/814/13-ц, виданий 18.06.2013 року за рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 04 червня 2013 року про стягнення аліментів, відкликати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Луганської області або через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_4