Справа № 303/5241/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 квітня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Куштана Б.П., Мацунича М.В.

при секретарі: Пилип Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат Сідун Владислав Мирославович, на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду, яку постановлено 18 жовтня 2017 року суддею Пак М.М., про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Капітолій" про визнання іпотеки припиненою,-

встановив:

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 18 жовтня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду з підстав п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України в редакції чинній на момент постановлення даної ухвали.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат Сідун В.М., просить скасувати дану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки така постановлена з порушенням норм процесуального законодавства. Зокрема, вказує на те, що на виконання ухвали суду про залишення позову без руху позивачем було подано новий екземпляр позовної заяви із додатковим обґрунтуванням позовних вимог. При цьому зазначалося, що предмет іпотеки на момент подачі позовної заяви належить саме позивачу ОСОБА_1, про що свідчить витяг з реєстру права власності, і саме її майно перебуває в іпотеці, а тому позивач мала право звертатися із вищезазначеним позовом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції чинній з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції керуючись п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України, чинного на момент постановлення оскаржуваної ухвали, виходив з того, що апелянт не усунув недоліки позовної заяви.

Проте, зазначених висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права, які регулюють питання про залишення заяви без руху та залишення її без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до Мукачівського міськрайонного суду із позовом до Приватного підприємства "Капітолій" про визнання іпотеки припиненою.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 19 вересня 2017 року відкрито провадження по справі за вищезазначеним позовом та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 03 жовтня 2017 року вказану позовну заяву залишено без руху із зазначенням, що позовна заява не відповідає вимогам ст.119, а саме: у зв'язку з невідповідністю поданих позивачем документів. Так, як вбачається з позовної заяви та копії паспорта громадянина України, виданого Мукачівським РВ ГУМВС України в Закарпатській області 28 листопада 2008 року, прізвище позивача вказано як ОСОБА_1, однак, Договір позики №99/10 від 30.10.2006 року та Договір іпотеки №100/10 від 02.11.2006 року, укладені з ОСОБА_3 Позивачу надано строк для усунення вищезазначених недоліків протягом чотирьох днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

17 жовтня 2017 року представник позивачки Сідун В.М. подав на адресу суду письмову заяву про усунення недоліків, до якої долучено виправлену позовну заяву з копіями та інформаційною довідкою, що підтверджує право власності на іпотечне майно, саме за позивачем ОСОБА_1

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 18 жовтня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду з підстав п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України, оскільки в установлений в ухвалі строк недоліки позовної заяви не усунуті.

За правилами, встановленими п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України (в редакції чинній на момент постановлення ухвали), суд може своєю ухвалою залишити заяву без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Аналогічні положення зазначені в п.8 ч.1 ст.257 чинного ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.4 чинного ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 чинного ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст.119 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення ухвали) позивач обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини, і необхідність подання доказів разом з позовною заявою ст.119 ЦПК України не передбачено.

Виходячи з наведеного, право подавати позов до конкретного відповідача, обґрунтовувати в позові свої вимоги та зазначати певні докази на підтвердження обставин, які вказані в позові, є диспозитивне право позивача, гарантоване цивільно - процесуальним законом.

Як зазначено в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику.

Тобто, на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі, суддя не вправі вирішувати питання достатності доказів поданих позивачем на обґрунтування своїх вимог, оскільки кожна сторона вправі розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд і не позбавлена права подавати відповідні докази на наступних стадіях судового розгляду, відсутність певних доказів не перешкоджає розгляду справи, за результатами якого вирішується питання про доведеність чи недоведеність пред'явлених позовних вимог, при цьому сама оцінка доказів є можливою на стадії розгляду справи по суті.

Суд першої інстанції при постановлені оскарженої ухвали не врахував вищезазначені вимоги ЦПК України та керівні роз'яснення Пленуму Верховного Суду України та дійшов помилкових висновків про невиконання позивачем ОСОБА_1 ухвали суду від 03.10.2017 року та залишення з цих підстав її позовної заяви без розгляду, тим самим порушив право позивача на доступ до правосуддя.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала Мукачівського міськрайонного суду від 18 жовтня 2017 року, відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат Сідун Владислав Мирославович, - задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 18 жовтня 2017 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Капітолій" про визнання іпотеки припиненою направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 04 квітня 2018 року.

Головуючий :

Судді :