справа № 361/875/17
провадження № 2/361/182/18
РІШЕННЯ

Іменем України

02 лютого 2018 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Скок О.А., Пальчак Р.Р., Срібної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, третя особа: ОСОБА_7 про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування і недійсним ордера на жиле приміщення,

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, у якому, враховуючи уточнення позовних вимог (а. с. 61-66), просив визнати недійсним ордер АДРЕСА_6, виданий Богданівською сільською радою Броварського району Київської області (далі - Богданівська с/рада) на підставі рішення № 63 від 23 вересня 2015 року ОСОБА_7 на вселення до квартири АДРЕСА_1 та визнати незаконним вказане рішення про надання ОСОБА_7 і членам його сім'ї в користування даної квартири та вселення до цього жилого приміщення.

В обґрунтування позову зазначав, що він як фізична особа-підприємець більше десяти років користується кімнатами АДРЕСА_4 і АДРЕСА_5, що знаходяться на першому поверсі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1, які використовуються ним як магазин. З 12 березня 2002 року він перебуває в договірних відносинах з електропостачальною організацією ПАТ "Київобленерго" на постачання до цього магазину електричної енергії. Згідно із розпорядженнями сільського голови села Богданівка Дуженка Г.М., виданими у період 2004-2012 років, йому надано дозволи на торгівлю в магазині продуктами харчування та супутніми товарами. Ці розпорядження ніким не оспорювались та не скасовувалась. Обладнаний ним магазин має окремий вхід. Усі ці роки він забезпечує продуктами харчування та супутніми товарами мешканців села Залісся Броварського району. Жодного разу за весь час роботи магазину та користування даними приміщеннями суперечок із власником (балансоутримувачем) гуртожитку не виникало.

У лютому 2016 року він дізнався, що 23 вересня 2015 року виконкомом Богданівської с/ради прийнято рішення за № 63 "Про надання у користування жилого приміщення - квартири та видачу ордера", яке підписане колишнім сільський головою села Богданівка Дуженком Г.М., яким громадянину ОСОБА_7 та членам його сім'ї у користування надано житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1 у селі Залісся Броварського району Київської області, жилою площею 55 м2 та видано йому ордер на вселення до цієї квартири.

Вважає, що дане рішення є незаконним та таким, що порушує його права як приватного підприємця і користувача вказаного приміщення. Магазин для проживання не пристосований, зазначене вище приміщення гуртожитку є нежилим приміщенням. Ордер на вселення виданий на нежиле приміщення, яке не є вільним, оскільки у ньому розташований магазин.

Згідно із технічним паспортом на гуртожиток, розташований у селі АДРЕСА_1, виготовленим 21 жовтня 2016 рокуАДРЕСА_2 у гуртожитку відсутня, тобто ордер видано на приміщення, якого не існує взагалі, тому ордер є недійсним, а рішення сільської ради про його видачу - незаконним.

Представники позивача ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у судовому засіданні позов підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеному, просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач Богданівська с/рада у судове засідання не з'явилася, надала до суду письмові пояснення на позов та заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, у яких просила прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства.

Третя особа ОСОБА_7 у судове засідання для надання особистих пояснень у справі не з'явився, його представник ОСОБА_11 у суді позов не підтримав, вказуючи на те, що доказів правомірності використання позивачем приміщень гуртожитку як магазину не надано.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із розпоряджень відповідача Богданівської с/ради № 39 від 21 вересня 2004 року, № 55 від 12 травня 2010 року, № 6 від 01 лютого 2011 року, № 15 від 29 березня 2012 року видно, що фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 надано дозволи на торгівлю продовольчими та супутніми товарами на постійній основі у магазині за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 50 м2, торговою площею 30 м2.

Згідно із актом обстеження матеріально-побутових умов зазначеного вище магазину, складеного 14 березня 2016 року депутатом Богданівської с/ради Остролуцькою Л.М., у ході обстеження виявлено, що у магазині водопостачання, опалення та каналізація відсутні, магазин складається з двох кімнат та працює з 2001 року.

Відповідно до довідки ПАТ "Київобленерго" № 1633 від 02 листопада 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_5 як юридичний споживач у договірних відносинах із електропостачальною організацією перебуває з 12 березня 2002 року, постачання електричної енергії згідно із договором № 380 здійснюється за адресою: АДРЕСА_1 (магазин).

23 вересня 2015 року виконавчий комітет Богданівської с/ради прийняв рішення за № 63 "Про надання у користування жилого приміщення - квартири та видачу ордера", яким вирішив надати у користування третій особі ОСОБА_7 та членам його сім'ї жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 55 м2, та видати йому ордер на вселення до цієї квартири.

Того ж дня, 23 вересня 2015 року виконавчим комітетом Богданівської с/ради на підставі вказаного рішення третій особі ОСОБА_7 видано ордер на жиле приміщення АДРЕСА_6 на склад сім'ї з 4 (чотирьох) чоловік на право зайняття житлового приміщення жилою площею 55 м2, яке складається з двох кімнат в ізольованій квартирі АДРЕСА_7

У зазначене житлове приміщення ОСОБА_7 разом із сім'єю не вселялися.

Судом встановлено, що гуртожиток за адресою: АДРЕСА_1 на підставі акту прийому-передачі від 30 червня 1998 року перебуває на балансі Богданівської с/ради. Станом на час прийняття оспорюваного позивачем рішення технічна документація на даний гуртожиток була відсутньою.

Із технічного паспорта на гуртожиток у селі АДРЕСА_1, виготовленого 21 жовтня 2016 року, вбачається, що відповідно до плану кімната за АДРЕСА_1 у гуртожитку відсутня.

Також у судовому засіданні встановлено, що згідно із цим технічним планом позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_5 займає на першому поверсі даного гуртожитку приміщення кімнат АДРЕСА_4 площею 39,5 м2 та АДРЕСА_5 площею 14,9 м2, до яких є окремий вхід.

Факт зайняття позивачем зазначених вище двох кімнат у гуртожитку в селі АДРЕСА_1 та використання цих приміщень протягом тривалого часу більше десяти років під магазин відповідач не заперечує.

За змістом ст. 31 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законом. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

Доказів того, що третя особа ОСОБА_7 перебуває із сім'єю на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЖК України порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається цим Кодексом та іншими актами законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім'ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток.

У ч. ч. 1, 2 ст. 58 ЖК України визначено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

За змістом ст. 129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку.

Отже, ордер на жилу площу в гуртожитку може бути видано лише на вільну жилу площу за спільним рішенням адміністрації та відповідного профспілкового комітету підприємства, установи, організації, і цей ордер є єдиною підставою для вселення в жиле приміщення.

Відповідно до ст. 59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі.

Судом встановлено, що третій особі ОСОБА_7 та членам його сім'ї ордер АДРЕСА_6 на жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 55 м2, Богданівською с/радою видано на житлове приміщення, яке згідно із технічним паспортом на гуртожиток за даною адресою не існує взагалі, приміщення гуртожитку (кімнати АДРЕСА_4 і АДРЕСА_5), на які фактично видано ордер, не є вільним, оскільки на підставі виданих Богданівською с/радою розпоряджень більше десяти років постійно використовуються позивачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 як магазин для торгівлі продовольчими та супутніми товарами.

Зазначених обставин відповідачем Богданівською с/радою при прийнятті 23 вересня 2015 року рішення за № 63 про надання у користування ОСОБА_7 жилого приміщення - квартири та видачу ордера враховано не було та видано йому ордер на приміщення гуртожитку, яке не є жилим приміщенням та не є вільним на час видачі оспорюваного ордера.

Не враховано також відповідачем Богданівською с/радою при прийнятті даного рішення положень ч. 1 ст. 344 ЦК України, якою передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97 до делегованих повноважень виконавчих органів сільських рад належать: видача ордерів на заселення жилої площі в будинках державних та комунальних організацій; облік нежилих приміщень на відповідній території незалежно від форм власності, внесення пропозицій їх власникам щодо використання таких приміщень для задоволення потреб територіальної громади.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ордер АДРЕСА_6 на жиле приміщення - квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 55 м2, третій особі ОСОБА_7 та членам його сім'ї видано безпідставно, з порушенням порядку і умов надання жилих приміщень у гуртожитку, тому вказаний ордер судом визнається недійсним, а рішення Богданівської с/ради від 23 вересня 2015 року за № 63, на підставі якого видано цей ордер, суд визнає незаконним, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1600 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 206, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати незаконним рішення виконавчого комітету Богданівської сільської ради Броварського району Київської області "Про надання у користування жилого приміщення - квартири та видачу ордера" від 23 вересня 2015 року № 63.

Визнати недійсним ордер на жиле приміщення АДРЕСА_6, виданий 23 вересня 2015 року виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_7 на підставі рішення виконавчого комітету Богданівської сільської ради Броварського району Київської області від 23 вересня 2015 року № 63, на право зайняття жилого приміщення жилою площею 55 м2 за адресою: АДРЕСА_3.

Стягнути з Богданівської сільської ради Броварського району Київської області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.