Справа № 755/1908/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дніпровська районна у м. Києві державна адміністрація про визначення конкретного порядку користування квартирою, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про встановлення порядку користування квартирою, що є спільною частковою власністю, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 лютого 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про встановлення порядку користування квартирою, що є спільною частковою власністю, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників судового розгляду.

Предметом спору за вищевказаним позовом є вимоги позивача ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: у користування позивача виділити окрему ізольовану кімнату жилою площею 10,2 кв.м., у користування відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 виділити 2 окремі ізольовані кімнати жилою площею 21,6 кв.м., 14,0 кв.м., в загальному користуванні залишити: кухню - 8,3 кв.м., ванну кімнату - 2,7 кв.м., вбиральню - 1,0 кв.м., коридор - 16,1 кв.м., вбудовану шафу - 1,2 кв.м.

Підставою звернення з позовною заявою до суду позивачем зазначено - відсутність досягнення згоди між сторонами спірних правовідносин, які є співвласниками спірної квартири, щодо користування цією квартирою, наслідком чого є створення конфлікту сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Цивільного процесуального кодексу України відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

06 березня 2018 року (вх.№12948) у строк для подання відзиву відповідачем ОСОБА_1 подано до суду зустрічну позовну заяву від свого імені до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дніпровська районна у м. Києві державна адміністрація про визначення конкретного порядку користування квартирою.

Згідно змісту зустрічної позовної заяви позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 просить суд визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши їй у користування житлову кімнату, зазначену на поповерховому плані під № 5, площею 10,2 кв.м., у користування ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 виділити кімнати під № 8 та № 6 на поповерховому плані квартири, площею 21,6 кв.м. та 14,0 кв.м., в загальному користуванні залишити: кухню - 8,3 кв.м., ванну кімнату - 2,7 кв.м., вбиральню - 1,0 кв.м., коридор - 16,1 кв.м., вбудовану шафу - 1,2 кв.м.

Підставою звернення із вказаною зустрічною позовною заявою до суду позивачем зазначено - відсутність досягнення згоди між сторонами спірних правовідносин, які є співвласниками спірної квартири, щодо користування цією квартирою, наслідком чого є створення конфлікту сторін.

Вивчивши матеріали цивільної справи та матеріали зустрічної позовної заяви, оцінивши наведені відповідачем підстави для прийняття зустрічного позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно положень п. 3 ч. 2 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Під зловживанням процесуальними правами маємо розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб'єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов'язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи, - що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються на зовні законній юридичній підставі. Механізм зловживання процесуальними правами полягає в тому, що особа, яка бажає мати певний юридичний результат, вчиняє процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на ті юридичні факти, з якими пов'язується настання необхідного результату. Такі дії, однак, мають повністю штучний характер, подібно тому, як удавана угода у цивільному праві вчиняється лише для цілей прикриття іншої угоди.

Відповідно ч. 2 ст. 193 Цивільного процесуального кодексу України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зазначена стаття встановлює окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, тобто вона вказує на один із способів захисту відповідача проти пред'явленого до нього позову.

Способами захисту проти позову можуть бути: невизнання позову, заперечення проти нього і зустрічний позов. Зустрічний позов - це активний захист проти позову. Зустрічним позовом є позов первісного відповідача до первісного позивача. Зустрічний позов в залежності від ситуації може бути найбільш дієвим засобом захисту відповідача проти позову, тому що спрямований на повне чи часткове виключення підстав первісного позову. Задоволення зустрічного позову зазвичай повністю або частково виключає задоволення первісного позову. Звідси у недобросовісної сторони може виникнути спокуса використання зазначеного інструменту з метою, з якою первинно зустрічний позов не пов'язаний.

Згідно положень ч. 1 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суб'єктивні процесуальні права мають здійснюватися в найбільш економічний спосіб. Зловживання процесуальними правами може мати форму штучного ускладнення цивільного процесу, ускладнення розгляду справи в результаті поведінки, що перешкоджає винесенню правильного рішення у справі або вчиненню інших процесуальних дій.

Принцип процесуальної економії полягає не лише в швидкому вирішенні спору при максимально спрощеній судовій процедурі як для суду так і для учасників процесу, але і в розумному поєднанні необхідності розгляду декількох позовів в рамках одного провадження з істотним ускладненням вивчення матеріалів справи, дослідження наданих доказів, у зв'язку із збільшенням їх кількості, а так само розрахунків ціни позову та інших його складових.

Згідно ч. 3 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Як убачається із матеріалів зустрічної позовної заяви та за даними системи документообігу Дніпровського районного суду м. Києва позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 у березні 2017 року звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про виселення та стягнення боргу за комунальні послуги та ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Арапіної Н.Є. від 12 квітня 2017 року відкрито провадження у справі № 755/4624/17, справу призначено до судового розгляду.

Станом на день звернення ОСОБА_1 до суду із досліджуваною зустрічною позовною заявою згідно системи загального документообігу Дніпровського районного суду м. Києва відсутні дані звернення позивача ОСОБА_1 до суду із заявами про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення та стягнення боргу за комунальні послуги без розгляду чи закриття провадження у справі № 755/4624/17, а справа в черговий раз призначена до судового розгляду на 26 квітня 2018 року на 14.00 годину.

Таким чином, станом на день постановлення даної ухвали суду ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з двома позовними заявами до відповідача ОСОБА_2, які містять вимоги, що є взаємовиключними, а саме: з вимогою про виселення відповідача ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 (справа № 755/4624/17) та з вимогою про виділення відповідачу за зустрічним позовом ОСОБА_2 у користування кімнати в квартирі АДРЕСА_1 (справа № 755/1908/18).

Суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. (ч. 4 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ч. 3 ст. 194 Цивільного процесуального кодексу України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З огляду на вищевикладене, надавши оцінку діям позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для прийняття зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дніпровська районна у м. Києві державна адміністрація про визначення конкретного порядку користування квартирою та його об'єднання в одне провадження з первісним позовом, - оскільки судом встановлено, що досліджувана зустрічна позовна заява ОСОБА_1 містить позовні вимоги до ОСОБА_2 про надання йому у користування житлові кімнати у спірному житловому приміщенні (справа №755/1908/18), які повністю виключають позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 у справі про його виселення із спірного житлового приміщення, що розглядається в провадженні судді Арапіної Н.Є. (справа № 755/4624/17), тому у суду наявні підстави надати оцінку діям ОСОБА_1 щодо звернення до суду із позовними заявами, які містять взаємовиключні вимоги, як маніпуляції процесуальними правами позивача, наслідком чого є подання позову, який має очевидно штучний характер, що є перешкодою виконання завдань цивільного судочинства, передбачених ч. 1 ст. 2 ЦПК України, та має наслідком застосування заходів цивільного процесуального примусу, передбачених Главою 9 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 43, 44, 193, 194, 258-261, 268, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Визнати зловживанням процесуальними правами дії ОСОБА_1 щодо подання до суду зустрічного позову, який має очевидно штучний характер.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дніпровська районна у м. Києві державна адміністрація про визначення конкретного порядку користування квартирою, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, про встановлення порядку користування квартирою, що є спільною частковою власністю - повернути заявнику.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С у д д я: