Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/646/18
Провадження № 2/499/392/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"28" листопада 2018 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Іванівського району Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Іванівської РДА Одеської області, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про позбавлення батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначення йому опікуна та стягнення аліментів на її утримання, посилаючись на те, що після народження дитини ОСОБА_3 його донька залишила дитину повністю на його утримання, з дитиною не спілкуються, не проявляє щодо неї батьківського піклування, не дбає про її матеріальне забезпечення, фізичний та духовний розвиток, взагалі байдуже відноситься до дитини. На підставі чого він вимушена звернутися до суду з позовною заяво про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача в розмірі 1000,00 грн. щомісячно з проведенням матеріальної індексації, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та про призначення опікуна.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягав. Раніше надав суду покази, відповідно до яких повністю підтвердив викладенні в позовній заяві обставини, зазначив, що донька не займається вихованням дитини, а проживає та працює в м. Одесі, забирати дитину не має наміру.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечувала. Раніше у судовому засіданні надала покази, відповідно до яких дійсно на даний час працює та проживає в м. Одеса, дитину забрати не може на своє утримання, оскільки не має постійного місця проживання, з батьком тобто відповідачем посварилася та на разі проживати разом з ним та своєю дитиною не може, просила не позбавляти її батьківських прав.

Представник служби у справах дітей Іванівської РДА Одеської області, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, просила суд розглядати справу за її відсутності та надала до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів та доцільність призначення опікуном малолітнього.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних, встановлених судом обставин і визнаних відповідно до них правовідносин.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2, тобто відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

Батьком малолітнього вказаний ОСОБА_4 за вказівкою матері, що підтвердили сторони у судовому засіданні.

Позивач, ОСОБА_1 є рідним дідусем малолітнього ОСОБА_3, що підтверджується показами сторін та довідкою з виконавчого комітету сільської ради.

Відповідно до довідки з місця проживання дитини ОСОБА_3 він проживає разом з дідусем ОСОБА_1, прабабусею ОСОБА_5 та співмешканкою дідуся ОСОБА_6 по АДРЕСА_1.

Відповідно до характеристики, виданою Великобуялицькою сільською радою, позивач доглядає за дитиною ОСОБА_3, зарекомендував себе з позитивної сторони, скарг та заяв на нього від жителів села не надходило, офіційно працевлаштований, що також підтверджується довідкою з місця роботи, отримує заробітну плату у середньому розмірі 7500,00 грн., на роботі зарекомендував себе добросовісним та працьовитим.

Відповідно до характеристики з Великобуялицької сільської ради ОСОБА_2 зарекомендувала себе з негативної сторони, не займається вихованням сина ОСОБА_3, постійно змінює місце проживання.

Відповідно до довідки з Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП України в Одеській області, відповідач ОСОБА_2 26.06.2016 року самовільно залишила дитяче відділення Іванівської ЦРЛ та забрала сина ОСОБА_3 без дозволу медиків.

Згідно наданих довідок, позивач на території України до кримінальної відповідальності не притягувався, не перебуває на «Д» обліках у лікаря нарколога та психіатра.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Великобуялицької сільської ради, було вирішено за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3

Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно їх неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, Іванівська РДА, як орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дитини, оскільки відповідач життям дитини не цікавляться, самоусунулася від виконання батьківських обов'язків, що підтверджується висновком Іванівської РДА, наявного в матеріалах справи.

Відповідно до висновку служби у справах дітей Іванівської РДА, позивач може бути опікуном та внесений до банку потенційних опікунів за №1522-11 від 05.10.2018 року.

Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого.

Зі змісту ст. 150 СК України вбачається, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Застосовуючи зазначенні в рішенні нормативно-правові акти, беручи до уваги письмові докази, задовольняючи позов суд виходить з таких мотивів.

Виходячи з системного аналізу наведених в рішенні норм СК, Закону України «Про охорону дитинства», суд констатує, що наявність обставин порушення прав дитини та не виконання батьківських обов'язків має бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідача.

Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню своєї дитини, що виражається з відсутності забезпечення її матеріально, з дитиною не спілкуються, турботи та уваги до неї не проявляє, залишила малолітню дитину на свого батька, що відповідачем не оспорювалося, та також судом була врахована та обставина, що відповідач на даний час відмовилася забрати дитину на своє утримання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав.

Такий висновок підтверджується виходячи з практики Верховного Суду України. Так, в п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 19.12.2008 року «Про практику розгляду судами України справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» пленум роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитині, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу та не створюють умов для отримання нею освіти. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Також, згідно з ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Отже, враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000,00 грн., але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Частиною 2 ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі на підставі ч.2ст.184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно ч.9ст.10 ЦПК України в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Таким чином, обов'язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме положеннями ст.184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення, отже в даній частині позовних вимог позивачу необхідно відмовити.

Згідно ст. 60 ч. 3 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна.

Враховуючи, що мати малолітнього ОСОБА_3 рішенням суду позбавлено батьківських прав, відомості про його батька в свідоцтві про народження було внесено за заявою матері, та відповідно до ст. ст. 63, 64 ЦК України і ст. 244 СК України, перешкод для призначення ОСОБА_1, який є дідусем дитини, опікуном над малолітнім ОСОБА_1. не встановлено, оскільки матеріалами справи підтверджено, що дідусь займається вихованням та утриманням дитини та виконує дані обов'язки належним чином.

Вирішуючи справу, керуючись процесуальними нормами, суд зазначає, що за ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення аліментів, суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 708 гривень 40 копійок, з відповідача у дохід держави.

Та стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у розмірі 1409 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 76, 81, 89, 144, 247, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 150, 155, 164-167 СК України, Пленумом «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований - с. Великий Буялик Іванівського району Одеської області, ідентифікаційний код - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстрована - АДРЕСА_2, третя особа - служба у справах дітей Іванівської РДА Одеської області (вул. Центральна 93А, смт. Іванівка Іванівського району Одеської області), про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, як таку що ухиляється від виконання батьківських обов'язків.

Встановити опіку над малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,призначивши йому опікуна - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000,00 (одна тисяча) грн. місячно, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 02.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 18.05.2034 року.

Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на рахунок держави судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого ним судового збору у розмірі 1409 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.12.2018 року.

СуддяІ. В. Погорєлов