Номер провадження: 22-ц/785/4164/18
Номер справи місцевого суду: 509/5081/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.

при секретарі: Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за поданням державного виконавця Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 січня 2018 року,-

встановила:

19 грудня 2017 року Головний державний виконавець звернувся до суду з поданням в якому просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Дукова, 32.

Посилаючись на те, що 10 травня 2017 року Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області було складено виконавчий напис відповідно до якого: необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». заборгованість за кредитним договором у розмірі 42 078,60 грн. Виконавчий напис є чинним.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 січня 2018 року у задоволенні подання головного державного виконавця Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу у якій посилаючись на порушення судом норм права, просить суд скасувати ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від15 січня 2018 року, та винести нову, якою подання державного виконавця Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеської області задовольнити, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати понесені по сплаті судового збору за апеляційну скаргу.

В судове засідання, призначене на 31 травня 2018 року, сторони не зявилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні подання головного державного виконавця Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документу, районний суд виходив з того, що боржник ОСОБА_2 має зареєстроване нерухоме майно. У звязку з тим, що є інші процесуальні можливості виконання рішення суду без втручання в особисте життя боржника, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні подання.

Колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно ч.4 ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного ( приватного) виконавця.

Статтею 33 Конституції України гарантовано кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

В свою чергу, статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Аналізуючи наведені норми законодавства, колегія вважає, що тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду в повній мірі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу постановлено у повній відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5