АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
Справа №2-1029/2011
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/4299/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

судді - доповідача Рейнарт І.М.

суддів Болотова Є.В., Кирилюк Г.М.

при секретарі Іванову В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 3 листопада 2011 року (суддя Лук'яненко Л.М.) про визнання мирової угоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на спадкове майно та поділ спадкового майна,

встановила:

у грудні 2010р. позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1; на 1/8 частину квартири АДРЕСА_2; на 1/2 частину гаражного боксу АДРЕСА_3; на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_4 і 1/2 частину земельної ділянки в АДРЕСА_5., та 1/2 частину грошових вкладів, як спадщину діда ОСОБА_4, який помер 1 жовтня 2009р.; поділити в натурі спадкове майно між ним та ОСОБА_3, виділивши йому у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та 1/2 частину грошових вкладів, які належали ОСОБА_4, а решту спадкового майна: 1/2 частини (1/4 + 1/4) квартири АДРЕСА_2; гаражний бокс АДРЕСА_3; житловий будинок АДРЕСА_4 та земельну ділянку в АДРЕСА_5. і 1/2 частину грошових вкладів, які належали померлому, виділити у власність ОСОБА_3; зобов'язання ОСОБА_3 надати йому правовстановлюючі документи на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 3 листопада 2011 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, виділено ОСОБА_2 у приватну власність повністю квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті дідуся ОСОБА_4 та визнано за ним право власності на зазначену квартиру, яка підлягає реєстрації в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна.

Визнано за ОСОБА_3 право особистої власності на інше спадкове майно після смерті батька - ОСОБА_4, а саме право власності:

- 2 -

- на всю квартиру за адресою АДРЕСА_2 яка підлягає реєстрації в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна;

- на весь гаражний бокс АДРЕСА_3;

- на весь житловий будинок АДРЕСА_4 із земельною ділянкою (разом 0,52 га) в АДРЕСА_5.

- на всі грошові кошти після смерті ОСОБА_4.

Провадження у справі закрито.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка не брала участі у справі, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм процесуального права, оскільки вона не була залучена до участі у справі, а мирова угода, яку визнав суд, порушує її право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2, яка належить їй на праві власності на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2009р.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що спадкоємці мали право на спадкування лише 1/4 частини вищезазначеної квартири, оскільки саме така частка належала ОСОБА_4, до того ж, на інші частини квартири у сторін уже був правовстановлюючий документ.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не реєструвала в БТІ та не проводила державну реєстрацію права власності на свою 1/4 частину квартири АДРЕСА_2, не зберігала за собою присуджену їй судом частку, тому її частиною користувався відповідач. На підставі оскаржуваної ухвали суду відповідач зареєстрував право власності на всю квартиру АДРЕСА_2 та у подальшому продав її.

У поясненнях щодо апеляційної скарги представник Головного територіального управління юстиції у місті Києві просить розглянути апеляційну скаргу у її відсутність та ухвалити судове рішення відповідно до діючого законодавства.

Відповідач про день та час розгляду апеляційної скарги повідомлявся за наявними в матеріалах справи адресами, у судове засідання не з'явився, клопотання про його перенесення не подав, тому відповідно до ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у його відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення позивача та його представників, які просили апеляційну скаргу задовольнити частково та виправити допущену в ухвалі суду помилку, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, редакція якої діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Частиною 5 ст. 175 ЦПК України було передбачено, що закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Аналіз вищезазначених норм процесуального права дає підстави для висновку про те, що суд може визнати мирову угоду сторін, якщо вона стосується предмета позову, прав і

- 3 -

обов'язків сторін, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і не суперечить закону.

Крім того, суд не може визнати мирову угоду, яка містить умови, що не були погоджені сторонами.

Як убачається з матеріалів справи, 3 листопада 2011р. сторони уклали та подали до суду мирову угоду, відповідно до якої позивач погодився, щоб за ним було визнано право власності та виділено йому в натурі однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 Також позивач погодився, щоб право власності на інше спадкове майно, а саме: 3/8 частини квартири АДРЕСА_2, 1/2 частину гаражного боксу АДРЕСА_3, 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_4 і 1/2 частини земельної ділянки в АДРЕСА_5. та 1/2 частину грошових вкладів було визнано за відповідачем та виділено йому в натурі (с.с.128).

Крім того, в матеріалах справи міститься копія рішення Святошинського районного суду міста Києва від 22 травня 2009 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 6 жовтня 2009 року, яким за ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 визнано право власності по 1/4 частині квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 (с.с.12-16, 25-28).

Отже, виділивши у власність відповідачу всю квартиру АДРЕСА_2, суд першої інстанції вийшов за межі умов мирової угоди, які погодили сторони, не врахував, що сторони не були власниками всієї квартири АДРЕСА_2, а ? частина квартири не була предметом позову, та здійснив розподіл спадкового майна без урахування права власності ОСОБА_1 на ? частину вказаної квартири, чим порушивши її право власності та вимоги ст. 175 ЦПК України в редакції 2004р.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є правомірними та обґрунтованими.

Посилання позивача та його представників під час апеляційного розгляду на можливість виправлення апеляційним судом помилки в ухвалі суду, не ґрунтуються на нормах процесуального права, які таких повноважень суду апеляційної інстанції не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи, що при постановленні ухвали про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до порушення прав ОСОБА_1, колегія суддів ухвалу суду скасовує з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 3 листопада 2011 року скасувати, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визнання права власності на спадкове майно та поділ спадкового майна направити до Святошинського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

- 4 -

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді