АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02 квітня 2018 року м. Чернівці

справа № 723/405/17

Апеляційний суд Чернівецької області у складі Височанської Н. К. перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа із самостійними вимогами на стороні відповідача - ОСОБА_2, про стягнення боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 січня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено частково, а в позові ОСОБА_2 про визнання недійсним договору позики - відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, про те, справа не може бути передана на розгляд колегії суддів для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження та призначення її до розгляду в суді апеляційної інстанції, оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України.

Апелянтом, при подачі апеляційної скарги, не в повному обсязі сплачений судовий збір.

Як вбачається з прохальної частини апеляційної скарги, апелянтом оскаржується рішення суду першої інстанції в повному обсязі.

Згідно з п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Третя особа звернулася до суду із зустрічним позовом про визнання недійсним договору позики, а вже в апеляційній скарзі - оскаржувала рішення в цілому, що містить самостійні вимоги немайнового та майнового характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно з пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції закону, яка діяла на момент подачі позову третьою особою, ставка судового збору за подання до суду першої інстанції позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції закону, яка діяла на момент подачі позову третьою особою, ставка судового збору за подання до суду першої інстанції позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, складала 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлений розмір прожиткового мінімуму на одну особу для працездатних осіб з 1 січня 2017 року - 1600 грн.

Отже, ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви до суду першої інстанції немайнового характеру третьою особою, складала 640 грн., а за подачу заяви майнового характеру визначена законодавством у розмірі 8000 грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору із апеляційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, апелянт, оскаржуючи рішення суду першої інстанції повинен сплатити судовий збір в розмірі 12960 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 правильно сплатила судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду в частині відмови визнання недійсним договору позики.

Отже, апелянту необхідно доплатити ще 11985 грн. за наступними реквізитами доходного рахунку: апеляційний суд Чернівецької області, номер доходного рахунку 0002, одержувач: управління Державної казначейської служби у м. Чернівцях, 22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37978173, банк одержувача: головне управління Державної казначейської служби України у Чернівецькій області (МФО) 856135.

У силу ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин відповідно до вимог ч. 2 ст. 357 ЦПК України, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 січня 2018 року слід залишити без руху, надавши апелянту строк десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для доплати судового збору.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 січня 2018 року залишити без руху.

Надати апелянту десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для сплати судового збору в розмірі 11985 грн. на такі реквізити: рахунок 0002, Апеляційний суд Чернівецької області, одержувач: УДК у м. Чернівцях, банк одержувача: ГУ ДКСУ у Чернівецькій області, МФО 856135, , код класифікації доходів бюджету 22030101.

Оригінал відповідної квитанції подати до Апеляційного суду Чернівецької області.

Роз'яснити апелянту, що у випадку невиконання вимог ухвали у вказаний в ухвалі строк апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ Н.К.Височанська