Постанова

Іменем України

14 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 523/13817/16-ц

провадження № 61-16097св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Журавель В.І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач (відповідач) - ОСОБА_4,

відповідач (позивач) - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Одеської області від 22 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Кононенко Н. А., Сегеди С. М., Цюри Т. В.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, у якому, уточнивши вимоги, просив здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя - квартири АДРЕСА_1, визнати за ним право власності на ? частину цієї квартири, вселити його у вказане жиле приміщення та встановити порядок користування ним, виділивши йому в користування кімнату площею 17,8 кв. м, ОСОБА_5 - 2 кімнати площею 11,7 кв. м та 8,0 кв. м, а підсобні приміщення залишити в загальному користуванні.

Зазначав, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого придбали спірну квартиру, право власності на яку зареєстровано на ім'я відповідача.

Оскільки ОСОБА_5 відмовляється добровільно провести поділ квартири, чинить перешкоди у користуванні житлом, просив позов задовольнити.

У вересні 2016 року ОСОБА_5 подала до суду позов до ОСОБА_4 про визнання за нею права особистої приватної власності на вказану квартиру.

Вимоги обґрунтовувала тим, що спірне нерухоме майно було придбане за грошові кошті, отримані нею в дар від сестри ОСОБА_7

Ураховуючи наведене, просила позов задовольнити.

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 06 лютого 2017 року зазначені позови об'єднані в одне провадження.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 10 липня 2017 року у складі судді Бабакова В. П. у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 особистою приватною власністю ОСОБА_5

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 судовий збір у сумі 6 052 грн.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Кононенко Н. А., Сегеди С. М., Цюри Т. В., рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 10 липня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4

Здійснено поділ спільного майна подружжя, визнано за ОСОБА_4 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 та вселено його у вказану квартиру.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі 1 742 грн 40 коп.

До суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_5, у якій вона, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вважає, що апеляційний суд не врахував того, що ОСОБА_4 чотири рази відбував покарання за вчинення крадіжок та інших злочинів протягом тривалих строків у місцях позбавлення волі з конфіскацією усього майна. Під час оформлення договору купівлі-продажу спірної квартири він не був присутнім, письмової згоди на її придбання не давав. Із січня 1997 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Крім того, суд апеляційної інстанції безпідставно відхилив пояснення її сестри ОСОБА_7, а також ОСОБА_8 та ОСОБА_6 про те, що вона придбала квартиру за особисті кошти. На переконання заявника, апеляційний суд неправильно розрахував розмір судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_4

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суди встановили, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з 22 липня 1988 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 24 липня 2015 року розірвано.

Спірна квартира була придбана 09 грудня 1998 року шляхом укладення договору купівлі-продажу на Одеській товарній біржі. Покупцем була зазначена ОСОБА_5, її право власності на квартиру зареєстровано в державному реєстрі 22 грудня 1998 року.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 11 липня 2016 року (справа № 523/9298/16-ц) вищевказаний договір купівлі-продажу визнаний дійсним.

Задовольняючи позов ОСОБА_5 і відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із доведеності факту купівлі ОСОБА_5 спірної квартири за особисті кошти, подаровані їй сестрою ОСОБА_7

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5 і часткове задоволення позову ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що квартира була придбана під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, тому є спільним майном подружжя, що є підставою для визнання за ОСОБА_4 права власності на ? його частину та вселення його у це житло. Суд зазначив, що ОСОБА_5 не довела належними і допустимими доказами обставин купівлі цього житла за подаровані кошти.

Колегія погоджується з висновком апеляційного суду.

Відповідно до статті 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в редакції, чинній на час придбання спірного майна; далі - КпШС України) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Згідно із частиною першою статті 24 КпШС України (в редакції, чинній на час придбання спірного майна) майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

Установивши, що спірна квартира була придбана під час перебування позивача і відповідача у шлюбі, апеляційний суд з урахуванням встановлених обставин справи зробив обґрунтований висновок про те, що таке майно є спільною сумісною власністю сторін, а ОСОБА_5 не надала належних доказів того, що житло придбане за кошти, отримані від її сестри в дар.

Колегія відхиляє доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції безпідставно не врахував покази свідків щодо дарування грошей ОСОБА_7 на купівлю спірної квартири, оскільки оцінка доказів не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Крім того, аргументи ОСОБА_5 про неправильність розрахунку судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_4 є безпідставиними, оскільки вона не навела логічного обґрунтування таких тверджень.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржене рішення ухвалене без додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У зв'язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду Одеської області від 22 серпня 2017 року без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 22 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

В.І. Крат