АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року

місто Київ

справа № 761/32984/17

провадження №22-ц/796/2603/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.,

суддів - Кравець В.А., Музичко С.Г.

за участю секретаря - Осінчук Н.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія»

розглянув у судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія»

на рішення Шевченківського районного суду міста Києва в складі судді Піхур О.В. від 5 грудня 2017 року у справі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

встановив:

У вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТДВ «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19.01.2017 року о 19 год. 40 хв. в м. Києві, по вул. Глибочицькій, 4, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, та транспортного засобу «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 була застрахована у ТДВ «Міжнародна страхова компанія», згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4963501.

У зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, ОСОБА_1 звернулася із повідомленням про ДТП до ТДВ «Міжнародна страхова компанія» та надала документи передбачені ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

24 січня 2017 року було направлено представника ТДВ «Міжнародна страхова компанія» для проведення огляду транспортного засобу «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1.

9 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Українська експертна компанія» із замовленням на проведення оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1, вважаючи, що огляд представниками страхової компанії було проведено з порушеннями п. 5.5. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 1335/5/1159 від 24.07.2009 р. Згідно звіту № 1-17 від 21 лютого 2017 року виконаного ТОВ «Українська експертна компанія», вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 складає 86 291, 63 грн.

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 лютого 2017 року визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

16 лютого 2017 року ОСОБА_1 була подана заява до ТДВ «Міжнародна страхова компанія» з банківськими реквізитами на отримання страхового відшкодування.

17 травня 2017 року ОСОБА_1 отримала страхове відшкодування в розмірі 54 808, 88 грн., що є значено нижчим від визначеного ТОВ «Українська експертна компанія» вартості матеріального збитку, згідно звіту № 1-17 від 21 лютого 2017 року.

7 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Нацкомфінпослуг зі скаргою на бездіяльність ТДВ «Міжнародна страхова компанія».

Листом № 3582/13-12 від 25 травня 2017 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг повідомила про те, що звіт 128/03/17 від 13 квітня 2017 року, виконаний ФОП ОСОБА_3 було направлено до Фонду державного майна України для перевірки на відповідність нормативно-правовим актам з оцінки майна. При проведенні та здійсненні розрахунку страхового відшкодування з боку ТДВ «Міжнародна страхова компанія» були допущені порушення.

Враховуючи допущені з боку ТДВ «Міжнародна страхова компанія» порушення представник позивача звернувся до ТДВ «Міжнародна страхова компанія» із претензією з проханням врахувати вказані порушення та здійснити доплату страхового відшкодування згідно Звіту № 1-17 від 21 лютого 2017 року виконаного ТОВ «Українська експертна компанія» у розмірі 31 482, 75 грн.

20 липня 2017 року на користь позивача було здійснено часткову доплату страхового відшкодування у розмірі 10 906, 96 грн., проте жодних листів та коментарів з обґрунтуванням чому доплата здійснена в меншому обсязі ніж отримано, не було.

Посилаючись на наведене, позивач просила суд стягнути з ТДВ «Міжнародна страхова компанія» на її користь 20 575, 79 грн. страхового відшкодування, 803, 27 грн. пені за прострочення регламентної виплати, 20,53 грн. інфляційних витрат, 96,00 грн. 3% річних за користування коштами та судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 5 грудня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ТДВ «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 суму відшкодування шкоди в розмірі 21 495,59 грн., судові витрати в розмірі 640,00 грн., а всього стягнуто - 22 135,59 грн.

В апеляційній скарзі представник ТДВ «Міжнародна страхова компанія» просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначав, що звіт №1-17, на який посилається суд в рішенні не відповідає положенням Методики товарознавчих експертиз. Спеціаліст спирається у висновках на інформаційні джерела, приведені в Звіті № 1-17, зокрема довідник «Бюлетня автотоварознавця» випуск 93. Зазначені висновки не є обґрунтованими з огляду на те, що мають бути взяті за основу відомості з довідника «Бюлетня автотоварознавця» випуск 92, що суттєво впливає на розрахунок вартості транспортного засобу на момент ДТП. Також вартість складових, що підлягають заміні (запасних частин), суттєво завищена порівняно з цінами на аналогічні складники у вільному продажу.

Вказував на те, що суд у рішення посилався на те, що звіт №128/03/2017 про оцінку КТЗ від 13.04.2017 року відповідно до листа Фонду державного майна України має недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, проте судом не було встановлено та не прийнято до уваги той факт, що зазначений Звіт було доопрацьовано виконавцем, внаслідок чого в Звіті №128/03/2017 про оцінку колісного транспортного засобу від 06.09.2017 року усунені підстави для класифікації Звіту за ознакою абзацу четвертого п. 67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» затв. Постановою КМ України від 10.09.2003 року № 1440, як такого, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна.

11.09.2017 року ТДВ «МСК» переглянуло рішення від 17.05.2017 року та доплатило страхове відшкодування у розмірі 837,67 грн. = 775,36 грн. Згідно висновків, викладених в доопрацьованому за вимогою Нацкомфінпослуг Звіті №128/03/17 про оцінку колісного транспортного засобу від 06.09.2017 р.

Також, суд не урахував, що відповідно до вимог ст. 36 п. 36.5 Закону, страховиком сплачена пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за 117 днів прострочення, що виникло з 17.05.2017 року до 11.09.2017 року, яка складає 62,29 грн.

Вважав, що ТДВ «МСК» виконало зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування перед позивачем в повному обсязі, проте суд вказані обставини не встановив та не прийняв до уваги.

Також, посилався на те, що виходячи з повного виконання своїх зобов'язань, на ТДВ «МСК» не можуть бути покладені витрати з пені за прострочення виплати відшкодування, інфляційні та 3% річних, оскільки відсутня протиправна поведінка ТДВ «МСК» та прострочення виконання основного зобов'язання по сплаті відшкодування.

В судовому засіданні представник ТДВ «Міжнародна страхова компанія» просив задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представник ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги є необгрунтованими.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІ від 3 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 2 червня 2016 року №1402- VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць) , та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.01.2017 року в м. Києві, по вул. Глибочицькій, 4, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 який знаходився під керуванням ОСОБА_2, та транспортного засобу «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.02.2017 року визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 13).

Автомобіль «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1, належить на праві приватної власності ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 12).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_2 була застрахована у ТДВ «МСК» згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/4963501.

9 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Українська експертна компанія» із замовленням на проведення оцінки вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1, вважаючи, що огляд представниками страхової компанії було проведено з порушеннями.

Згідно звіту № 1-17 від 21 лютого 2017 року виконаного ТОВ «Українська експертна компанія», вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 складає 168 045, 74 грн. (а.с.а 19-27).

16 лютого 2017 року ОСОБА_1 була подана заява з банківськими реквізитами на отримання страхового відшкодування.

1 березня 2017 року представник позивача звернувся до ТДВ «Міжнародна страхова компанія» із заявою про видачу звіту завданого матеріального збитку власнику пошкодженого транспортного засобу «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 54).

4 квітня 2017 року представник позивача звертався до відповідача із заявою про можливість ознайомитися з нотатками, які були зроблені його представниками 30.01.2017 року та 10.02.2017 року, під час проведення звіту про визначення завданого матеріального збитку власнику пошкодженого транспортного засобу «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 55-56).

7 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Нацкомфінпослуг зі скаргою на бездіяльність ТДВ «Міжнародна страхова компанія», листом № 3582/13-12 від 25 травня 2017 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг повідомила, що звіт № 128/03/17 від 13 квітня 2017 року , виконаний ФОП ОСОБА_3 було направлено до Фонду державного майна України для перевірки на відповідність нормативно-правовим актам з оцінки майна, при проведенні та здійсненні розрахунку страхового відшкодування з боку ТДВ «Міжнародна страхова компанія» були допущені порушення (а.с. 57,64).

17 травня 2017 року ОСОБА_1 отримала страхове відшкодування в розмірі 54 808, 88 грн.

7 червня 2017 року представник позивача звернувся до ТДВ «Міжнародна страхова компанія» із претензією, з проханням врахувати вказані порушення та здійснити доплату страхового відшкодування згідно Звіту № 1-17 від 21 лютого 2017 року виконаного ТОВ «Українська експертна компанія» у розмірі 31 482, 75 грн. (а.с. 67-70).

20 липня 2017 року на користь позивача було здійснено часткову доплату страхового відшкодування у розмірі 10 906, 96 грн., проте жодних листів та коментарів з обґрунтуванням чому доплата здійснена в меншому обсязі ніж отримано, не було.

17 серпня 2017 року представник позивача звернувся до Нацкомфінпослуг та Фонду державного майна України із запитом щодо рецензії на звіт № 128/03/17 від 13 квітня 2017 року, виконаний ФОП ОСОБА_3 на замовлення ТДВ «Міжнародна страхова компанія» (а.с. 73).

Листом № 10-58-16654 Фонд державного майна України повідомив про те, що за результатами рецензування встановлено, що Звіт про оцінку КТЗ класифікується за ознакою абзацу четвертого пункту 67 Національного стандарту № 1 «Загальні засади майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 10.09.2003 року № 1440, як такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, виправлення вказаних недоліків (а.с. 78).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сума страхового відшкодування сплачена позивачу відповідачем не у повному обсязі, беручи до уваги звіт № 1-17 від 21 лютого 2017 року та рецензію від 4 липня 2017 року.

Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

На підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди, ОСОБА_1 надала звіт № 1-17 від 21 лютого 2017 року виконаного ТОВ «Українська експертна компанія», згідно якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mitsubishi», державний номерний знак НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 86 291,63 грн.

17 травня 2017 року ОСОБА_1 отримала страхове відшкодування в розмірі 54 808, 88 грн.

20.07.2017 року на користь ОСОБА_1 було здійснено часткову доплату страхового відшкодування у розмірі 10 906,96 грн.

Таким чином, ТДВ «Міжнародна страхова компанія» не доплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 20 575,79 грн. (86 291,63 - 54 808,88 - 10 906,96).

Будь-яких доказів на підтвердження того, що зазначений звіт, складений з порушенням вимог діючого законодавства у сфері страхування і Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 р., відповідач не надав.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 20 575,79 грн.

Строки здійснення страхових виплат за договорами обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів визначені у п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за приписом якої страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування та протягом трьох робочих днів направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону &qu>, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Ураховуючи, що ТОВ «Міжнародна страхова компанія»не в повному обсязі виконало зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій особі за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності у встановлений строк,суд дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що становить 803,27 грн., інфляційні втрати - 20,53 грн., та 3% річних - 96,00 грн.

Що стосується посилання представника відповідача в судовому засіданні на те, що справа не підсудна Шевченківському районному суду міста Києва, оскільки у даній справі мова йде про виконання відповідачем договірних зобов'язань, що випливають з укладеного полісу страхування, при цьому відповідач своїми діями жодної матеріальної шкоди позивачу не спричиняв, а тому позов повинен був подаватися за правилами ст. 109 ЦПК України (у редакції, що діяла на момент відкриття провадження у справі), тобто за місцезнаходженням відповідача - в Київському районному суді м. Харкова, то вони є безпідставними, оскільки до відносин у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застосовується Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстав для її задоволення не убачається.

Керуючись ст.ст. 268, 375, 381, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 5 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий: С.В. Кулікова

Судді: В.А. Кравець

С.Г. Музичко