Номер провадження 2/243/1204/2018
Номер справи 243/2344/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«28» березня 2018 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Кобець О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Словянського міськрайонного суду Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «АРАГОРН», про відшкодування майнової шкоди завданої в наслідок залиття квартири, -

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2, за участю третьої особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «АРАГОРН», про відшкодування майнової шкоди завданої в наслідок залиття квартири.

Разом із позовною заявою до суду надійшла Заява позивача про забезпечення позову, в якій вона просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_2. Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 спричинив їй матеріальну шкоду залиттям квартири у сумі 45815,82 грн., а також моральну шкоду, яку вона оцінює у 10000,00 грн.. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті зазначено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За загальним правилом, заявник зобовязаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Згідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Так, ОСОБА_1 в Заяві про забезпечення позову просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, а також зазначає, що квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2, однак до Заяви не додано Витягу з реєстру щодо підтвердження кому належить дана квартира.

Також положення ч.3 ст.150 ЦПК України, зазначають, що види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд приходить до висновку, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви.

Крім того, вид забезпечення позову визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається заборона відчуження. Заявник зазначає, що сума позову становить 55815,82 грн., відповідач на теперішній час не бажає з нею спілкуватися, тому позивач вважає, що відповідач має намір уникнути відповідальності за залиття її квартири. Однак в порушення ст. 81 ЦПК України, заявник не додає до заяви ніяких доказів кому саме належить квартира на яку вона просить накласти арешт, не надає відомостей щодо вартості майна, що належить відповідачу, а також, що відповідач має намір відчужити квартиру або іншим шляхом розпорядитися нею задля уникнення виконання рішення суду.

Таким чином, ОСОБА_1 не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, не вказано відомостей про власника квартири, не надано відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також відомостей, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, однак ОСОБА_1 в супереч вимогам ч. 5 ст. 151 ЦПК України, до Заяви про забезпечення позову не додано квитанції про сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 153, 258-160, 353 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22 грудня 2006 року, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «АРАГОРН», про відшкодування майнової шкоди завданої в наслідок залиття квартири відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий:

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_3