АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1807/18 Головуючий І інстанції - Бондаренко В.В.
Справа № 2024/2-1893/11 Доповідач - Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Кружиліної О.А,

суддів: Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 15 січня 2018 року

за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

22 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась у суд з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування доводів заяви ОСОБА_1 посилалася на те, що 11 жовтня 2017 року Ленінським районним судом м. Харкова виданий виконавчий лист по справі №2024/2-1293/11, яким фактично звертається до виконання рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 23 січня 2015 року по справі №642/2181/14ц, провадження №2/642/498/15.

Відповідно до вказаного рішення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнута сума заборгованості, яка складається з 35 200 грн - сума простроченої заборгованості, процентів за користуванням коштами у сумі 16 188 грн, інфляційні витрати у розмірі 12 333 грн.

На підставі вказаного виконавчого листа 08 листопада 2017 року Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському на Новобаварському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі по тексту Міжрайонний ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області) відкрито виконавче провадження №55090333.

В рамках вказаного виконавчого провадження 24 листопада 2017 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на загальну суму 70 203 грн 02 коп., що складається із суми боргу - 63 721 грн 14 коп., виконавчого збору 6 372 грн. 11 коп., витрат на проведення виконавчих дій 109 грн 77 коп.

Заявник зазначала, що виконавчий документ виданий 11 жовтня 2017 року, не відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки вона виплатила усю суму заборгованості та не має заборгованості перед ОСОБА_3

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просила суд визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ОСОБА_3 на її користь суму зайво стягнутих коштів у розмірі 3 768 грн 32 коп.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 15 січня 2018 року Заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Харкова 11 жовтня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості, яка складається з суми судових витрат у розмірі 3 768 грн 32 коп.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 безпідставно одержані за вказаним виконавчим документом кошти у розмірі 3 768 грн 32 коп.

В іншій частині заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

Не погодившись з зазначеною ухвалою в частині відмови у задоволенні заяви, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу скасувати в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо визнання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2017 року (справа № 2024/2-1293/11) про стягнення суми заборгованості 63 721,14 грн, яка складається із суми простроченої заборгованості - 35 200 грн, процентів за користування коштами - 16 188 грн 14 коп., інфляційних витрат у розмірі 12 333 грн, таким, що не підлягає виконанню і ухвалити у відповідній частині нове рішення про задоволення заяви та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист в частині стягнення суми простроченої заборгованості - 35 200 грн, процентів за користування коштами - 16 188,14 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалась на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначила, що судом не враховано, що 02 листопада 2017 року ОСОБА_1 у повному обсязі були сплачені кошти, що підлягали стягненню відповідно до судових рішень, зокрема на рахунок Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області було сплачено: 60 612,94 грн (як сплата боргу за ВП № 5065410 у ЗВП № 55026322); 6 656,59 грн (як сплата боргу за ВП № 55014968 у ЗВП № 55026322); 4 255,64 грн (як сплата боргу за ВП № 55014995 у ЗВП № 55026322). Сплата коштів підтверджується квитанціями ПАТ «Мегабанк» від 02 листопада 2017 року, копії яких були додані до заяви у суді першої інстанції.

Таким чином, 02 листопада 2017 року ОСОБА_1 були виконані перед ОСОБА_3 боргові зобов'язання згідно із всіма відкритими на той час виконавчими провадженнями на загальну суму 64 721,55 грн.

Станом на 02 листопада 2017 року залишок не пред'явленого стягувачем до виконання боргу складав лише 12 333 грн згідно із залишеним без змін 22 серпня 2017 року Апеляційним судом Харківської області рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 23 січня 2015 року в частині інфляційних втрат.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просила скасувати у повному обсязі ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 15 січня 2018 року по справі № 2024/2-1893/11 та визнати виконавчий лист від 11 жовтня 2017 року по цій справі про стягнення 63 721,14 грн з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 таким, за яким підлягає виконанню стягнення боргу у розмірі 8 546,68 грн.

Свої доводи обґрунтовувала наступним.

На теперішній час ОСОБА_1 на вимогу виконавчої служби за відповідними виконавчими листами, виданими Ленінським районним судом м. Харкова, вже сплатила їй частину боргу у сумі 64 721 грн 55 коп., яка складається з наступного: 35 200 грн - сума основаного боргу сплачена за виконавчим листом від 22 березня 2016 року (ВП № 50650410); 16 188 грн 14 коп - сума відсотків за користування грошима сплачена за виконавчим листом від 22 березня 2016 року (ВП № 50650410); 3 614 грн 09 коп. - сума судових витрат сплачена за виконавчим листоа від 22 березня 2016 року (ВП № 50650410); 5 951 грн - сума нарахування 3% річних сплачена за виконавчим листом від 11 жовтня 2017 року (ВП № 55014968); 3 768 грн 32 коп. - сума судових витрат сплачена за виконавчим листом від 11 жовтня 2017 року (ВП № 55014995).

Таким чином, борг, що підлягав стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 дорівнював 73 286 грн 23 коп., а був сплачений нею на вимогу виконавчої служби у сумі 64 721 грн 55 коп. Отже, сума, яку повинна сплатити ОСОБА_1 складає 8 546 грн 68 коп.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні заяви в частині визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення суми простроченої заборгованості - 35 200 грн, процентів за користування коштами - 16 188,14 грн, суд першої інстанції виходив з положень статей 24, 48 Закону України «По виконавче провадження» та тих обставин, що виконавчі листи, видані Ленінським районним судом м. Харкова 11 жовтня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 простроченої заборгованості у розмірі 35 200 грн, процентів за користування коштами 16 188 грн 14 коп., інфляційних витрат у розмірі 12 333 грн, на загальну суму 63 721 грн 14 коп., видані без будь-яких порушень діючого законодавства.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 23 січня 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму заборгованості у розмірі 63 721 грн, яка складається із суми простроченої заборгованості 35 200 грн, процентів за користування коштами - 16 188 грн, інфляційних витрат у розмірі 12 333 грн.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 02 березня 2016 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 23 січня 2015 року скасоване.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 19 грудня 2008 року в розмірі 51 388 грн 14 коп., яка складається із 35 200 грн суми основного боргу та 16 188, 14 грн відсотків за користування позикою та судові витрати у розмірі 3 614 грн 09 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 травня 2017 року рішення колегії суддів судової палати у цивільних справа Апеляційного суду Харківської області від 02 березня 2016 року в частині нарахування 3% річних та інфляційних втрат скасовано, а справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 02 березня 2016 року залишено без змін.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2017 року рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 23 січня 2015 року в частині нарахування 3% річних та інфляційних втрат змінено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3% річних у розмірі 5 951 грн.

Рішення суду в частині стягнення інфляційних втрат залишено без змін.

На підставі зазначених судових рішень Ленінським районним судом м. Харкова були видані наступні виконавчі листи.

22 березня 2016 року виконавчий лист № 642/2181/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в розмірі 55 002 грн 23 коп., яка складається з 35 200 грн суми основного боргу та 16 188,14 грн відсотків за користування позикою, а також судових витрат в розмірі 3 614,09 грн, за яким 30 березня 2016 року винесена постанова державного виконавця Ленінського ВДВС Харківського МУЮ про відкриття виконавчого провадження № 50650410.

06 листопада 2017 року старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 642/2181/14-ц, виданого 22 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу 55 002,23 грн.

Крім того, 11 жовтня 2017 року Ленінським районним судом м. Харкова був виданий виконавчий лист № 2024/2-1893/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 трьох відсотків річних у розмірі 5 951 грн, за яким 27 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 55014968.

06 листопада 2017 року старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2024/2-1893/11, виданого 11 жовтня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 трьох відсотків річних у розмірі 5 951 грн.

Крім того, 11 жовтня 2017 року Ленінським районним судом м. Харкова був виданий виконавчий лист № 2024/2-1893/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми заборгованості у розмірі 35 200 грн, процентів за користування коштами - 16 188,14 грн, інфляційних витрат у розмірі 12 333,60 грн, за яким 08 листопада 2017 року головним державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 5509033.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що сума заборгованості у розмірі 35 200 грн, процентів за користування коштами - 16 188,14 грн була вже сплачена ОСОБА_1 за виконавчим листом № 642/2181/14-ц від 22 березня 2016 року, що підтверджується постановою старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області від 06 листопада 2017 року про закінчення виконавчого провадження, та на яку Ленінським районним судом м. Харкова знову 11 жовтня 2017 року виданий виконавчий лист № 2042/2-1893/11.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу, у зв'язку з чим ухвала Ленінського районного суду м. Харкова від 15 січня 2018 року в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 підлягає скасуванню з ухваленням у відповідній частині нового судового рішення про задоволення вимог ОСОБА_1

За результатами розгляду апеляційної скарги згідно з пунктом 2 частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 382-384, 389, 390 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 15 січня 2018 року - скасувати в частині відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1

Визнати виконавчий лист Ленінського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2017 року (справа № 2024/2-1293/11) про стягнення суми заборгованості 63 721,14 грн, яка складається із суми простроченої заборгованості - 35 200 грн, процентів за користування коштами - 16 188,14 грн, інфляційних витрат у розмірі 12 333 грн, таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення суми простроченої заборгованості 35 200 грн, процентів за користування коштами - 16 188,14 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 квітня 2018 року.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

О.М. Хорошевський