04.12.2018 227/4087/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 грудня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого cудді: Мацишин Л.С.,

за участю секретаря судового засідання: Овчиннікової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення переплати бюджетних коштів,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення переплати бюджетних коштів, в обґрунтування якої зазначив, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, 05 листопада 2014 року звернувся до Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради з заявою про взяття його на облік як внутрішньо переміщену особу. Після цього, 05 листопада 2014 року відповідач звернувся до позивача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Рішенням від 11 листопада 2014 року відповідачу було призначено допомогу як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України на період з 05 листопада 2014 року по 04 травня 2015 року в розмірі 884,00 грн. щомісячно. В подальшому виплату допомоги відповідачу було продовжено на підставі його заяв, а саме з 05 травня 2015 року по 04 листопада 2015 року у розмірі 949,00 грн. щомісячно; з 19 листопада 2015 року по 07 травня 2016 року у розмірі 1074,00 грн. щомісячно; з 07 грудня 2016 року по 06 червня 2017 року у розмірі 1247,00 грн. щомісячно; з 14 червня 2017 року по 13 грудня 2017 року в розмірі 1312,00 грн щомісячно; 20 грудня 2017 року по 19 червня 2018 року у розмірі 1373,00 грн. щомісячно.

Останнє звернення відповідача до установи уповноваженого банку АТ «Ощадбанк» з заявою щодо призначення допомоги відбулося 19 червня 2018 року. При перевірці інформації, наданої відповідачем в заявах, щодо відсутності у будь-кого з членів сімї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, було зясовано, що дружина відповідача ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3) є власницею ? квартири за адресою: м. Полтава вул. Лагоди буд. 14 к. 31

Таким чином, в ході перевірки позивачем було встановлено, що на дату подання заяви від 19 червня 2017 року член сімї відповідача володіє житлом, у звязку з чим відповідач, на підставі п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зміни до якого були внесені Постановою КМУ № 370 від 31 травня року, який набрав чинності 03 червня 2017 рокуз 01 травня 2017 року, втратив право на отримання щомісячної адресної допомоги. Позивачем було зроблено розрахунок надміру виплачених коштів за період з 01 травня 2017 року по 19 червня 2018 року, розмір якої склав 17719,69 грн., яку відповідачем не було погашено, у звязку з чим позивач просить стягнути з ОСОБА_1 суму надміру сплачених державних коштів за період з травня 2017 року по 19 червня 2018 року, у розмірі 17719,69 грн, а також стягнути з відпвідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.

Представник позивача в судове засідання не зявився, проте звернувся в суд з заявою про розгляд справи у її відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує, позовні вимоги підтримує повністю.

В судове засідання відповідач повторно не зявився, з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду цивільної справи був повідомлений належним чином, жодних заяв або доказів поважності неявки до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави для заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Суд вважає за можливе розглянути цивільну справу в порядку заочного розгляду у відсутності відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, дослідив матеріали справи, приходить до висновку, що позов про стягнення переплати бюджетних коштів є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце мешкання АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою від 05 листопада 2014 року(а.с. 29).

Відповідач ОСОБА_1 звертався до Управління СЗН із заявами про призначення допомоги як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, районів проведення АТО та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на період з 05 листопада 2014 року по 04 травня 2015 рік в розмірі 884,00 грн.

Далі позивач також звертався в Управління з відповідними заявами:

- від 20 травня 2015 року., рішенням позивача від 30 червня 2015 року допомогу призначено на період з 05 травня 2015 року по 04 листопада 2015 року у розмірі 949,00 грн. щомісячно;

- від 19 лисопада 2015 року, рішенням позивача від 15 січня 2016 року допомогу призначено на період з 19 листопада 2015 року по 07 травня 2016 року у розмірі 1074,00 грн. щомісячно;

- від 07 грудня 2016 року, рішенням позивача від 23 грудня 2016 року допомогу призначено на період з 07 грудня по 06 червня 2017 року у розмірі 1247,00 грн. щомісячно;

- від 14 червня 2017 року, рішенням позивача від 29 червня 2017 року допомогу призначено на період з 14 червня 2017 року по 13 грудня 2017 року у розмірі 1312,00 грн. щомісячно;

- від 20 грудня 2017 року, рішенням позивача від 16 січня 2018 року допомогу призначено на період з 20 грудня 2017 року по 19 червня 2018 року у розмірі 1373,00 грн. щомісячно.

Рішенням Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради про відмову у наданні допомоги переміщеним особам на проживання від 25 липня 2018 ОСОБА_4 не було призначено допомогу переміщеними особам на проживання у зв'язку з тим, що сім'я володіє житловим приміщенням не на окупованій території та не в зоні АТО (а.с. 12).

Згідно розпорядження від 25 липня 2018 року. ОСОБА_4 було закрито о/р 603173 з 01 травня 2017 року, допомогу виплачено включно по 19 червня 2018 року (а.с. 7).

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 було затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Пунктом 2 зазначеного Порядку в редакції, яка діяла на момент першого звернення відповідача до позивача з заявою та призначення позивачем адресної допомоги відповідачу, було встановлено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно п. 3 зазначеного Порядку в редакції, яка діяла на момент першого звернення відповідача до позивача з заявою та призначення позивачем адресної допомоги відповідачу, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Постановою Кабінету Міністрів України № 370 від 31.05.2017 року «Про внесення змін до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 і від 22 вересня 2016 р. № 646» абзац другий пункту 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг було викладено в новій редакції, а саме визначено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім'ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Зазначені зміни набрали чинності 03.06.2017 року.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, виплата допомоги відповідачу здійснювалася і після набрання чинності зазначеною нормою.

Управлінням соціального захисту населення Добропільської міської ради було зроблено запит для отримання відомостей щодо наявності відомостей в Державних реєстрах про нерухоме майно, яке перебуває у власності заявника ОСОБА_1 та членів його родини.

Згідно Інформації № 129121049 від 27 червня 2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта фізична особа за ідентифікаційним кодом НОМЕР_1 (відповідач ОСОБА_1В.) не має у власності нерухомого майна або будь-якого майна, відсутня інформація і щодо іншого речового права, іпотеки, обтяження (а.с. 17).

28 квітня 2017 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 28 квітня 2017 року. ( а.с.8)

Відповідно до Інформації № 129121102 від 27 червня 2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта власником нерухомого майна, за ідентифікаційним кодом НОМЕР_2 ОСОБА_3 є власником 1/4 квартири № 31 загальною площею 68,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2. (а.с.14)

Таким чином, судом встановлено, що членові сімї відповідача, зокрема, дружини, у приватній власності є частка житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до наданої позивачем копії довідки-розрахунку за період надміру виплачених коштів допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 01 травня 2017 року по 19 червня 2018 року було надмірно виплачено кошти в сумі 17719,69 грн. (а.с. 6).

Управлінням соціального захисту населення Добропільської міської ради на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено повідомлення про відшкодування коштів надміру виплачених коштів допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 5).

Проте, як зазначив позивач в позовній заяві, відповідачем добровільно сума в розмірі 17719,69 грн. відшкодована не була.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа зобов'язана у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом.

За змістом пункту 11 Порядку уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Таким чином, судом встановлено, що при зверненні до Управління з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги відповідач не повідомив позивача про факт належності у члена його сімї на праві часткової власності нерухомого майна, що розташовано у АДРЕСА_2, тобто в районі, який не є тимчасово окупованою територією України.

А тому суд приходить до висновку про те, що відповідач отримував допомогу у періодз 01 травня 2017 року по 19 червня 2018 року без достатньої правової підстави, діяв недобросовісно та добровільно повертати її не бажає, а тому є всі підстав для стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно отриманої суми державної допомоги, на які він відповідно до положень п. 6 Порядку, не мав права.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з вимогами статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 10, 81, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення переплати бюджетних коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (РНОКПП: НОМЕР_1, який зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3) на користь Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради, (, адреса місцезнаходження: Донецька область м.Добропілля вул.Шевченка, 15), суму надміру сплаченої державної допомоги переміщеним особам на проживання за період з 01 травня 2017 року по 19 червня 2018 року у розмірі 17719,69 грн. (сімнадцяти тисяч семиста девятнадцяти гривень 69 коп.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інтанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення воготовлено 04 грудня 2018 року.

Головуючий суддя Л.С. Мацишин

04.12.2018