АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1825/18 Справа № 203/905/17 Головуючий у 1 й інстанції - Католікян М. О. Доповідач - Пономарь З.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Пономарь З.М., суддів Баранніка О.П., Посунся Н.Є., при секретарі Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 грудня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №8» Дніпропетровської обласної ради (третя особа: ОСОБА_3) про визнання незаконними, скасування наказів, про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №8» Дніпропетровської обласної ради суду з позовом, в останній редакції якого просив визнати незаконними та скасувати накази про накладення дисциплінарних стягнень №170 від 05.08.2016р., №188 від 27.09.2016р., №62 від 26.01.2017р. та наказ №43К від 23.02.2017р. про припинення трудового договору; поновити його на посаді лікаря-анестезіолога вказаного комунального закладу та стягнути на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог посилався на незаконність його звільнення з роботи згідно п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього розпорядку обов'язків та на підставі зазначених трьох наказів про накладення дисциплінарних стягнень, на необгрунтованість самих наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, для оскарження яких просив поновити пропущені ним з поважних причин строки.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.12.2017р. відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до КЗ «Дніпропетровської міської клінічної лікарні №8» про визнання незаконними та скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати рішення суду першої інстанції з посиланням на невідповідність його вимогам закону, безпідставність висновку про втрату ним права на оскарження наказів, які стали підставою для звільнення, не врахування поважності причин порушення строку його звернення для їх оскарження та не пропущення ним строку для оскарження наказу про звільнення. У відзиві на апеляційну скаргу КЗ «Дніпропетровської міської клінічної лікарні №8» посилався на її необгрунтованість та правильність висновку суду про відмову у позові за пропуском ОСОБА_2 строку позовної давності.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення за такими підставами.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання незаконними та скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень та звільнення, про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції без дослідження як їх законності, так і законності звільнення виходив лише з пропуску ОСОБА_2 строків оскарження наказів про накладення на нього дисциплінарних стягнень та відсутності поважності причин для поновлення вказаних строків.

Вказаний висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та обставинам справи, з яких вбачається наступне.

За відомостями трудової книжки ОСОБА_2 з 16.09.2004р. працював у КЗ «Дніпропетровської міської клінічної лікарні №8» Дніпропетровської обласної ради на посаді лікаря-анестезіолога. Остання посада, яку він займав з 01.08.2015р., - посада лікаря-анестезіолога у межах 0,75 ставки та лікаря-анестезіолога дитячого у межах 0,25 ставки Відділення анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії вказаного комунального закладу (а.с.55,56 т.1).

Наказом КЗ «Дніпропетровської міської клінічної лікарні №8» від 23.02.2017р. № 43К з ОСОБА_2 - лікарем-анестезіологом у межах 0,75 ставки та лікарем-анестезіологом дитячим у межах 0,25 ставки Відділення анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії - припинено трудовий договір згідно п.3 ст.40 КЗпП України у зв'язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього розпорядку. Підставою для припинення трудового договорі у наказі зазначено три накази про накладення на нього дисциплінарних стягнень: 1) №170 від 05.08.2016р. про оголошення догани за порушення правил внутрішнього розпорядку комунального закладу; 2) №188 від 27.09.2016р. про оголошення догани за порушення за порушення наказу комунального закладу №141/1 від 29.06.2016р. «Про затвердження антикорупційного програми на 2016-2017р.р.»; 3) №62 від 26.01.2017р. про оголошення догани за порушення посадової інструкції лікаря-анестезіолога (а.с.13 т.1).

За порушення трудової дисципліни згідно ст.147 КЗпП України до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірвано у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

З положень вказаної правової норми вбачається, що за передбаченими у ній підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного чи громадського стягнення за невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього розпорядку. Між тим, згідно наказу від 23.02.2017р. № 43К ОСОБА_2 звільнено не за новий проступок на роботі, а за ті ж самі проступки, за які він вже був притягнутий до дисциплінарної відповідальності та за якими до нього застосовані відповідні стягнення. Вказане звільнення суперечить не лише трудовому законодавству (ст.147 КЗпП України), а й ст. 61 Конституції України про те, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності за одне й те ж саме правопорушення.

За таких обставин, звільнення ОСОБА_2 за п.3 ст.40 КЗпП України вчинено без законної підстави, а тому згідно ст.235 КЗпП України він підлягає поновленню на попередній роботі на посадах лікаря-анестезіолога у межах 0,75 ставки та лікаря-анестезіолога дитячого у межах 0,25 ставки Відділення анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №8» зі скасуванням наказу про припинення трудового договору та зі стягненням середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Позов про поновлення на роботі ОСОБА_2 пред'явлено 15.03.2017р., тобто, у передбачений ч.1 ст.233 КЗпП України місячний строк з дня звільнення.

Звернувшись у березні 2017 року з вказаним позовом, ОСОБА_2 навів у ньому обґрунтування незаконності кожного із зазначеного у наказі про припинення трудового договору трьох наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, а в уточненій позовній заяві від 21.09.2017р. - заявив самостійні вимоги про визнання їх незаконними.

Наказом КЗ «Дніпропетровської міської клінічної лікарні №8» №170 від 05.08.2016р. (а.с. 10 т.1) ОСОБА_2 оголошено догану за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку комунального закладу (п.3.1. розділу ІІІ, п.4.8. розділу ІV). У наказі не зазначено, який саме проступок та яке саме порушення правил внутрішнього трудового розпорядку комунального закладу вчинено ОСОБА_2 та не наведено конкретних обставин та дати їх вчинення.

Між тим, п.3.1. розділу ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку КЗ «Дніпропетровської міської клінічної лікарні №8» містить перелік загальних обов'язків працівника закладу, який складається з 13 конкретних обов'язків. Згідно п.4.8. розділу ІV Правил кожний працівник зобов'язаний інформувати старшого по службі про початок та закінчення роботи; на безперервних роботах заборонено залишити робоче місце до приходу працівника, який змінює попереднього; а у випадку неприбуття працівника, який змінює попереднього, повідомляється відповідним структурним підрозділам для того, щоб вжити заходів по заміні іншим працівником (а.с.72-78 т.1).

При з'ясуванні апеляційним судом конкретних обставин притягнення ОСОБА_2 до відповідальності встановлено наступне. Згідно рапорту заступника головного лікаря ОСОБА_4 31.07.2016р. без відома адміністрації відбулася заміна на чергуванні лікаря-анестезіолога ОСОБА_2 лікарем-анестезіологом ОСОБА_5, яка не мала достатньої кваліфікації для виконання обов'язків «відповідального лікаря», що могло привести до порушень роботи комунального закладу. (а.с.6 т.2). Проте висновком проведеного службового розслідування встановлено, що відповідальний лікар-анестезіолог ОСОБА_2 31.07.2016р. без попереднього дозволу адміністрації та пояснювальних документів був відсутній на роботі. (а.с.7-9 т.2). ОСОБА_2 пояснив, що заміна чергування викликана неможливістю виконувати роботу у нічний час через страждання на гіпертонічну хворобу, що адміністрація ігнорувала.

Тобто, з наведеного вбачається невідповідність обставин про допущений проступок ОСОБА_6, що викладені у рапорті та встановлені актом комісії, так і наведеним у наказі положенням п.3.1. розділу ІІІ, п.4.8. розділу ІV Правил внутрішнього трудового розпорядку. З врахуванням встановленої невідповідності та відсутності зазначення у наказі конкретного проступку, конкретного порушення правил внутрішнього трудового розпорядку комунального закладу та їх конкретних обставин, зазначений наказ №170 від 05.08.2016р. про оголошення догани ОСОБА_2 є незаконним.

Наказом КЗ «Дніпропетровської міської клінічної лікарні №8» №188 від 27.09.2016р. ОСОБА_2 оголошено догану за порушення наказу №141/1 від 29.06.2016р. «Про затвердження антикорупційної програми на 2016 - 2017р.р.» (а.с. 11 т.1). У наказі не зазначено, який саме проступок з порушення правил внутрішнього трудового розпорядку комунального закладу вчинено ОСОБА_2 та не наведено конкретних обставин та дати його вчинення.

При з'ясуванні апеляційним судом конкретних обставин притягнення ОСОБА_2 до відповідальності встановлено наступне. Наказом КЗ «Дніпропетровської міської клінічної лікарні №8» №141/1 від 29.06.2016р. «Про затвердження антикорупційної програми на 2016 - 2017р.р.». Зазначена програма містить перелік 12 заходів, спрямованих на запобігання корупції (а.с.13-18 т.2). 22.09.2016р. на ім'я головного лікаря комунального закладу надійшла скарга ОСОБА_7 У скарзі вона повідомила про те, що при перебуванні 24.08.2016р. на лікуванні її сина ОСОБА_8 анестезіологу ОСОБА_2 нею було передано 700грн. для придбання наркозу, хоча як з'ясувалось усі види наркозу повинні бути безоплатні (а.с.11 т.2). Згідно копії медичної картки ОСОБА_8 перебував у КЗ «Дніпропетровської міської клінічної лікарні №8» у період з 24.08.2016р. по 29.08.2016р. (а.с.12 т.2). Актом службового розслідування від 27.09.2016р. на підставі вказаної заяви ОСОБА_7 встановлено факт порушення лікарем-анестезіологом ОСОБА_2 фінансової дисципліни, на підставі якого зроблено інший висновок - про порушення ним наказу «Про затвердження антикорупційної програми на 2016 - 2017р.р.». (а.с.20,21 т.2).

Тобто, встановлений актом комісії факт не відповідає зробленому цією ж комісією висновку. Більш того, висновок про порушення ОСОБА_2 антикорупційної програми не містить посилання на конкретне положення цієї програми. А одночасне встановлення комісією порушення ОСОБА_2 фінансової дисципліни взагалі не свідчить про наявність порушення ним саме антикорупційної програми. Між тим, ОСОБА_2 заперечував отримання грошей від матері пацієнта та вказував, що зазначені повідомлення, зроблені майже через місяць після виписки пацієнта, є провокацією з метою його штучного звинувачення. З врахуванням встановленої невідповідності обставин проступку та відсутності їх конкретного зазначення у наказі, зазначений наказ №188 від 27.09.2016р. про оголошення догани ОСОБА_2 є незаконним.

Наказом КЗ «Дніпропетровської міської клінічної лікарні №8» №62 від 26.01.2017р. ОСОБА_2 (а.с. 12 т.1) оголошено догану за порушення посадової інструкції лікаря - анестезіолога комунального закладу (п.1.1.,1.2. розділу І, п.2.1.6., 2.1.16., 2.1.18., 2.1.22, 2.1.23. розділу ІІ, п.4.1.1., 4.1.3., 4.1.9., 4.1.10. розділу ІV). У наказі не зазначено, який саме проступок з порушення посадової інструкції лікаря - анестезіолога вчинено ОСОБА_2 та не наведено конкретних обставин та дати його вчинення.

Відповідно до п.1.1. посадової інструкції лікар-анестезіолог підпорядковується завідуючому відділення; за п.1.2. - керується відповідними документами згідно додатку 1; за п.2.1.6. - проводить інтенсивну терапію та реанімацію при невідкладних станах; за п.2.1.18. - виконує правила внутрішнього трудового розпорядку та стежить за їх дотриманням середнім та молодшим медперсоналом; за п.2.1.22. - працює в контакті з лікарями інших спеціальностей, здійснює взаємозв'язок з іншими відділеннями; за п.2.1.23. - забезпечує рух та скеровує хворих; за п.4.1.1., 4.1.3., 4.1.9., 4.1.10 - несе відповідальність за: неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов'язків, повноту і своєчасність обстеження і лікування хворих, бездіяльність і неприйняття рішень, що входять до його компетенції, скоєння правопорушень, визначених адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством (а.с.88-95 т.1).

При з'ясуванні апеляційним судом конкретних обставин притягнення ОСОБА_2 до відповідальності встановлено наступне. Згідно рапорту заступника головного лікаря ОСОБА_4 05.01.2017р. лікар-анестезіолог ОСОБА_2 відмовився від огляду пацієнта ОСОБА_9 та присутності в операційній, що могло призвести до смерті пацієнта у випадку необхідності надання серцево-легеневих реанімаційних заходів (а.с.30 т.2). Відповідно до акту службового розслідування від 23.01.2017р. комісія вважала, що лікар-анестезіолог ОСОБА_2 не виконав розпорядження завідувача відділення стосовно надання медичної допомоги пацієнту ОСОБА_9 (а.с.31,32 т.2). ОСОБА_2 заперечував вчинення проступку та факт не надання медичної допомоги вказаному пацієнту.

З врахуванням встановленої невідповідності обставин проступку та відсутності їх конкретного зазначення у наказі, зазначений наказ №62 від 26.01.2017р. про оголошення догани ОСОБА_2 є незаконним.

Відповідно до вимог ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

ОСОБА_2 просив поновити строк оскарження наказів, посилаючись на те, що не мав можливості своєчасно оскаржити їх внаслідок стану свого здоров'я та характеру роботи протягом п'ятиденного робочого тижня. Зазначені ОСОБА_2 обставини підтверджуються рішенням ЛКК від 15.09.2016р. про його страждання на гіпертонічну хворобу ІІ ст.,2ст. ризиком 3 (а.с.41 т.1) та табелями робочого часу (а.с.43-59 т.2). Колегія суддів вважає, що наведені ОСОБА_2 причини пропуску строку оскарження наказів є поважними, а тому на підставі ст.234 КЗпП України вказаний строк підлягає поновленню.

Враховуючи наведене, винесені відносно лікаря-анестезіолога ОСОБА_2 накази КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №8» №170 від 05.08.2016р., №188 від 27.09.2016р., №62 від 26.01.2017р. відповідно до вимог ст.150 КЗпП України слід визнати незаконними та скасувати.

У зв'язку з поновленням на роботі на користь ОСОБА_2 на підставі ч.2 ст.235 КЗпП України підлягає стягненню середня заробітна плата за час вимушеного прогулу з 23.02.2017р. по 05.04.2018р. у сумі 108 446грн.33коп., розрахована у передбаченому п.п.2,5,8 Порядку обчислення середньої заробітної плати порядку. Зокрема, за табелями робочого часу та довідкою відповідача заробітна плата ОСОБА_2 у грудні 2016 року складала 6647грн.82коп. за відпрацьовані 22 робочі дні, а у січні 2018 року -5702грн.15коп. за відпрацьовані 10 днів (а.с.41,42 т.2). Таким чином, середньогодинна заробітна плата ОСОБА_2 за два вказані місці роботи перед звільненням склала відповідно 385грн.93 (6647.82. + 5702.15. = 12 349.94. : 32 (22 + 10) = 385.93), а сума середнього заробітку за 281 у розрахунковому періоді - 108 446грн.33коп. (385.93 х 281 = 108 446.33).

Відповідно до вимог п.п.2,4 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та в частині стягнення присудженої суми середнього заробітку у межах місячного платежу у сумі 6182грн.

Вказана грошова суми середнього заробітку 108 446грн.33коп., у тому числі, і її складова частина у місячному розмірі - 6182 грн., визначені без утримання прибуткового податку та інших обов'язкових платежів, оскільки їх справляння і сплата є відповідно обов'язком роботодавця та працівника.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та обставинам справи, його рішення на підставі п.3,4 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову та апеляційної скарги ОСОБА_2

На підставі ч.2,13 ст.141 ЦПК України з КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №8» Дніпропетровської обласної ради у дохід держави слід стягнути 3621грн.36коп. судового збору.

Керуючись ст.ст.367,374,376,382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу та позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 грудня 2017 року скасувати.

Визнати незаконними та скасувати винесені відносно лікаря-анестезіолога ОСОБА_2 накази Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №8» Дніпропетровської обласної ради: №170 від 05.08.2016р., №188 від 27.09.2016р., №62 від 26.01.2017р., №43К від 23.02.2017р.

Поновити ОСОБА_2 на роботі на посадах лікаря-анестезіолога у межах 0,75 ставки та лікаря-анестезіолога дитячого у межах 0,25 ставки Відділення анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №8» Дніпропетровської обласної ради.

Стягнути з Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №8» Дніпропетровської обласної ради на користь ОСОБА_2 108 446грн.33коп. середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Допустити негайне виконання постанови апеляційного суду в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та в частині присудженої до стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах одного місяця у сумі 6182грн.

Стягнути з Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №8» Дніпропетровської обласної ради у дохід держави 3621грн.36коп. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Судді : Пономарь З.М. Бараннік О.П. Посунся Н.Є.