Справа № 676/165/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Заліської сільської ради Борщівського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що 01 травня 2016 року померла її мати ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння № 13 по вул.Шевченка, що в с.Залісся Борщівського району Тернопільської області.

Поряд з тим, зазначила, що ще за життя, а саме 06 квітня 1999 року, померла, на випадок своєї смерті, належне їй майно, заповіла в рівних частках по 1/3 частині позивачу та її сестрам ОСОБА_3, ОСОБА_4, які відмовились від прийняття спадщини в користь позивача.

Проте, свої спадкові права позивач на будинковолодіння, що належало матері ОСОБА_2 оформити не може, оскільки приватним нотаріусом Кам»янець Подільського міського нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_5 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з тим, що після видачі спадкодавцеві документу, що посвідчує право власності на житловий будинок та станом на день її смерті, спадкодавець не зареєструвала його у Борщівському РБТІ Тернопільської області.

А тому, просила суд визнати за нею право власності на будинковолодіння, яке розташоване в с.Залісся по вул.Шевченка, 13 Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_2.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, до суду подала заяву, згідно якої розгляд справи просила провести у її відсутності, при цьому зазначила, що позов підтримує та просила такий задоволити.

Представник відповідача Заліської сільської ради в судове засідання не зявився. В поданій до суду заяві, сільський голова ОСОБА_6 просив справу слухати у відсутності представника сільської ради, при цьому зазначив, що відповідач позовні вимоги підтримує.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 01 травня 2016 року в м.Кам»янець Подільський Хмельницької області померла мати позивача ОСОБА_2, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-БВ № 281798, виданого 03 травня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам»янець-Подільському Кам»янець Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області.

Поряд з тим, встановлено, що за життя померла ОСОБА_2 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, та все те, що буде належати їй на день смерті, і на що за законом матиме право, заповіла 1/3 частину такого дочці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/3 частину дочці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та 1/3 частину дочці - позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 06 квітня 1999 року, посвідченого секретарем Заліської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 45.

Після смерті ОСОБА_2, відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить будинковолодіння № 13 по вул. Шевченка, що в с.Залісся Борщівського району Тернопільської області і яку позивач фактично прийняла, вступивши в оперативне управління її спадковим майном та проживала разом з нею на день її смерті.

Крім того встановлено, що 21 жовтня 2016 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Кам»янець Подільського міського нотаріального округу Хмельницької області ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини, а її сестри ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися із заявами про відмову від спадщини, на підставі яких до майна померлої було заведено спадкову справу №63/2016 щодо майна померлої 01 травня 2016 року ОСОБА_2. 23 лютого 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті матері на незавершений будівництвом житловий будинок, готовністю будівництва 71 % з відповідними господарсько-побутовими будівлями до нього, що в с.Залісся по вул.Шевченка, 13 Борщівського району Тернопільської області, однак у видачі їй свідоцтва було відмовлено у зв»язку з тим, що після видачі ОСОБА_2 документу, що посвідчує право власності (свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок) та станом на день її смерті, право власності на незавершений будівництвом будинок зареєстровано не було. Наведене вбачається з листа приватного нотаріуса Кам»янець-Подільського міського нотаріального округу ОСОБА_5 №43/02-14-63/2016 року від 23.02.2017 року, матеріалів спадкової справи №63/2016 відкритої до майна померлої 01 травня 2016 року ОСОБА_2.

Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння №13 по вул.Шевченка в с.Залісся Борщівського району, належало померлій ОСОБА_2 на праві власності згідно Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок/будинковолодіння, виданого на підставі рішення виконкому Заліської сільської ради №26 від 13.07.1995 року, однак таке в подальшому не було зареєстроване у Борщівському РБТІ. Наведене вбачається з копії даного свідоцтва та копії рішення виконавчого комітету Заліської сільської ради №26 від 13.07.1995 року.

Судом встановлено, що окрім позивача, спадкоємцями за заповітом щодо майна померлої ОСОБА_2, є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, однак такі відмовилися від прийняття спадщини в користь позивача, про що подали відповідні заяви до нотаріуса. Окрім позивача, інші особи своїх прав на спадкове майно не заявляли.

Зазначене випливає з матеріалів спадкової справи № 63/2016, відкритої щодо майна померлої ОСОБА_2.

Згідно довідки про технічний стан нерухомого майна №279 від 19.12.2017 року наданої ФОП ОСОБА_7, інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 13 по вул. Шевченка, 13 в с.Залісся Борщівського району становить 102712 грн.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителькою с.Смотрич вул.Кармалюка, 8 Кам»янець Подільського району Хмельницької області, картка фізичної особи платника податків №, право власності на будинковолодіння по вул. Шевченка, 13 в с.Залісся Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 01 травня 2016 року в м.Кам»янець Подільський Хмельницької області.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги безпосередньо до Апеляційного суду Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуюча: