Справа № 737/1030/18
Провадження № 2/737/537/18
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.12.18 смт Куликівка

Суддя Куликівського районного суду Чернігівської області Лібстер А.С., розглянувши матеріали позовної заяви, яка надійшла від заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівського обласного фонду підтримки індивідуального будівництва на селі до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 6793 грн. 38 коп., -

В С Т А Н О В И В:

14.11.2018 року заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури звернувся до Куликівського районного суду з позовом в інтересах держави в особі Чернігівського обласного фонду підтримки індивідуального будівництва на селі до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення на користь зазначеного Фонду заборгованості за кредитним договором в сумі 6793 грн. 38 коп.

Ухвалою судді від 19 листопада 2018 року позовну заяву прокурора залишено без руху, запропоновано заступнику керівника Чернігівської місцевої прокуратури

-надати суду Положення, Статут чи інший нормативний документ, яким визначено статус та компетенцію Чернігівського обласного Фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі,

-повідомити суд, з якої обєктивної причини Чернігівський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі не предявив даний позов самостійно.

Ухвала суду виконана 28.11.2018 року. Прокурором надано суду Статут Чернігівського обласного фонду підтримки індивідуального будівництва на селі, письмові пояснення та копію листа директора зазначеного Фонду про вжиття заходів для представництва інтересів фонду в суді.

Однак при дослідженні наданих документів встановлено, що визначені законом підстави для звернення прокурора до суду з даним позовом відсутні.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній.

З наданого прокурором Статуту Чернігівського обласного фонду підтримки індивідуального будівництва на селі (в редакції від 31.05.2010 року) вбачається, що позивач не є субєктом владних повноважень, тобто не являється органом державної влади, органом місцевого самоврядування, іншим суб'єктом, що здійснює владні управлінські функції відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Посилання прокурора на те, що Чернігівський обласний фонд підтримки індивідуального будівництва на селі втілює державну політику у сфері житлового будівництва, використовує кошти державного бюджету, є державною організацією та має право витупати учасником цивільно-правових відносин, висновків суду в цій частині не спростовують.

Окрім того, вважаю за необхідне зазначити, що на даний час існує усталена судова практика з питань представництва прокурором інтересів держави в суді. Так, відмовляючи у прийнятті касаційної скарги прокурора Винницької області Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суді в ухвалі від 19 липня 2018 року у справі № 822/1169/17 зазначив, що Суд враховує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини сторонами судового розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (KOROLEV v. RUSSIA (no. 2), № 5447/03, § 33, ЄСПЛ, від 01 квітня 2010 року; MENCHINSKAYA v. RUSSIA, № 42454/02, § 35, ЄСПЛ, від 15 січня 2009 року). Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі Ф.В. проти Франції (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27). Пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського судувід 20.09.2018 року у справі № 924/1237/17: «Відповідно до пункту третього частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27). Водночас існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави". У Рекомендаціях Парламентської ОСОБА_3 Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи».

Таким чином, у звязку з тим, що прокурор не має повноважень представляти у цивільному процесі юридичну особу, яка не є субєктом владних повноважень, та з огляду на те, що участь прокурора у даній справі порушує принцип рівності сторін, вважаю, що у прокурора відсутні підстави для звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до п.4 ч.4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Керуючись ч. 4 ст. 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Повернути заступнику керівника Чернігівської місцевої прокуратури позовну заяву в інтересах держави в особі Чернігівського обласного фонду підтримки індивідуального будівництва на селі до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у звязку з відсутністю підстав для звернення прокурора до суду.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складений 04 грудня 2018 року.

Суддя А.С. Лібстер