Справа № 182/5372/17
Провадження № 2/0182/120/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.04.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, треті особи територіальна громада Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області та приватний нотаріус Марганецього міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання права власності на спадщину за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті брата, посилаючись на наступне.

11.04.2012 року помер її рідний брат ОСОБА_3. Факт її рідства зі спадкодавцем підтверджує її та померлого свідоцтва про народження. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді двох земельних паїв, площею по 4,17 га., які розташовані на території Дмитрівської сільської ради. Її брат ніколи не був одружений і в нього відсутні діти. Мати та батько померли, інших родичів, крім неї, в нього немає, і вона вчасно написала заяву на прийняття спадщини після померлого, тому що, згідно ст.1262 ЦК України, вона являється єдиним спадкоємцем другої черги, а спадкоємців першої черги у її брата немає. Одразу ж після смерті брата вона фактично вступила в управління та володіння успадкованими земельними паями. У 2017 році вона вирішила оформити вищевказані паї на себе. В нотаріальну контору вона надала всі необхідні документи, але нотаріус виніс постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій у звязку з тим, що спадкоємцем, тобто нею, у порушення вимог розділу ІІ глави 10 п.4 п..п.4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» надано документи на право на земельні частки (пай), а саме Свідоцтва про право на спадщину за законом, видані Марганецькою державної нотаріальною конторою Дніпропетровської області від 09.01.2009 року, зареєстрованими № 10, № 12 після смерті ОСОБА_3, померлого 28.09.2001 року, що належало померлому на підставі Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП №029832, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією Дніпропетровське області, від 27.01.1997 року, реєстраційний номер №0832, та ОСОБА_4, померлої 23.12.2002 року, що належала померлій в підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 029833, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, від 27.01.1997 року, реєстраційний номер № 0833, які не були подані до відповідних органів реєстрації права власності земельних ділянок з наступною видачею правовстановлюючого документа, а саме державного акту. Тобто її брат прийняв після смерті їх матері та батька як спадщину вищевказані земельні паї, оформив їх у нотаріуса, але не зареєстрував їх у відповідних органах і не отримав державних актів на своє імя, а на теперішній час на померлого ніхто не видасть їй державні акти, тим більше, що вже давно державні акти не видають. Чому брат не оформив право власності з наступною видачею державних актів на вищевказані паї - не знає, була впевнена, що він оформив паї так, як потрібно. Також нотаріус розяснив їй, що вона має право звернутися де суду для визнання права власності на спадщину за законом на вищевказані земельні паї. Відповідно до ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /власності/ від спадкодавця до спадкоємців. Тож в порядку спадкування за законом до неї перейшли всі права та обов'язки, що належали її брату на момент відкриття спадщини, і в тому числі і право на 2 земельні паї, площею по 4,17 га. кожний, які спадкодавець отримав згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, видані Марганецькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області від 09.01.2009 року за реєстровими №10, №12. У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно до ч.4 ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За таких обставин звернувся до суду.

В судове засідання сторони не прибули, їх представники надали до суду заяви про розгляд справи у свою відсутність, представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав, представник відповідача проти задоволення позову не заперечував.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Як встановлено в судовому засіданні, 11.04.2012 року помер рідний брат позивачки по справі ОСОБА_3 (а.с.8). Факт їх рідства підтверджується їх свідоцтвами про народження (а.с.6,7 12-14). Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина у вигляді двох земельних паїв, площею по 4,17 га., які розташовані на території Дмитрівської сільської ради (а.с.9-10). Спадкодавець ніколи не був одружений, дітей не мав. Мати та батько померли, інших родичів, крім позивачки по справі, в спадкодавця немає. Позивачка вчасно написала заяву на прийняття спадщини після померлого і фактично одразу ж після смерті брата позивачка вступила в управління та володіння успадкованими земельними паями. В нотаріальну контору позивачка надала всі необхідні документи, але нотаріус виніс постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій у звязку з тим, що спадкоємцем, у порушення вимог розділу ІІ глави 10 п.4 п..п.4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» надано документи на право на земельні частки (пай), а саме Свідоцтва про право на спадщину за законом, видані Марганецькою державної нотаріальною конторою Дніпропетровської області від 09.01.2009 року, зареєстрованими №10, №12 після смерті ОСОБА_3, померлого 28.09.2001 року, що належало померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №029832, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією Дніпропетровське області, від 27.01.1997 року, реєстраційний номер №0832, та ОСОБА_4, померлої 23.12.2002 року, що належала померлій в підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №029833, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, від 27.01.1997 року, реєстраційний номер № 0833, які не були подані до відповідних органів реєстрації права власності земельних ділянок з наступною видачею правовстановлюючого документа, а саме державного акту (а.с.11).Тобто спадкодавець прийняв після смерті їх матері та батька як спадщину вищевказані земельні паї, оформив їх у нотаріуса, але не зареєстрував у відповідних органах і не отримав державних актів на своє імя.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай), площею 4,17 га., що належала ОСОБА_3, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.01.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 10, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_3, померлого 11.04.2012 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай), площею 4,17 га., що належала ОСОБА_3, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.01.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №12, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_3, померлого 11.04.2012 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5