Справа № 299/3249/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 квітня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Кожух О.А., Мацунича М.В.

при секретарі: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Виноградівського районного суду, яку постановлено 24 жовтня 2017 року суддею Кашуба А.В., про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа: державний виконавець Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк»), приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа: державний виконавець Виноградівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно позивач просив вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №53994684 за постановою державного виконавця Виноградівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_3 від 06.09.2016 за реєстраційним №3700 з виконання виконавчого напису нотаріуса №3700, виданого 06.09.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до набуття законної сили рішення у справі про визнання виконавчого напису №3700 таким, що не підлягає до виконання.

Ухвалою Виноградівського районного суду від 24 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 06 вересня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстраційним №3700 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 301974,91 грн., що проводиться у виконавчому провадженні №53994684 до закінчення провадження у даній цивільній справі.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування зазначеної ухвали та постановлення нової про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення норм процесуального права. Зокрема, вказує на те, що суд першої інстанції не вказав причин, що можуть в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення, та закону, яким керувався при постановленні ухвали.

Розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції чинній з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі ст.151 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення ухвали) суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Аналогічні норми визначені в ст.149 чинного ЦПК України.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Згідно з ч.ч. 1,2,3 ст.152 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення ухвали), що кореспондується зі ст.150 чинного ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п.4, абз. 3 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася до суду із позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа: державний виконавець Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_3, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 06.09.2016 року, реєстровий №3700, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 301974,91 грн.

Таким чином, позивачем оскаржується документ, на підставі якого здійснюється стягнення заборгованості.

Подаючи заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовував її тим, що невжиття такого заходу забезпечення позову як зупинення стягнення у виконавчому провадженні №53994684 за постановою державного виконавця Виноградівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_3 з нього загальної заборгованості в сумі за кредитним договором може призвести до значних матеріальних втрат та потягнути за собою нові судові процеси.

Враховуючи те, що в позові ставиться питання про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 06 вересня 2016 року за реєстровим № 3700, згідно якого проводиться стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 301974,91 грн., таким, що не підлягає виконанню, невжиття заходів може призвести до реалізації нерухомого майна, потягнути за собою новий судовий спір та/або поворот рішення, а тому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею першої інстанції на законних підставах вжито заходів забезпечення позову та постановлено оскаржувану ухвалу з додержанням вимог закону, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Виноградівського районного суду від 24 жовтня 2017 року про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа: державний виконавець Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 05 квітня 2018 року.

Головуючий :

Судді: