Справа № 736/1277/17
Номер провадження 2/736/16/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Кутового Ю.С.,

при секретарі Александровій Н.Л,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представників третьої особи - органу опіки та піклування, служби у справах дітей Корюківської РДА ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківка у приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей. Просить суд визначити місце проживання дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком ОСОБА_1. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка усунулась від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дітей за що її неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності, не має постійного місця проживання, постійної роботи, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, приховує від позивача місце перебування дітей, позбавила його можливості спілкуватись з ними. Позивач дуже любить своїх дітей, хоче щоб діти проживали разом з ним, бажає приймати участь у їх вихованні, має регулярний дохід, отримує державну соціальну допомогу, забезпечений житлом, діти зареєстровані разом з ним за однією адресою, хоче дати їм освіту і забезпечити добробут. Позивач пропонував відповідачці передати йому синів, однак вона відмовляється та перешкоджає у спілкуванні з дітьми, за таких обставин позивач змушений звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі і просили суд задовольнити позов.

Відповідачка та її представник позовні вимоги не визнали та заперечували проти його задоволення.

Представники третьої особи органу опіки та піклування та служби у справах дітей Корюківської РДА заперечували проти задоволення вимог позивача та просили суд відмовити у їх задоволенні.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову за наступних підстав.

По справі встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2006 року по 2014 рік та мають двох малолітніх дітей синів ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії 1-ЕЛ № 033598 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції 10.01.2007), та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії 1-ЕЛ № 095106 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції 06.10.2010).

Відповідачка протягом 2013-2015 років неналежно виконувала свої батьківські обовязки, внаслідок чого її син ОСОБА_9 без поважних причин за час навчання у ЗОШ інтернаті ім. Коцюбинського загалом пропустив 125 навчальних днів та 597 уроків, що підтверджується відповідними довідками з навчального закладу.

Крім того, відповідачка в січні 2016 року залишила своїх дітей у своєї матері ОСОБА_10 у м. Корюківка, яка в свою чергу передала дітей до служби у справах дітей Корюківської РДА, звідки їх було направлено до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей, як таких, що опинилися у складних життєвих обставинах.

З серпня 2016 року на підставі дозволу служби у справах дітей Чернігівської ОДА малолітніх дітей ОСОБА_7 та Нікіту передано батьку ОСОБА_1.

За час проживання з серпня 2016 року по грудень 2016 року з батьком, ОСОБА_7 був зарахований та навчався у Чернігівській ЗОШ №5 та згідно характеристики навчального закладу постійно відвідував заняття. Батько підтримував постійний звязок з вчителем, враховував його поради, при цьому мати за час його навчання, жодного разу не була в школі.

З грудня 2016 року ОСОБА_7 та Нікіта проживають разом з відповідачкою та ще двома малолітніми дітьми у м. Корюківка по вул. Кошового, 37.

Згідно довідки КЗ «Сновська ЗОШ-інтернат 1-2 ступенів» ОСОБА_7 та Нікіта з 31 серпня 2017 року навчаються у даному закладі та регулярно відвідують заняття, відповідально ставляться до виконання доручень. Мати регулярно забирає дітей на вихідні та святкові дні, цікавиться успіхами дітей, підтримує постійний звязок з викладачами. Діти повертаються на навчання вчасно, охайні, чисті та доглянуті. Діти не перебувають на повному державному забезпеченні та не утримуються за рахунок держави.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 161 Сімейного Кодексу України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 161 СК України визначено, що орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що позивачем не надано доказів, що підтверджують наявність виняткових обставин, які б свідчили про неможливість проживання малолітніх дітей разом з матірю, суд не знаходить правових підстав, передбачених вказаними нормами матеріального права, для розлучення дітей зі своєю матірю, а тому позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати покласти на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 160, 161 Сімейного Кодексу України, ст.ст.3-13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей відмовити.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю. С. Кутовий

Повне рішення складено 04.04.2018