ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1939/18 Справа № 199/3187/18 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Свистунової О.В.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради,

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2018 року

по справі за позовом Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Дніпровської міської ради до ОСОБА_1, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Тулс", Виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району про витребування майна, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2018 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Дніпровської міської ради до ОСОБА_1, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Тулс", Виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району про витребування майна.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2018 року позовну заяву Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Дніпровської міської ради до ОСОБА_1, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Тулс", Виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району про витребування майна - повернуто позивачу.

Зобов'язано Управління державної казначейської служби України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпрі повернути прокуратурі Дніпропетровської області сплачений 27 квітня 2018 року за платіжним дорученням № 1080 судовий збір в розмірі 11 790 (одинадцять тисяч сімсот дев'яносто) грн. 27 коп.

Зобов'язано Управління державної казначейської служби України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпрі повернути прокуратурі Дніпропетровської області сплачений 27 квітня 2018 року за платіжним дорученням № 1079 судовий збір в розмірі 881 (вісімсот вісімдесят одна) грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі Перший заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Дніпровської міської ради просить скасувати ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 травня 2018 року та винести нову ухвалу якою направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Відзивів на апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2018 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу районного суду - скасувати.

Повертаючи позовну заяву заявнику, суд першої інстанції дійшов до висновку, що прокурором не обґрунтовано належним чином представництво інтересів саме держави та майно, що незаконно вибуло з володіння територіальної громади не є власністю держави.

З таким висновком суду погодитись не можна.

Судом першої інстанції встановлено, що перший заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся до суду в інтересах держави в особі: Дніпровської міської ради з позовом до ОСОБА_1, треті особи: ТОВ "СОЛЯРИС", Виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району про витребування майна.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює: підтримання публічного обвинувачення в суді; організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Такі випадки передбачені, зокрема, статтями 23, 33, 36-1 Закону України «Про прокуратуру», частинами першою та ст. 56 ЦПК України, якою визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві, обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначенні законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 у справі про офіційне тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України під представництвом прокуратурою України інтересів держави треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України та законами України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Згідно ст. 142 Конституції України матеріальною та фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування.

Статтею 62 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економічним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб.

Разом з тим, виходячи з положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Закону України "Про приватизацію державного майна", державну політику щодо майна, яке знаходиться у комунальній власності, здійснюють органи місцевого самоврядування.

Згідно ст. 327 ЦК України, управління майном, що знаходиться в комунальній власності, здійснюють територіальні громади і створені нею органи місцевого самоврядування.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільські, селищні, міські ради уповноваженні від імені та в інтересах територіальних громад здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконувати усі майнові операції, передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Таким чином, Дніпровська міська рада є органом, уповноваженою державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах, а саме представляти територіальну громаду міста Дніпро та здійснювати від її імені повноваження щодо розпорядження майном комунальної власності.

Проте, в позові прокурор зазначав, що звертається до суду в інтересах держави в особі: Дніпровської міської ради саме з метою захисту прав держави, оскільки уповноваженими органами не було здійснено даних дій за об'єктивної можливості звернення з позовом протягом тривалого строку.

Крім того, звертаючись до суду з позовом, прокурор представляє інтереси держави України, оскільки невиконання належним чином органом місцевого самоврядування, повноважень щодо захисту інтересів держави, які полягають у своєчасному вжитті заходів цивільно-правового характеру щодо повернення до комунальної власності міста нерухомого майна, яке вибуло з власності територіальної громади поза її волею, завдає шкоду економічним інтересам територіальної громади у вигляді ненадходження коштів до місцевого бюджету.

Викладене свідчить про небажання зазначених суб'єктів владних повноважень виконувати свої обов'язки щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, що в свою чергу відповідно до закону наділяє прокурора повноваженнями на звернення з відповідним позовом до суду.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду питання про відкриття провадження до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради - задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2018 року - скасувати і направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

О.В.Свистунова