РІШЕННЯ

іменем України

03 грудня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Іванова О. В.

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши за відсутністю учасників справи у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

у с т а н о в и в:

10.10.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи від дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В обґрунтування позову зазначила, що 02 березня 2013 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб виконавчим комітетом Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківській області, актовий запис за № 6.

Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Підставою звернення її з цим позовом до суду є те, що після фактичного припинення шлюбно-сімейних відносин 27.08.2014 батько дитини матеріальну допомогу на дитину надає в добровільному порядку не регулярно (не щомісячно), чим ставить її з дитиною в скрутне матеріальне становище.

Батько дитини ОСОБА_2 працездатна особа, не інвалід, має постійне місце роботи: працює в Комунальному підприємстві "Зміїв-Сервіс" в м. Змієві. Інших дітей у нього немає, тому він може надавати щомісячну матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вона не працює, оскільки зайнята доглядом за дитиною.

Зазначене стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 23.10.2018 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, повідомив, що працює начальником технічного відділу в КП "Зміїв-сервіс".

Належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з'явилися, що з урахуванням поданих ними заяв про судовий розгляд справи за їх відсутністю, не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідністю зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_2 України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Даними копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 І-ВЛ №330281, свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 І-ВЛ №257983, копії яких додані до позовної заяви, підтверджується, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 9, 10).

З довідки Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області №02-28/1489 від 10.10.2018 вбачається, що ОСОБА_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 "а", її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні (а. с. 11).

Позивачем надано докази того, що відповідач є батьком їх спільного неповнолітнього сина, тому зобов'язаний його утримувати до досягнення повноліття, однак між ними не досягнуто згоди щодо порядку участі батька в утриманні дитини.

Водночас, відповідач подав заяву про визнання позову у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі шляхом стягування з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 704 грн 80 к.

В частині стягування аліментів, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, належить допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 82, 89, 141, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 273, 279, 352, 354, 430 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 до Державного бюджету України (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп., які перерахувати на рахунок отримувача 6001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

В частині стягування аліментів рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1, місце проживання зареєстроване за адресою: 63411, Харківська область, Зміївський район с. Красна Поляна, вул. Перемоги, буд. №23а, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_2, місце проживання зареєстроване за адресою: 63401, Харківська область, м. Зміїв, вул. 30 років Перемоги, б. 18, кв. 54, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2.

Повне рішення складене 03.12.2018.

Головуючий: В. В. Овдієнко