Провадження № 22-ц/824/2198/2018 Доповідач апеляційна інстанція - Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 листопада 2018 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Савченка С.І., суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» звернулося до суду із вказаним вище позовом,який мотивувало тим, що 17 квітня 2009 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 010/0004/82/0022289,за умовами якого банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби у розмірі 15000 грн. терміном на 6 років із сплатою 36,9 % річних, а позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит і сплатити проценти за його користування.

Посилався, що 24 листопада 2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»і ПАТ «Банк Національний кредит» укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/8, за умовами якого Райффайзен Банк Аваль відступив Банку Національний кредит право вимоги за кредитним договором з позичальником ОСОБА_3 В цей же день 24 листопада 2014 року аналогічний договір про відступлення прав вимоги № НК-14/1 був укладений між ПАТ «Банк Національний кредит» і ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал». 26 листопада 2014 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» і ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» уклали договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 26/11/2014-01, згідно якого КзУА «Прімоколект-Капітал» набула статусу нового кредитора і отримала право вимоги за кредитним договором, укладеним 17 квітня 2009 року з позичальником ОСОБА_3

Вказував, що за умовами кредитного договору позичальник ОСОБА_3 мав повертати кредит і проценти рівними щомісячними платежами, однак не виконав цих обов'язків і має заборгованість, яка станом на 27 листопада 2017 року складає 54818,32 грн. У зв'язку із наведеним просив стягнути із відповідача на користь товариства борг за кредитним договором у розмірі 54818,32 грн. та судові витрати.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «КзУА «Прімоколект-

- 2 -

Капітал» 54818,32 грн. боргу за кредитом.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні вимог банку в повному обсязі, посилаючисьна неповне порушенням судом норм матеріального і процесуального права. Скарга мотивована тим, що суд не застосував позовну давність, про що він подав заяву від 13 червня 2018 року і яка судом була втрачена. Окрім того, у справі відсутні як докази про видачу йому банком коштів, так і докази про набуття ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» права вимоги за кредитним договором. Договір купівлі-продажу (відступлення права вимоги), укладений 26 листопада 2014 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» і ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» не відповідає вимогам Закону України «Про інститути спільного інвестування», бо право вимоги за кредитним договором не може бути залучене до активів венчурного інвестиційного фонду.

Позивач ТОВ «КзУА «Прімоколект-Капітал» подав відзив на апеляційну скаргу, де вказав, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення і правомірно задоволив позов, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.

Згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову становить 54818,32 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Судом встановлено, що 17 квітня 2009 рокуміж ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 010/0004/82/0022289, згідно якого банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби за тарифним планом «Оптимальний» у розмірі 15000 грн. із терміном повернення до 17 квітня 2011 року та сплатою 36,9 % процентів річних, а позичальник у свою чергу зобов'язався повернути отриманий кредит і

- 3 -

сплатити проценти за його користування. Повернення кредиту передбачено шляхом внесення позичальником щомісячних платежів.

24 листопада 2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ПАТ «Банк Національний кредит» укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/8, за умовами якого Банк Національний кредит набув право вимоги за рядом кредитних договорів, в тому числі за кредитним договором, укладеним 17 квітня 2009 року з позичальником ОСОБА_3 В цей же день 24 листопада 2014 року ПАТ «Банк Національний кредит» і ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали аналогічний договір про відступлення прав вимоги № НК-14/1 за кредитним договором з ОСОБА_3

26 листопада 2014 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» і ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» уклали договір купівлі-продажу (відступлення прав вимоги) № 26/11/2014-01, згідно якого Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» відступилаправо вимоги, а позивач Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» набула статусу нового кредитора і отримала право вимоги за рядом кредитних договорів, в тому числі за кредитним договором, укладеним 17 квітня 2009 року з позичальником ОСОБА_3 Згідно Акту приймання-передачі реєстру боржників на виконання договору № 26/11/2014-01 та акту приймання-передачі електронних носіїв позивачотримав кредитні документи, що підтверджують права нового кредитора і обов'язок боржника за цим договором.

Окрім того, судом встановлено, що позичальник ОСОБА_3 не виконував обов'язків по поверненню кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, станом на 27 листопада 2017 року має заборгованість за кредитом у розмірі 54818,32 грн. Письмова вимога позивача про необхідність погашення заборгованості, направлена відповідачу 23 листопада 2017 року залишена останніми без задоволення.

Наведені обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що позичальник ОСОБА_3 не повернув у повному обсязі отримані ним кредитні кошти в обумовлені договором строки, що у свою чергу відповідно до закону, умов кредитного договору і договору купівлі-продажу прав вимоги порушує права нового кредитора ТОВ «КзУА «Прімоколект-Капітал», які підлягаютьзахисту шляхом стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 54818,32 грн.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, оскільки вони не грунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Вирішуючи спір суд допустив порушення норм матеріального права, які регулюють позовну давність.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч.3 ст.267 ЦК України).

Встановлено, що відповідач через свого представника адвоката ОСОБА_8 подав 13 червня 2018 року до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позов не визнав. До вказаної заяви долучив у якості додатку заяву про застосування строків позовної давності, що стверджується оригіналом заяви із відміткою суду про її реєстрацію (а.с.106).

Однак, дана заява з додатком про застосування позовної давності до матеріалів справи долучена не була і відповідно судом не вирішувалася. Оригінал заяви (без додатку) з'явився у справі лише після направлення представником відповідача адвокатського запиту у серпні

- 4 -

2018 року щодо її відсутності і підшитий до матеріалів справи після засвідчувального напису, яким завершується оформлення матеріалів розглянутої справи.

При цьому, незважаючи на зазначення у заяві додатку у вигляді заяви про застосування позовної давності, така заява відсутня, як і відсутній акт про відсутність документа при його подачі, складання якого передбачено п.2.6 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах затвердженої наказом ДСА № 173 від 17 грудня 2013 року і який передбачає, що у разі виявлення відсутності будь-якого документа чи додатка до нього, про це складається акт (Додаток 3) у двох примірниках, один з яких надсилається відправнику, а другий додається до вхідних документів.

Колегія суддів погоджується із доводами скаржника щодо належного подання ним до суду заяви про застосування позовної давності і вважає, що реалізація стороною передбачених законом прав не може обумовлюватися неналежним виконанням в суді вимог Інструкції щодо отримання та передачі вхідної кореспонденції.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норми матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в ухвалене з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню.

Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, колегія суддів вважає, що позов ТОВ «КзУА «Прімоколект-Капітал» не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі кредитного договору від 17 квітня 2009 року ОСОБА_3 отримав в банку кредит на споживчі потреби в розмірі 15000 грн. строком до 17 квітня 2011 року із розрахунку 36,9 % річних, який зобов'язався повернути та сплатити проценти за його користування.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Встановлено, що позичальник ОСОБА_3 не виконав обумовлених кредитним договором обов'язків по поверненню кредиту, після закінчення строку дії договору має заборгованість, що у свою чергу свідчить про порушення прав кредитора.

Проте, порушені права нового кредитора ТОВ «КзУА «Прімоколект-Капітал» захисту не підлягають з огляду на пропуск строку звернення до суду за захистом свого права.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на

- 5 -

підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п.51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). За зобов'язаннями із визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

Судом встановлено, що строк дії кредитного договору, укладеного між сторонами, закінчився 17 квітня 2011 рокуі тоді ж почався перебіг позовної давності. Даний позов пред'явлено ТОВ «КзУА «Прімоколект-Капітал» до суду у грудні 2017 року, що стверджується датою реєстрації позову в суді, тобто з пропуском загальної позовної давностіі клопотання про його поновлення до суду першої інстанції не подавалося.

Посилання ТОВ «КзУА «Прімоколект-Капітал» у відзиві на те, що строк дії договору встановлено до 17 квітня 2015 року, спростовуються матеріалами справи, в яких мається копія кредитного договору № 010/0004/82/0022289, в якій чітко обумовлено строк його дії до 17 квітня 2011 року. Будь-які доповнення чи додаткові угоди до договору, які б продовжували строк його дії у справі відсутні, як і відсутні будь-які повідомлення банку про наявність підстав для продовження дії кредитного договору на новий строк.

За таких обставин з огляду на те, що позивачем пропущено позовну давність за вимогою про повернення кредитних коштів, поновити який позивач не просить, а також враховуючи заяву відповідача про застосування цього строку, суд застосовує позовну давність і відмовляє у позові з цих підстав.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів видачі банком коштів відповідачу колегія суддів не приймає до уваги як бездоказові, оскільки посилаючись на вказані обставини відповідач не надав жодного належного і допустимого доказу у розумінні ст.ст.77, 78 ЦПК України, який би підтверджував його доводи.

Посилання скаржника на відсутність доказів про набуття ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» права вимоги за кредитним договором безпідставні і спростовуються матеріалами справи, які містять копію договору відступлення права вимоги № 114/8 від 24 листопада 2014 року, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Банк Національний кредит»; копію договору відступлення права вимоги № НК-14/1 від 24 листопада 2014 року, укладеного між ПАТ «Банк Національний кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал»; копію договору купівлі-продажу (відступлення прав вимоги № 26/11/2014-01) від 26 листопада 2014 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» та ТОВ«Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», витяг з Додатку № 2 до Акту приймання-передачі реєстру боржників від 26 листопада 2014 року, витяг з додатку № 2 до Акту приймання-передачі до договору про відступлення прав вимоги № НК-14/1 від 24 листопада 2014 року, копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ &q? ф;Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», які підтверджують набуття позивачем права вимоги за кредитним договором № 010/0004/82/00/22289 від 17 квітня 2009 року, який був укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3

Посилання у скарзі на те, що договір купівлі-продажу (відступлення права вимоги), укладений 26 листопада 2014 року між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» і ТОВ «КзУА «Прімоколект-Капітал» не відповідає вимогам Закону України «Про інститути спільного інвестування» безпідставні, оскільки вказаний закон не регулює спірних правовідносин за кредитним договором і на них не поширюється.

Решта доводів скарги враховані апеляційним судом.

- 6 -

Згідно ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2018 року скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: