Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У.№ 333/6809/15 Головуючий у 1 інстанції: Кулик В.Б.
№ 22-ц/778/2614/18 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бурима В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що 14.08.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № ZPЕ0GК00000403, згідно з вимогами якого, останній отримав кредит у розмірі 31 500 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 13.08.2037 року.

Вищевказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

В забезпечення виконання зобов'язань за договором № ZPЕ0GК00000403 від 14.08.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки, згідно з умовами якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед позивачем відповідати за зобов'язання ОСОБА_3

Однак, ОСОБА_3 порушив вимоги кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 05.08.2015 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 115 332 долари США 76 центів, яка складається з наступного: 32 121 долар США 19 центів - заборгованість за кредитом, 23 299 доларів США 52 центи - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4 970 доларів США 64 центи - заборгованість по комісії за користування кредитом, 49 438 доларів США 41 цент - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору, 11 доларів 52 центи - штраф (фіксована частина), 5 491 долар США 49 центів - штраф (процентна складова), тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

01.12.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя ухвалено заочне рішення по цивільній справі № 333/6809/15-ц, відповідно до якого позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ZPE0GK00000403 від 14.08.2007 року в сумі 115 332 долари США 76 центів, а також судових витрат в сумі по 18 779 грн. 05 коп. з кожного, задоволено повністю.

14.12.2017 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що оскільки рішення було прийнято за його відсутністю у судовому засіданні, він був позбавлений можливості скористатися своїми процесуальними правами, зокрема правом надавати докази і приймати участь у дослідженні доказів. Вказує, що на даний час вже існує рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2012 року по цивільній справі № 812/3848/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZPE0GK00000403 від 14.08.2007 року.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2018 року, заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 2-4095/11 за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також судових витрат, задоволено повністю; заочне рішення від 01.12.2015 року у цивільній справі № 2-4095/11 за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також судових витрат, скасовано.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд, стягнути солідарно на його користь з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 115 332 долари США 76 центів, що за курсом 21 грн. 71 коп., відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.08.2015 року, складає 2 503 874 грн. 29 коп. та судові витрати у розмірі 37 558 грн. 11 коп..

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким позовну заяву задовольнити.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що суд не спрямував розгляд справи на забезпечення повного та всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи.

Зокрема, судом не було враховано що вимога про дострокове повернення кредиту не заявлялася, а тому не був змінений і термін повернення кредиту. Тож на думку позивача суд першої інстанції неправильно застосував строк позовної давності.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.08.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № ZPЕ0GК00000403, згідно з вимогами якого, останній отримав кредит у розмірі 31 500 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 13.08.2037 року.

Зазначеним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

В забезпечення виконання зобов'язань за договором № ZPЕ0GК00000403 від 14.08.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки, згідно з умовами якого останній на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед позивачем відповідати за зобов'язання ОСОБА_3

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2012 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ZPЕ0GК00000403, від14.08.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3, яка станом на 03.05.2012 року становить 58 122 долари США 35 центів, що за курсом 7,989, відповідно до офіційного курсу НБУ, складає 464 391 грн. 76 коп., з яких заборгованість за кредитом - 25 514 грн. 60 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 91 187 грн. 21 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 20 134 грн. 55 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 98 044 грн. 36 коп., звернено стягнення на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру загальною площею 41,44 кв.м, житловою площею 26,6 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 15.08.2007 року ОСОБА_3, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами дій необхідних для продажу предмету іпотеки; виселено ОСОБА_3 та інших осіб, які проживають у квартирі АДРЕСА_1, а саме: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8; знято з реєстраційного обліку у органах МВС України ОСОБА_3 та інших осіб зареєстрованих у квартирі АДРЕСА_1, а саме: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір у сумі 3 219 грн. та 107 грн. 30 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором, вважаючи своє цивільне право порушеним, позивач скористався правом (вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів), передбаченим частиною другою статті 1050 ЦК України, та звернувся до суду 08.05.2012 року з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZPЕ0GК00000403 від 14.08.2007 року.

Відтак суд першої інстанції правильно виходив з того що зазначеними діями позивач змінив строк виконання основного зобов'язання - 08.05.2012 року та скористався своїм правом вибору способу судового захисту у виді стягнення заборгованості, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Доказів, що вартості предмета іпотеки було недостатньо для задоволення вимог банка, як і доказів, що відповідачем ОСОБА_3 з 08.05.2012 року (день звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки) до 04.09.2015 року (день звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором) вчинялись дії, що свідчать про визнання ним свого боргу або іншого обов'язку, позивачем суду надано не було.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції судова колегія враховує, що частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що банком реалізоване право на дострокову вимогу на підставі рішення Комунарського райсуду м. Запоріжжя від 25 вересня 2012 року, за яким звернено стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення всієї заборгованості за кредитним договором яка станом на час ухвалення судового рішення становила 58122,35 доларів США.

Таким чином, умови договору щодо повернення кредитної заборгованості були змінені.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Згідно з частиною п'ятою статті 261 ЦК України за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

При цьому, якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, позовна давність обчислюється від цієї дати.

Пред'явивши вимогу про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитом у розмірі, який становив всю його суму, в тому числі сплату процентів за його користування, комісії та пені, та отримавши задоволення позову, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й зобов'язаний був пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців (частина четверта статті 559 ЦК України), після настання нового строку виконання зобов'язання.

Із позовом банк звернувся у вересні 2015 року, чим порушив шестимісячний строк пред'явлення позову до поручителя, що є підставою для визнання поруки припиненою.

Щодо стягнення боргу з позичальника, то судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що жодних доказів на підтвердження того, що після звернення стягнення на предмет застави залишилася заборгованість та відповідачем вчинялися дії по її погашенню до звернення до суду 4.9.2015 року - позивачем не надано.

Реалізація кредитором права на стягнення з позичальника суми кредиту і пов'язаних з ним платежів здійснюється у межах, визначених цивільним законодавством, зокрема з урахуванням вимог глави 19 ЦК України "Позовна давність".

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (рішення у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; рішення у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Таким чином, право кредитора пред'явити до позичальника позов про стягнення кредитної заборгованості обмежене встановленими законом строками звернення до суду, з чого правильно виходив суд першої інстанції, а тому судова колегія не вбачає підстав для скасування судового рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 травня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 16.07.2018 р.

Головуючий:

Судді: