Постанова

Іменем України

28 березня 2018 року

місто Київ

справа № 554/6344/15-ц

провадження № 61-11877св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О., Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідачі: фізична особа-підприємець ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_5, Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», громадська організація «Регіональний народний контроль»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області у складі судді Лобова О. А. від 14 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») про визнання договору про надання споживчого кредиту від 09 вересня 2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та нею, неукладеним у зв'язку із відкликанням згоди на його укладення та стягнення з відповідача на її користь грошових коштів у розмірі 6 500, 00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про відмову від укладення договору, повернення коштів та відшкодування коштів.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07 грудня 2015 року позов задоволено частково: визнано, що ОСОБА_3 відмовилася від укладення договору індивідуального замовлення від 09 вересня 2014 року № СМ-524 із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4; визнано факт невиконання договірних відносин фізичної особи-підприємцем ОСОБА_4 перед ОСОБА_3; стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 завдані збитки у розмірі 9 575, 56 грн щодо укладення кредитного договору від 09 вересня 2014 року на встановлення ПВХ конструкції у вигляді балкону французького типу та пеню в розмірі 113 176, 50 грн; визнано таким, що не укладався кредитний договір від 09 вересня 2014 року № 401652506, укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3; вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ПАТ «Альфа-Банк» подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12 січня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Альфа-Банк» залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, зокрема, зазначено про необхідність сплати судового збору та подання заяви про поновлення строку із наведенням поважних причин для поновлення строку та поданням відповідних доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 14 лютого 2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Альфа-Банк» на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 грудня 2015 року відмовлено. У висновках суд апеляційної інстанції виходив з того, що заявник не надав суду доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження згаданого рішення суду, тому відмовив у відкритті апеляційного провадження з підстав, встановлених частиною третьої статті 297 ЦПК України.

ПАТ «Альфа-Банк», не погодившись із ухвалою апеляційного суду, звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою з вимогою скасувати ухвалу апеляційного суду, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга обґрунтовується порушенням норм процесуального права, зокрема, тим, що рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 грудня 2015 року ухвалено без участі банку. Про існування оскаржуваного рішення суду ПАТ «Альфа-Банк» стало відомо 14 грудня 2016 року, після отримання запиту з Національного банку України щодо стану кредитної заборгованості, а до того часу не мало інформації про визнання кредитного договору неукладеним. 16 грудня 2016 року банком подано апеляційну скаргу, до якої додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Недотримання строків апеляційного оскарження, за твердженням банку, зумовлено бездіяльністю суду першої інстанції, зокрема неповідомлення банку про зміну позовних вимог та залучення ПАТ «Альфа-Банк» у якості відповідача, тому заявник вважає, що наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження в справі, ухвалою від 07 серпня 2017 року справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору неукладеним і відшкодування шкоди та позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, треті особи: фізична особа-підприємець ОСОБА_5, ПАТ «Альфа-Банк», громадська організація «Регіональний народний контроль», про відмову від укладення договору, повернення коштів призначено до судового розгляду.

Згідно із статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справу разом із матеріалами касаційного провадження 03 березня 2018 року передано до Верховного Суду.

Верховний Суд перевірив дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, за наслідками чого зробив висновки, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Під час визначення меж розгляду справи судом касаційної інстанції підлягають застосуванню правила статті 400 ЦПК України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в статті 213 ЦПК України (в редакції Закону України від 18 березня 2004 року № 1618-IV, чинного на момент постановлення оскаржуваних судових рішень, далі - ЦПК 2004 року), згідно з якими рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини другої статті 294 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У частині третій статті 297 ЦПК України 2004 року зазначено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Судом апеляційної інстанції установлено, що 07 грудня 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави ухвалив рішення за відсутності представника відповідача, ПАТ «Альфа-Банк».

У матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке свідчить, що ПАТ «Альфа-Банк» отримало копію рішення у цій справі 10 лютого 2016 року (т. 2 а. с. 122).

Апеляційну скаргу на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 грудня 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» подало 16 грудня 2016 року. При цьому заявник зазначав, що строк для подання апеляційної скарги пропустив з поважних причин, внаслідок неодержання копії оскаржуваного рішення суду.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12 січня 2017 року визнано неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ПАТ «Альфа-Банк» залишено без руху для усунення її недоліків, надання оригіналу квитанції про сплату судового збору і наведення інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження. Заявнику роз'яснено, що для усунення недоліків йому необхідно надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та навести інші підстави для поновлення строку.

У строки, визначені ухвалою суду апеляційної інстанції, ПАТ «Альфа-Банк» подало до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовувалося аналогічними підставами для його поновлення та платіжне доручення про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 14 лютого 2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Альфа-Банк» на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 грудня 2015 року відмовлено з підстав, встановлених частиною третьої статті 297 ЦПК України 2004 року.

В оцінці наведених обставин судом враховано, що заявник є юридичною особою, працівники якої мали достатньо часу для підготовки та подання апеляційної скарги. Наведені підстави для поновлення строку апеляційного оскарження не пов'язані з об'єктивними, істотними перешкодами для своєчасної реалізації права на апеляційне оскарження, а тому такі причини суд визнав неповажними.

Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у справі. Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечило б рівноваги між інтересами сторін та правової визначеності у цивільних правовідносинах, які є складовими принципу верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

У пункті 46 рішення від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) Європейський суд з прав людини констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами («Ryabykh v. Russia», заява № 52854/99, пункти 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Разом з тим, у пункті 47 наведеного рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, пункт 41, від 03 квітня 2008 року).

Ураховуючи зазначене Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції правильно вирішив, що зазначені ПАТ «Альфа-Банк» причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не свідчать про наявність об'єктивних перешкод для здійснення процесуального права на подання апеляційної скарги, а у разі поновлення строку призведене до порушення принципу правової визначеності.

Доводи касаційної скарги про те, що оскаржуване рішення суду відповідач не отримував, є безпідставними, оскільки спростовуються наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у якому зазначено, що ПАТ «Альфа-Банк» отримало копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції 10 лютого 2016 року (т. 2 а.с. 122).

Інші доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги спрямовані на переоцінку обставин справи і висновків суду не спростовують.

Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 14 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді С. О. Карпенко

С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г.І. Усик