І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
спр. № 336/2581/18
пр. № 2/336/1804/18
м. Запоріжжя 20 червня 2018 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,
при секретарі Чернишовій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, -
Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, за яким просить суд змінити визначений рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2009 року розмір та спосіб стягнення аліментів з відповідача на користь позивача з ? частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму у розмірі 3000 гривень з індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яку сплачувати до 15 числа кожного місяця з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
У судовому засіданні позивач та її представник наполягли на позові, а відповідач із заявленими позовними вимогами не погодився, вказуючи на завеликий розмір стягнення, про який заявлено позивачем.
Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини.
Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2009 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дитини сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.09.2009 року і до досягнення дитиною повноліття.
Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З пояснень сторін вбачається, що відповідач натепер не має постійного місця роботи, регулярний дохід також відсутній.
Крім того, як встановлено судом, дитина сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, страждає на ураження центральної нервової системи та опорно-рухового апарату, з приводу чого є інвалідом, потребує індивідуальної програми реабілітації.
За змістом частини 1 статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Отже, обставина інвалідізації дитини сторін і та обставина, що платник аліментів нерегулярний, мінливий дохід, за змістом ч.1 ст. 192 СК України є підставами для зміни розміру стягнення аліментів, з визначенням їх розміру у твердій грошовій сумі.
При цьому, судом також встановлено, що на утриманні відповідача перебуває ще одна неповнолітня дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
Частиною 3 ст.181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення.
Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та законними, але при визначені розміру аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоровя працездатних сторін (усі не є інвалідами, доказів перебування когось на лікарському обліку чи наявності захворювань суду надано не було), їх дитини (є інвалідом, потребує реабілітації), бере до уваги наявність на утриманні відповідача й іншої неповнолітньої дитини, а тому вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнувши аліменти у розмірі 2500 гривень щомісячно, зважаючи на рівний обовязок батьків щодо їх участі у утриманні дитини, на достатність, на думку суду, вказаного розміру.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-182, 184 СК України, ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -
Задовольнити частково позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 Бригади, 59, кв. 24; номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4; номер облікової картки платника податків: не відомий) про зміну розміру та способу стягнення аліментів.
Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2009 року, а саме: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Розяснити учасникам справи, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до суду апеляційної інстанції через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін