ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/224/18 Доповідач - Міщій О.Я.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого - Міщій О.Я.

суддів - Ткач З. Є., Шевчук Г. М.,

секретар с/з - Сович Н.А.

з участю представника Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області - Кузьомко Х.П., представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 607/17656/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.09.2018 р., постановлену в м. Тернополі суддею Тернопільського міськрайонного суду Сливкою Л.М., за поданням старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа,-

ВСТАНОВИЛА:

06.09.2018 р. старший державний виконавець Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області звернулась до суду із вказаним поданням.

В обґрунтування заявлених у поданні вимог посилався на те, що на виконанні в Тернопільському міському відділі ДВС ГТУЮ у Тернопільській області перебуває виконавчий лист № 607/3011/16-ц від 08.02.2017 р., виданий Тернопільським міськрайонним судом, про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_5 в користь ПАТ "Кредобанк" заборгованості за кредитним договором № 612/2008 від 24.04.2008 р. у розмірі 193409,16 дол. США, з яких 150308 дол. США - сума неповернутого кредиту, 33279,58 дол. США - прострочені відсотки, 9821,58 дол. США, що еквівалентно 255066,43 грн., - пені.

Заявник вказав, що державний виконавець вживав заходи для примусового виконання рішення суду. Зокрема, ним було винесено постанови про розшук, арешт та опис майна боржника, зроблено запит до компетентних органів щодо майна боржника, на яке можна було б звернути стягнення.

Однак, належних результатів такі заходи не дали та рішення суду залишається не виконаним.

Державний виконавець вказав, що ОСОБА_3 ніде не працює, не з'являється на виклики до державного виконавця та вчиняє заходи, що ускладнюють виконання судового рішення. Зокрема, боржник не подає декларації про свої доходи та майно, хоч його спосіб життя вказує про наявність доходів. Крім того, ОСОБА_3 в порушення умов договору іпотеки зареєстрував у квартирі по АДРЕСА_1 малолітнього сина, що ускладнило виконання рішення суду.

Вказані дії ОСОБА_3 свідчать про ухилення від виконання зобов'язання, покладеного на нього судовим рішенням.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 10.09.2018 р. подання старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Кузьомко Х.П. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа - задоволено частково. Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_3 до виконання зобов'язань, покладених на нього згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду, що виконується у виконавчому провадженні ВП № 54662553.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати, відмовити у задоволенні подання державного виконавця, посилаючись на те, що судом не встановлено факту умисного ухилення від виконання судового рішення, тому ухвала порушує його право, передбачене ст. 33 Конституції України.

ОСОБА_3 зазначив, що на виклик державного виконавця від 28.09.2017 р. його представником були надані письмові пояснення із додатками; опис та арешт квартири по АДРЕСА_1 проведено в присутності представника боржника, який добровільно з'явився на вимогу державного виконавця. Вимога державного виконавця про виклик боржника від 19.07.2018 р. не могла бути виконана, оскільки отримана лише 13.08.2018 р.

Також ОСОБА_3 вказав, що усі члени його сім'ї, в тому числі і малолітня дитина, зареєстровані у АДРЕСА_1 ще 16.11.2011 р., тобто до ухвалення рішення про стягнення з нього боргу, що не може свідчити про його ухилення від виконання судового рішення.

20.11.2018 р. начальник Тернопільського міського відділу ДВС подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив відмовити в її задоволенні. Заявник вказав, що ОСОБА_3 в порушення вимог п. ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" протягом п'яти днів з моменту відкриття виконавчого провадження і по сьогоднішній день не подав декларацію про свої доходи та майно. При цьому спосіб життя боржника вказує на те, що він отримує значні доходи. Зокрема, боржник за період примусового виконання рішення суду 6 разів виїжджав за кордон, де перебував від чотирьох до дев'ятнадцяти днів. Такі поїздки він здійснював автомобілем Міцубіші Паджеро, що належить його дочці ОСОБА_6 Вказане свідчить про те, що фактично автомобіль знаходиться у користуванні боржника. Крім того, ОСОБА_3 подорожує за кордон авіаційним транспортом, що вимагає великих витрат. Також начальник Тернопільського міського відділу ДВС зазначив, що ОСОБА_3 деякі поїздки здійснював відразу після виклику державного виконавця, зокрема на 28.09.2017 р. здійснено виклик боржника, а він 29.09.2017 р. виїхав через пункт пропуску Краківець.

Крім того, у відзиві вказано, що ОСОБА_3 вчинив інші дії, які ускладнюють виконання судового рішення. Так, боржник в порушення вимог ст. ст. 9, 10 Закону України "Про іпотеку" без згоди іпотекодержателя зареєстрував у квартирі по АДРЕСА_1, яка передана в іпотеку, малолітнього сина, що негативно вплинуло на права стягувача, оскільки рішенням Тернопільського міськвиконкому від 14.03.2018 р. відмовлено в наданні дозволу на реалізацію даної квартири. Загальна площа вказаної квартири становить 236, 8 кв. м., що потребує значних витрат на її утримання. Пояснення представника боржника від 07.11.2017 р. про те, що із стягувачем проводяться переговори з приводу добровільного продажу указаної квартири є неправдивими, оскільки не було вжито жодних заходів для реалізації майна.

Крім того, заявник зазначив, що ОСОБА_3 має в наявності майно, на яке було оголошено розшук, зокрема автомобіль КАМАЗ, однак боржник не повідомляє про місце знаходження указаного транспортного засобу.

Вказані дії, на думку начальника Тернопільського міського відділу ДВС, свідчать про ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Задовольняючи подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, суд виходив з того, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Згідно частин 1, 3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов'язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

При розгляді заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі, наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" тощо.

Судом установлено, що на виконанні у Тернопільському міському відділі ДВС ГТУЮ у Тернопільській області перебуває виконавче провадження ВП №54662553 з примусового виконання виконавчого листа № 607/3011/16-ц, виданого 14 серпня 2017 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 193409,16 доларів США, з яких 150308,00 доларів США - сума неповернутого кредиту, 33279,58 доларів США - прострочені відсотки, 9821,58 доларів США, що еквівалентно 255066,43 грн., - пеня.

08 вересня 2017 року державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, за яким арештовано майно боржника. З'ясовано, що транспортні засоби, які знаходились у власності боржника передані під заставу ПАТ «Універсалбанк»; за боржником не зареєстровані відкриті рахунки в банківських установах, пенсії він не отримує, відсутня інформація про його місце роботи.

З довідки про склад сім'ї видно, що боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням виконкому Тернопільської міської ради від 14.03.2018 р. відмовлено в наданні дозволу на реалізацію вказаної квартири, яка передана в іпотеку для забезпечення виконання кредитного договору, у зв'язку з реєстрацією у ній малолітнього сина боржника.

Отже, з матеріалів справи видно, що ОСОБА_3 тривалий час не виконує рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором на значну суму, ніде не працює, а нерухоме майно, передане в іпотеку з метою забезпечення виконання зобов'язання, до цього часу не реалізоване у зв'язку з проживанням у квартирі неповнолітньої дитини.

Разом з тим, судом установлено, що боржник в порушення вимог ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" не подав декларації про свої доходи та майно, хоч його спосіб життя вказує про наявність значних доходів. Зокрема, з листа Державної прикордонної служби України видно, що ОСОБА_3 за період з 29 вересня 2017 року по 13 липня 2018року 6 разів виїжджав за кордон, де перебував від чотирьох до дев'ятнадцяти днів. Такі поїздки він здійснював автомобілем Міцубіші Паджеро, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить його дочці ОСОБА_6, але фактично перебуває у користуванні боржника. Так, 26.06.2018 року ОСОБА_3 виїхав за межі України на автомобілі Міцубіші Паджеро через пункт пропуску Краківець, Львівської області, а 13.07.2018 року повернувся в Україну через пункт пропуску Порубне, Чернівецької області.

Під час розгляду справи в апеляційному суді представник ОСОБА_3 не заперечував наявності вказаних обставин.

Крім того, ОСОБА_3 виїжджав за кордон авіаційним транспортом. Зокрема, із вказаного листа Державної прикордонної служби України видно, що боржник у квітні - травні 2018 року подорожував літаком з аеропорту Бориспіль за маршрутом Київ - Тбілісі (а. с. 23 ).

Загальна площа квартири по АДРЕСА_1, де проживає боржник, становить 236, 8 кв. м. Враховуючи площу житла, воно потребує значних затрат на утримання, проте ОСОБА_3 не вживає заходів для добровільної реалізації майна та виконання рішення суду.

Отже, із вказаних обставин вбачається, що боржник має можливість нести значні витрати, що означає наявність доходів, які він не декларує.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Враховуючи те, що боржник має реальну можливість виїхати за кордон, залишившись там на тривалий час, що ще більше ускладнить виконання боргових зобов'язань, суд підставно задовольнив подання державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.09.2018 р. - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова суду апеляційної інстанції складена 3.12. 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи