28 листопада 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Сафроновій К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного спрощеного позовного провадження в м. Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 освіти Ясинуватської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дошкільний навчальний заклад (Ясла-садок) комунальної форми власності № 2 «Золотий ключик» (ДНЗ № 2), про припинення трудового договору, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Ясинуватської міської ради про припинення трудових відносин, в обґрунтування якої зазначила, що вона 01.10.1998 року була прийнята на роботу на посаду вихователя молодшої ясельної групи Дошкільного навчального закладу № 2 Ясинуватського міського управління освіти за строковим договором на період з 01.10.1998 року по 30.05.1999 року. Згідно наказу № 121 від 03.09.1999 року, виданого Ясинуватським міським управлінням освіти та трудовою книжкою серії БТ-1 № 8621117, позивач була прийнята на посаду вихователя за безстроковим трудовим договором. 08.11.2014 року позивачу було видано трудову книжку на руки та фактично припинені трудові відносини з відповідачем, оскільки з проведенням антитерористичної операції діяльності ОСОБА_2 освіти Ясинуватської міської ради була припинена. В звязку з відсутністю у трудовій книжці відомостей про звільнення, позивач не має змоги оформити собі пенсію за вислугу років. Просить суд припинити трудовий договір між позивачем та ОСОБА_2 освіти Ясинуватської міської ради з 08.11.2014 року.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 01.08.2018 року зазначена цивільна справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявилась, до суду надала уточнення позовних вимог, в яких просила суд припинити безстроковий трудовий договір від 03.09.1999 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_2 освіти Ясинуватської міської ради з 08.11.2014 року, шляхом його розірвання з ініціативи працівника на підставі ст. 38 КЗпП України. Просила суд слухати справу без її участі.
В судове засідання представник відповідач ОСОБА_2 освіти Ясинуватської міської ради не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження .
Представник третьої особи - Дошкільного навчального закладу (Ясла-Садок) комунальної форми власності № 2 «Золотий ключик», належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився.
Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до переконання, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно запису № 6 трудової книжки серія БТ-І № 8621117, ОСОБА_1 01.10.1998 року прийнято Дошкільний заклад № 2 «Золотий ключик» на посаду вихователя (а.с. 14).
Згідно запису № 7 трудової книжки серія БТ-І № 8621117, 31.05.1999 року ОСОБА_1 звільнено в звязку з закінченням строкового договору (а.с. 14).
Згідно запису № 9 трудової книжки БТ - І № 8621117, ОСОБА_1 03.09.1999 року прийнята в Дошкільний заклад № 2 згідно приказу № 121 від 03.0.1999 року (а.с. 15).
Згідно наказу № 121 від 03.09.199 року, ОСОБА_1 прийнята на посаду вихователя з 03.09.1999 року (а.с. 20).
Згідно атестаційного листа від 24.03.2013 року, ОСОБА_1 на час атестації займає посаду вихователя дошкільного навчального закладу № 2 м. Ясинуватої, 11 років. Загальний педагогічний стаж 23 роки (а.с. 17-18).
Відповідно до витягу з ЄДР юридичних осіб, осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 освіти Ясинуватської міської ради, розташовано за адресою Донецька область, м. Ясинувата, вулиця Орджонікідзе, будинок 147. Вказана юридична особа не переєстрована на підконтрольній Україні території, та не припинила свою діяльність, шляхом внесення відповідного запису в ЄДР юридичних осіб, осіб-підприємців та громадських формувань.
Згідно ст. 2 КЗпП України право громадян України на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Держава створює умови для ефективної зайнятості населення, сприяє працевлаштуванню, підготовці і підвищенню трудової кваліфікації, а при необхідності забезпечує перепідготовку осіб, вивільнюваних у результаті переходу на ринкову економіку.
Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Працівники мають право на відпочинок відповідно до законів про обмеження робочого дня та робочого тижня і про щорічні оплачувані відпустки, право на здорові і безпечні умови праці, на об'єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку, на участь в управлінні підприємством, установою, організацією, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості, а також у разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності, на матеріальну допомогу в разі безробіття, на право звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади, крім випадків, передбачених законодавством, та інші права, встановлені законодавством.
У відповідності до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Статтею 21 КЗпП України передбачено, що сторонами трудового договору є працівник і власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, якому й надано право звільнення працівників у певних умовах.
Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати робітникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк.
Згідно до ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядження власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.
Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 36 Кодексу законів про працю України, підставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника.
Згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
На даний час у позивача виникла необхідність підтвердити факт розірвання трудового договір, укладеного з відповідачем, щоб отримувати пенсію за вислугу років.
Відповідно до статей 3, 221, 231 КЗпП України в порядку передбаченому главою ХV цього Кодексу, підглядають розглядові індивідуальні трудові спори працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої приналежності, у тому числі членів кооперативів, їх об'єднань, членів кооперативних сільськогосподарських підприємств, членів інших громадських організацій, які перебувають з ними в трудових відносинах, членів селянських (фермерських) господарств, які працюють за трудовим договором із фізичними особами.
Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Відповідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження» м. Ясинувата Донецької області входить до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.
З огляду на вищезазначене, судом встановлено, що між позивачем та ОСОБА_2 освіти Ясинуватської міської ради трудові відносини фактично припинені з 08.11.2014 року, оскільки у зв'язку зі проведення антитериростичну операцію відповідач припинив свою діяльність, не перереєстрована на території підконтрольній Україні і не має свого штатного розпису.
При таких обставинах, враховуючи те, що установа відповідача знаходиться на непідконтрольній Україні території, у позивача відсутня можливість припинити договір укладений між нею та відповідачем в інший спосіб окрім звернення до суд.
Приймаючи до уваги норми Конституції України, які надають громадянину України безумовне право на працю, в тому числі і зважаючи на об`єктивні обставини, що склалися в межах цієї справи, бути наділеним правом на розірвання договору з метою надання можливості позивачу в подальшому реалізовувати своє право на пенсію, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 21, 23, 24, 38, 231, 232 КЗпП України, ст. ст. 12,13,76,81,258,259,263-265,273, 280-282 ЦПК України суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя І.М. Владимирська