ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року

м. Харків

справа № 640/17128/18

провадження №22-ц/818/1278/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - Головне управління національної поліції в Харківській області, відділ поліції Київського району міста Харкова,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду міста Харкова, постановлену 08 жовтня 2018 року у складі судді Ніколаєнко І.В.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати незаконними: знаходження його під слідством та під вартою, як підозрюваного у кримінальному провадженні № 0004721; невнесення до ЄРДР його заяв від 01 жовтня 2015 року, 18 квітня 2018 року, заяви, направленої Київським районним судом міста Харкова від 31 серпня 2017 року у відділ поліції Київського району міста Харкова. Просив визнати протиправними вручену йому підозру у кримінальному провадженні № 0004721 за ч.1 ст.296 від 02 лютого 2016 року, постанову ОСОБА_2 від 18 січня 2016 року у кримінальному провадженні № 0004721 про притягнення його до відповідальності у вигляді штрафу; визнати протиправними, протизаконними, такими, що порушують законні конституційні права особи рішення посадових, службових осіб поліції Головного управління національної поліції в Харківській області (надалі ГУНП в Харківській області), слідчого поліції Київського району м. Харкова ОСОБА_2; зобов'язати відповідачів компенсувати спричинену моральну шкоду у розмірі 28 000 000 гривень.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 18 вересня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав порушення ним вимог ст.ст.175-177 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України).

У зв'язку з не усуненням недоліків позовної заяви у встановлений судом строк ухвалою цього ж суду від 08 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

23 жовтня 2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду про повернення його позовної заяви, справу повернути на новий розгляд.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на виконання ухвали суду від 28 вересня 2018 року ним було надано відповідну заяву, що не врахована судом. Посилання на неподання ним примірника позовної заяви, яка б відповідала вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, не ґрунтуються на законі, оскільки ухвалою суду від 18 вересня 2018 року такого примірника від нього і не вимагалось. Щодо вимог про надання позовної заяви відповідного шрифту, то чинний цивільний процесуальний закон не містить обов'язкових вимог щодо шрифту стосовно заяв фізичних осіб.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи заяву ОСОБА_1, суд першої інстанції керувався положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України та виходив з того, що у наданий судом строк недоліки позовної заяви позивачем усунуто не було.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржуване судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Постановляючи ухвалу від 18 вересня 2018 року про залишення позовної заяви ОСОБА_3 без руху, суд першої інстанції послався на ст. 177 ЦПК України і вказав на відсутність 1) зазначення поштового індексу, ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 2) попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи; 3) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Крім того, суд зазначив, що шрифт позовної заяви є замалим і це ускладнює її сприйняття (а.с. 3-4).

Згідно з частиною 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п.п. 2, 9, 10 ч.1 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

04 жовтня 2018 року позивачем на виконання ухвали Київського районного суду міста Харкова від 18 вересня 2018 року подано заяву про усунення вказаних в ухвалі недоліків (а.с. 15). У заяві зазначено код ЄДРПОУ відповідача ГУНП у Харківській області, підтверджено, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з цих самих підстав.

Посилаючись на ненадання ОСОБА_1 інформації щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серії і номера паспорта громадянина України, відомих номерів засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи, суд постановляючи ухвалу від 08 жовтня 2018 року не звернув увагу на наступне.

Порядком надання судам загальної юрисдикції інформації про реєстраційні номери облікових карток платників податків боржників і стягувачів, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України та Державної податкової служби України від 26.02.2013 року № 30/44, передбачено надання Міндоходів судам загальної юрисдикції інформації про реєстраційні номери облікових карток платників податків, зареєстрованих у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків.

Заява позивача від 04 жовтня 2018 року містить код ЄДРПОУ відповідача, адресу ОСОБА_1 для листування. У разі необхідності отримання судом реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача він мав право направити запит до Міндоходів у встановленому законом порядку.

Пославшись на невиконання позивачем положень пункту 9 частини 3 статті 175 ЦПК України, який передбачає попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи, суд першої інстанції також не з вернув уваги на те, що ОСОБА_1 у заяві від 18 вересня 2018 року (а.с. 6) просив звільнити його від сплати судового збору, а отже, судових витрат на час подачі позову не мав.

Аналіз зазначених вище дій суду свідчить про надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства, оскільки застосовані судом обмеження не повинні обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, визнається Європейським Судом з прав людини неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За таких обставин, постановляючи ухвалу по повернення позовної заяви ОСОБА_4 суд першої інстанції помилково застосував до неї положення ч.3 ст. 185 ЦПК України і вважав, що ОСОБА_1 не виконав ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, ухвала Київського районного суду міста Харкова від 04 жовтня 2018 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 382 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 04 жовтня 2018 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 03 грудня 2018 року.

Головуючий - О.Ю. Тичкова

Судді: І.П. Коваленко

А.І. Овсяннікова