АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/672/18Головуючий по 1 інстанції - Марцішевська О.М.
Категорія: 19, 27 Доповідач в апеляційній інстанції - Вініченко Б.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі:

суддів Вініченка Б.Б., Новікова О.М., Бондаренка С.І.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Литвиненко Олени Леонідівни на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 січня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання договору нікчемним, -

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року позивач звернувся до суду даним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.12.2012 року ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В порушення умов договору відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 28.02.2017 року складала 26391, 94 гривень, в тому числі: 291, 54 грн. - заборгованість за кредитом; 20028, 40 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом; 4339, 05 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1232, 95 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просив суд стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами.

ОСОБА_4 в свою чергу, 10 квітня 2017 року подала до суду зустрічну позовну заяву, в обґрунтування якої зазначала, що Умови та Правила надання банківських послуг, які є складовою частиною укладеного кредитного договору не містять підпису позичальника, а тому відсутні підтвердження того, що саме ці Умови розумілися нею при підписанні анкети-заяви.

Крім того позивач за зустрічним позовом зазначає, що анкета-заява, оформлена нібито від її імені, нею не підписувалась. Вказує, що нею не оформлювалась у банку вказана кредитна картка, у зв'язку з чим, в силу ч. 2 ст. 1055 ЦК України такий правочин є нікчемним.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 просила суд визнати нікчемним кредитний договір від 10.12.2012 року, в якому сторонами значаться ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 оформлення якого відбулося шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», яка датована 10.12.2012 року.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 січня 2018 року відмовлено у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції через недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі.

При цьому в апеляційній скарзі банк посилається на те, що висновок почеркознавчої експертизи не є обов'язковим для суду, при цьому судом не було враховано інші докази у справі. Зокрема, не було враховано, що на виконання умов договору позичальнику 10.12.2012 року надано кредитну картку НОМЕР_1, яку в подальшому було неодноразово перевипущено на вимогу клієнта. Факт перебування 10.12.2012 року відповідача за первісним позовом у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» підтверджується наявністю фото клієнта.

Крім того, підтвердженням укладення кредитного договору між банком та ОСОБА_4 є виписка за кредитним договором з якої видно, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та те, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомати та магазини.

Також банк звертає увагу суду на наявні порушення під час проведення почеркознавчої експертизи.

На вказану апеляційну скаргу ОСОБА_4 надала свій відзив в якому вказує, зокрема, на те, що висновок експерта відповідає процесуальним вимогам щодо нього, викладеним у ст.ст. 102, 107, 108 ЦПК України. Щодо достатності матеріалів для проведення експертизи - експерт визначається на власний розсуд із достатністю чи недостатністю таких матеріалів.

Крім того, відповідач за первісним позовом звертає увагу на те, що виписка по рахунку, на яку посилається апелянт, не може підтверджувати укладення кредитного договору саме з відповідачем, коли суть заперечень відповідача полягає у тому, що інша особа, використовуючи її паспорт, від її імені отримала карту у банку. Крім того, вказана виписка не була надана банком до суду першої інстанції, а тому не може розглядатися як доказ судом апеляційної інстанції.

Зазначає, що надана до суду разом з апеляційною скаргою фотографія особи, яка тримає в руках картку, не є належним доказом, який підтверджує підписання особою анкети-заявки.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 10 грудня 2012 року від імені ОСОБА_4 складена та підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якої позичальник виявив бажання оформити платіжну карту кредитка «Універсальна».

Відповідно до змісту вказаної Анкети-заяви позичальник погодився з тим, що дана заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, зазначено, що позичальник ознайомився і погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Відповідно до наданого банком розрахунку, заборгованість відповідача за первісним позовом станом на 28.02.2017 року складала 26391, 94 гривень, в тому числі: 291, 54 грн. - заборгованість за кредитом; 20028, 40 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом; 4339, 05 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1232, 95 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ході розгляду справи ухвалою суду було призначено та проведено комплексну судово-технічну експертизу документів та судово-почеркознавчу експертизу.

Відповідно до Висновку експертів за результатами проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи від 26.12.2017 року за № 1205/1528/17-23, підпис від імені ОСОБА_4 в графі «КЛИЕНТ» анкети-заяви про приєднання до умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 10.12.2012 року виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки або технічних засобів; підпис у анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, яка датована 10.12.2012 року і в якій підписантом значиться ОСОБА_4, виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою (а.с. 118-122).

Згідно із статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із частиною другою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі та правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_4 не підписувала вказану анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 10.12.2012 року, а тому кредитний договір вважається таким, що укладений з дефектом волі сторони, тобто з відсутністю вільного волевиявлення позичальника, у зв'язку з чим є недійсним.

Колегія суддів критично відноситься до доказів банку наданих до суду апеляційної інстанції, а саме виписки по рахунку в якій прослідковується встановлений кредитний ліміт та рух коштів по картці та фото клієнта, зафіксованого за допомогою WEB-камери, при цьому виходить з наступного.

Колегія суддів звертає увагу, що дані докази були надані банком безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак в порушення вимог ч. 3 ст. 367 ЦПК України, ПАТ КБ «Приватбанк» не надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції, про що зауважує і у поданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4

До того ж, виписка по рахунку не може бути доказом, який підтверджує укладення, зокрема, підписання кредитного договору, як кредитором так і позичальником.

Щодо незгоди ПАТ КБ «Приватбанк» з висновком експертів за результатами проведення комплексної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи від 26.12.2017 року, яка на його думку проведена з порушенням встановленого порядку, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом. При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи.

Колегія суддів зазначає, що клопотання про надання матеріалів необхідних для проведення експертизи, яке надійшло на адресу суду від експерта, було задоволено та судом витребувано додаткові матеріали для проведення зазначеної експертизи.

Крім того, від учасників справи про проведення повторної чи додаткової експертизи клопотань чи заяв до суду також не надходило, у зв'язку з чим колегія суддів не вбачає підстав вважати зазначений доказ неналежним або недостовірним.

Відмова у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання договору нікчемним, сторонами у справі не оспорювалась, а тому відсутні підстави для перегляду в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в цій частині.

Згідно з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги спрямовані на переоцінку обставин справи і висновків районного суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст постанови складено 18.05.2018 року.

Судді: