З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі : головуючого судді Верніка В.М.;
із участю : секретаря Райчук Б.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" за належним викликом в судове засідання не зявилася, при цьому попередньо подала до суду письмову заяву щодо розгляду справи у її відсутність, в якій підтримала заявлені позовні вимоги та не заперечувала щодо винесення рішення при заочному розгляді справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася судом неодноразово, завчасно та у спосіб, передбачений цивільним процесуальним законодавством (а.с.44), заперечень та власної позиції суду не заявила.
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду 08.02.2018 року по даній справі відкрито провадження, справа призначена до підготовчого судового засідання на 12.03.2018 року.
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 12.03.2018 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 14.05.2018 року.
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 14.05.2018 року розгляд справи відкладено на 20.06.2018 року у звязку з першою неявкою відповідача.
Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 20.06.2018 року у звязку з повторною неявкою відповідача вирішено здійснювати заочний розгляд справи на підставі положень ст.280-281 ЦПК України, так як згідно вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За вказаного неприбуття сторін суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання технічним засобом, що відповідає положенням ст.223, 247 ЦПК України.
Даний спір належить до категорії цивільно-правових спорів позовного провадження загальної підсудності, що за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача є підсудним Жмеринському міськрайонному суду.
Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.10.10.2013 року відповідач ОСОБА_2 стала клієнтом ПАТ КБ "Приватбанк", підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно чого позивачем їй оформлено кредитну картку "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" (а.с.6), відповідно до Тарифів обслуговування якої відповідач отримала кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом; пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) +50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або за процентами на суму від 100 грн. або у розмірі 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше; а також штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобовязань в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісії.
Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.8-31) позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту) позичальник зобов'язується оплатити винагороду банку.
Відповідно до вимог п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії.
Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.
Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він, зокрема, не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання.
У відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
При цьому суд встановив, що наявним у матеріалах справи кредитним договором договором не передбачено нарахування та стягнення такого виду витрат як комісія, а тому заявлена серед іншого сума боргу у розмірі 4589,33 грн. є заборгованістю по пені, що нарахована позивачем відповідно до вказаних вище положень анкети-заяви від 10.10.2013 року, Тарифів та Умов та правил надання банківських послуг.
Отже, позивач просить застосувати до відповідача, як боржника, подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобовязання (прострочення виконання грошового зобовязання), що вочевидь суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з яких ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, та з огляду на нараховані відсотки на неустойку, адже зобовязання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Таким чином, суд приходить висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заявлених сум штрафів, а саме 500 грн. (фіксована частина) та 1829,07 грн. (процентна складова), тобто усього штрафів в розмірі 2329,07 грн.
Про застосування щодо спірних правовідносин строку позовної давності ніким із сторін не заявлено, тому судом дане питання вирішенню не підлягає.
Крім того, з відповідача згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 1762 грн. (а.с.1), як мінімальної ставки судового збору з юридичної особи стосовно предмету вимог майнового характеру.
Керуючись ст. 15, 16, 258, 267, 526, 527, 530, 548-550, 610, 612, 614, 634, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст.4, 5, 10, 13, 19, 23, 27, 76, 82, 89, 141, 223, 259, 263, 264, 280-282 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ :
Позов задоволити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення набуває законної сили після закінчення строків на його оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.