Справа №489/5709/18
Провадження №2/489/2534/18
03 грудня 2018 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Рум'янцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань - Животовою А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Миколаївська Теплоелектроцентраль» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення із відповідача 4818 грн. 74 коп. боргу за спожиту теплову енергію, 1039 грн. 20 коп. інфляційних втрат, 189 грн. 15 коп. три проценти річних та судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. внаслідок не виконання останнім зобов'язань по оплаті наданих послуг у квартиру АДРЕСА_1.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, підтримання позовних вимог та про те, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З'ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль», є суб'єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва, в тому числі до квартири АДРЕСА_1, що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалюваного сезону.
22 жовтня 2014 року між публічним акціонерним товариством «Миколаївська теплоелектроцентраль», назву якого було змінено на приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль», та ОСОБА_3 був укладений договір №505060 про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води квартири АДРЕСА_1, п. 1 якого передбачено, що постачальник зобов'язується надати через приєднану мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання споживачу наймачеві (власнику) квартири (приватного будинку) та іншим особам, які фактично мешкають у квартирі (приватному будинку), а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надане тепло й гарячу воду і користуватися ними на умовах цього договору.
Позивач здійснював постачання теплової енергії до вищевказаної квартири в період з 2014 р. по 2017 р., що підтверджується копіями нарядів на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону.
28 вересня 2017 року, ОСОБА_3 звернулася до ПАП «МТЕЦ» з заявою про укладення договору реструктуризації заборгованості, у зв'язку з тим, що не має можливості сплатити суму заборгованості у розмірі 3740,97 грн.
02 жовтня 2017 року між приватним акціонерним товариством «Миколаївська теплоелектроцентраль» та ОСОБА_3 укладено договір № 505060 про реструктуризацію заборгованості за отриману теплоенергію, відповідно до якого остання повинна погасити заборгованість протягом жовтня 2017 року по березень 2018 року у розмірі 625,00 грн. щомісячно, остання сума погашення заборгованості повинна була внестися відповідачем у розмірі 615,97 грн. Відповідачем договір реструктуризації погашення заборгованості, яка виникла станом на 01.10.2017 року у сумі 3740,97 грн., не виконаний.
Як вбачається з розрахунку заборгованості від 26.07.2018 року, ОСОБА_3 має заборгованість за період з 01.11.2014 року по 01.02.2018 року у розмірі 6189,26 грн., відповідачем було сплачено заборгованість у розмірі 1153,85 грн. Таким чином з врахуванням перерахунку у сумі 216,67 грн., залишок заборгованості складає 4818,74 грн. За період з 01.12.2014 року по 01.02.2018 року відповідачу нараховано суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції у сумі 1039,20 грн. та три відсотка річних у сумі 189,15 грн.
Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону, споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.
Приписами статті 24 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що обов'язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.
З огляду на вказане, на відповідача було покладено обов'язок укладення договору із позивачем на постачання теплової енергії, однак вона ухилилася від укладення цього договору.
Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов'язальними, позивач повинен надавати відповідачу послуги з постачання теплової енергії, а відповідач повинен за них сплачувати в силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України.
Згідно із п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.
Статями 68, 162 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.
За змістом ст. 526 та ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк.
Положеннями ст. 610 та ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У відповідності з ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 26.07.2018 року сума боргу відповідача за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2014 р. по 01.02.2018 р. з урахуванням перерахунку 216,67 грн., складає 4818,74 грн.
За зверненням Відповідача у жовтні 2017 року між сторонами укладено договір реструктуризації погашення заборгованості, яка виникла станом на 01.10.2017 року у сумі 3740,97, який відповідачем не виконано.
Надіслане Відповідачу попередження (в порядку досудового врегулювання сплати боргу) №31-ф від 16.01.2018 залишилося без задоволення та відповіді.
Крім того за період з 01.12.2014 року по 01.02.2018 року відповідачу нараховані: 1039,20 грн. сума на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 189,15 грн. три відсотки річних.
Оскільки ОСОБА_3 є споживачем послуг з постачання теплової енергії в зв'язку із укладенням із нею відповідного договору про надання послуг, то вона є боржником у зобов'язальних правовідносинах.
Згідно довідки Департаменту з надання адміністративних послуг від 28.09.2018 року ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.
Приймаючи до уваги те, що відповідач є споживачем послуг з постачання теплової енергії, та враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов'язань, позов підлягає задоволенню.
Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1585 грн. 80 коп.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» борг за спожиту теплову енергію у розмірі 4818 грн. 74 коп., інфляційних втрат - 1039 грн. 20 коп., три проценти річних - 189 грн. 15 коп., а всього 6047 грн. 09 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» 1585 грн. 80 коп. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Відповідач: ОСОБА_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, РНКОПП НОМЕР_1.
Суддя Ленінського районного
суду міста Миколаєва Н.О. Рум'янцева
Повний текст судового рішення складено «03» грудня 2018 року.