Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 червня 2018 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Бабича С.В., з участю секретаря судового засідання Строган Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому зазначено, що 25 квітня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір, відповідно до якого позивач надав останній кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6200,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 12 травня 2015 року ОСОБА_2 померла. Станом на 31 липня 2017 року її заборгованість перед банком становить 8018,22 грн, яка складається з 3025,22 грн заборгованості за кредитом та 4993,00 грн заборгованості за відсотками.

Посилаючись на ту обставину, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, позивач просить стягнути з неї заборгованість позичальника перед банком у розмірі 8018,22 грн.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволені позову ПАТ КБ «ПриватБанк», виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25 квітня 2007 року ОСОБА_2 звернулася до позивача із заявою про відкриття рахунку та надання банківських послуг, в якій своїм підписом підтвердила, що зазначена заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Пам"яткою клієнта, а також тарифами банку складають договір про надання банківських послуг.

12 травня 2015 року позичальник ОСОБА_2 померла, що підверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП № 259925 від 13 травня 2015 року.

21 січня 2017 року ПАТ КБ "ПриватБанк" направив претензію кредитора від 19 січня 2017 року на адресу Ємільчинської державної нотаріальної контори, яка була перенаправлена за місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2

З відповіді приватного нотаріуса Романівського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_3 вбачається, що 19 жовтня 2015 року останнім було заведено спадкову справу №104/2015 після смерті ОСОБА_2 та посвідчено (видано) одне свідоцтво про право на спадщину за законом на ім"я відповідача.

В квітні 2017 року банком було надіслано лист-претензію на адресу відповідача, яка залишилася без відповідного реагування.

З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що станом на 31 липня 2017 року заборгованість ОСОБА_4 перед банком становить 8018,22 грн, яка складається з 3025,22 грн заборгованості за кредитом та 4993,00 грн заборгованості за відсотками.

Згідно частини першої статті 608 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За змістом статей 1218, 1219 ЦК України зобов'язання боржника за кредитним договором не є таким, що нерозривно пов'язано з його особою.

Відповідно до 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Частиною 1 статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона послається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» , визначено, що з урахуванням приписів статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Всупереч вищевикладеному, позивачем, на підтвердження заявлених вимог до спадкодавця ОСОБА_1, надано розрахунок заборгованості ОСОБА_2 станом на 31 липня 2017 року, а не на день смерті останньої.

Окрім цього, ПАТ КБ "ПриватБанк" не надав до суду доказів на підтвердження факту одержання ОСОБА_1 у спадщину майна достатньою вартістю для задоволення вимог банку, що виключає можливість стягнення на користь банку відповідної кредитної заборгованості, оскільки спадкоємець зобов"язаний задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Клопотання про витребування доказів, які містять відповідні відомості в порядку статті 84 ЦПК України, ПАТ КБ "ПриватБанк" не заявляло.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за неможливе задоволення позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до спадкоємця позичальника в порядку статті 1282 ЦК України.

Керуючись статтями 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (адреса місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д м. Київ, ідентифікаційний код в ) відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його ухвалення (складення повного судового рішення).

Суддя С.В. Бабич