печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

10 травня 2018 року Печерський районний суд м. Києва в складі : головуючого - судді Цокол Л.І. за участі секретаря Захарченка В.П., представника позивача -адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів, в якому, просив стягнути з останніх на його користь пеню по договору позики від 22.10.2015 в розмірі 2 479 087,82 грн. та 3% річних в розмірі 13 584,04 грн., посилаючись на невиконання відповідачами договірних зобов'язань щодо повернення грошових коштів.

Ухвалою від 29 червня 2017 року відкрито провадження у даній цивільній справі.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон, яким внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2004 р., №№ 40-42, ст. 492), шляхом викладення його в новій редакції.

Згідно п.9 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (редакції 03.10.2017) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу;

У зв'язку з цим 26.02.2018 було проведено та закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засідання щодо вимоги позову підтримав, просив задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Разом з тим, судова кореспонденція повернулася до суду без вручення адресатам за закінченням встановленого строку зберігання, що відповідно до частини 2 статті 131 ЦПК України, а також судом вживались заходи щодо повідомлення відповідачів шляхом розміщення оголошення про судовий виклик у газеті «Урядовий кур'єр», а відтак суд вважає відповідачів повідомлених належним чином про судовий розгляд даного спору.

Відповідно до положень ст. 178 ЦПК України, відповідач у відзиві викладає свої заперечення проти позову, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. При цьому, відповідачами не було реалізовано своє право на надання заперечень щодо суті спору.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 22.10.2015 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_2 3 843 547,00 грн., що на день укладення цього договору за курсом Національного банку України становить еквівалент 170 000 доларів США.

Згідно п. 3 договору позики, позичальник зобов'язується повернути позикодавцю борг до дванадцятої години ранку двадцять другого листопада дві тисячі п'ятнадцятого року.

Відповідно до п. 1.1. договору поруки, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов'язань ОСОБА_3, що виникли з договору позики від 22.10.2015 року.

22.10.2015 року для забезпечення виконання зобов'язань по договору позики ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_5 договір про задоволення вимог іпотекодержателя і договір іпотеки.

Враховуючи, що ОСОБА_3 не зміг повернути позивачу позику в визначений строк, в договорі позики, між сторонами укладались додаткові угоди, а саме: від 22.12.2015 року, від 22.01.2016 року, від 22.02.2016 року, від 22.03.2016 року, від 22.04.2016 року, від 22.05.2016 року, відповідно до яких строк повернення позики у кожному випадку продовжувався на один місяць.

04.08.2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокудіна Л.Д., у зв'язку із невиконанням ОСОБА_3 взятих на себе договірних зобов'язань, на підставі договору позики, договору про задоволення вимог, прийняла рішення про державну реєстрацію прав на предмет іпотеки, у зв'язку із чим право власності на квартиру АДРЕСА_1, зареєстровано за іпотекодержателем, ОСОБА_2

Згідно п. 4 договору позики, у разі прострочення позичальником термінів повернення позики він зобов'язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також неустойку в розмірі 1,5 % від суми позики за кожен день прострочення починаючи з першого дня.

Згідно з положеннями ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи, що відповідачами взяті на себе договірні зобов'язання виконанні не були, у зв'язку з порушенням щодо повернення боргу в становлений сторонами строк, внаслідок чого у позивача породжується право вимоги на стягнення з відповідачів неустойки та 3% річних, з яких: пеня у розмірі 2 479 087,82 грн. та 3% річних у розмірі 13 584,04 грн.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог щодо солідарного стягнення з відповідачів заборгованості, оскільки останніми не виконано договірні зобов'язання перед позивачем, а відтак позов підлягає задоволенню.

За правилами ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачену ним суму судового збору в розмірі 8600,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 76-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги задовольнити. Стягнути солідарно з ОСОБА_3(РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_4) та ОСОБА_4(РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання: АДРЕСА_3) пеню в розмірі 2 479 087,82грн. та 3% річних в розмірі 13 584,04грн., судові витрати в розмірі 8 600,00грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду м. Києва через районний суд (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем- в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст складено 22.06.2018.

Суддя Л.І.Цокол