ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
провадження 2-з/201/181/2018
УХВАЛА

23 червня 2018 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Федоріщев С.С., розглянувши клопотання про забезпечення позову, що надійшло через канцелярію суду від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза», третя особа 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр-Інвест 2005», третьої особи 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕФ-ІСТЕЙТ», третя особа-3 - ФОП ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування експертного звіту, -

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2018 року через канцелярію суду від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшло клопотання про забезпечення позову, у якому він просить до вирішення справи по суті:

1. Заборонити ТОВ «Центр-Інвест 2005», будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам вчиняти будь-які дії з проведення підготовчих до будівництва робіт за проектом «Реконструкція (реставрація) житлового будинку з добудовою та будівництвом житлового будинку з підземним паркінгом по вул. Червоній, 5, 7 в м. Дніпропетровську» за адресою: м. Дніпро, вул. Троїцька (Червона), 5, 7 і на прибудинковій території будинку № 15 по вул. Старокозацькій, а саме:

- роботи з підготовки земельної ділянки;

- влаштування огородження будівельного майданчика та знесення будівель і споруд;

- порушення елементів благоустрою в межах відведеної земельної ділянки;

- вишукувальні роботи;

- роботи із спорудження тимчасових виробничих та побутових споруд;

- необхідних для організації і обслуговування будівництва;

- улаштування підїзних шляхів;

- складування будівельних матеріалів;

- підведення тимчасових інженерних мереж, а також винесення інженерних мереж та

видалення зелених насаджень;

- заїзд і пересування будівельної техніки та інших автотранспортних засобів.

2. Заборонити ТОВ «Центр-Інвест 2005», будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам вчиняти будь-які дії з проведення будівельних робіт за проектом «Реконструкція (реставрація) житлового будинку з добудовою та будівництвом житлового будинку з підземним паркінгом по вул. Червоній, 5, 7 в м. Дніпропетровську» за адресою: м. Дніпро, вул. Троїцька (Червона), 5, 7 і на прибудинковій території будинку № 15 по вул. Старокозацькій, а саме:

- роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.

В обґрунтування зазначеної заяви, зазначає, що Філією ДП «Укрдержбудекспертиза» у Дніпропетровській області був виданий оскаржуваний Експертний звіт щодо розгляду проектної документації за проектом «Реконструкція (реставрація) житлового будинку з добудовою та будівництвом житлового будинку з підземним паркінгом по вул. Червоній, 5, 7 в м. Дніпропетровську», № 04-1283- 16 від 03.11.2016 року. На підставі «позитивного» експертного звіту експертизи проекту, забудовник - ТОВ «Центр-Інвест 2005» - отримав Дозвіл на виконання будівельних робіт за проектом «Реконструкція (реставрація) житлового будинку з добудовою та будівництвом житлового будинку з підземним паркінгом по вул. Червоній, 5, 7 в м. Дніпропетровську» виданий Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 21 листопада 2016 року за № ДП 81. Отже, ТОВ «Центр-Інвест 2005» наразі має можливість розпочати будівництво шляхом проведення підготовчих до будівництва та будівельних робіт. У разі, якщо ТОВ «Центр-Інвест 2005» на підставі дозвільних документів та оскаржуваного Експертного звіту, виконає будівельні роботи за проектом будівництва, на момент винесення судом рішення, обєкт будівництва може бути завершеним і зданим в експлуатацію. Отже, якщо під час вирішення судом спору, оцінці усіх доказів по справі, а також фактичних обставин справи, повного, усебічного і обєктивного розгляду справи, буде винесено рішення про задоволення позовних вимог, обєкт будівництва буде побудовано незаконно, оскільки судом буде скасовано Експертний звіт експертизи проекту.

За цих обставин буде утруднено або зробиться взагалі неможливим виконання рішення суду.

Ознайомившись із доводами заяви про забезпечення позову, розглянувши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. п. 1,2,10 ч. 1ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії та іншими заходами необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у п.п. 1-9 цієї частини.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення у справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов'язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому що, між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

В даному випадку, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза», третя особа 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр-Інвест 2005», третьої особи 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЕФ-ІСТЕЙТ», третя особа-3 - ФОП ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування експертного звіту.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно ( в тому числі рухоме майно, грошові суми тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

При цьому загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Згідно з частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого королівства") положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Аналізуючи зміст заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, водночас, вжиття заходів забезпечення позову, які просить заявник, призведе до втручання у господарську діяльність третіх осіб, порушить баланс інтересів та призведе до бажаного для позивачів результату по справі без розгляду спору, тобто у разі задоволення заяву про забезпечення позову, буде фактично вирішено позов на користь позивачів, не розглядаючи його по суті.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя