УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Матієнко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Управління патрульної поліції у м.Херсоні Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, старший державний виконавець Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 на постанову державного виконавця,

встановив:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, в якій просить визнати неправомірною постанову про відкриття виконавчого провадження №54227425 від 11 липня 2017 року, винесену старшим державним виконавцем Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2, щодо примусового виконання постанови №766/9922/16-ц, виданої 22.11.2016 року Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 20400,00 гривень на користь Управління патрульної поліції у м.Херсоні Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Скаржник в судове засідання не зявився, надав повноваження представнику ОСОБА_3, який в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заінтересовані особи в судове засідання не зявилися, повідомлялися у встановленому законом порядку про розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.11.2016 року по справі №766/9922/16-п ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Статтями 307, 308 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі не сплати правопорушником штрафу, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходження його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №54227425 від 11.07.2017 року старшим державним виконавцем Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 постановлено відкрити виконавче провадження з виконання зазначеної постанови та стягнути з ОСОБА_1 штраф в сумі 20400,00 гривень, тобто подвійний розмір штрафу за самостійне невиконання постанови суду від 22.11.2016 року.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи" державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі від 28.01.2013 року №24-152/0/4-13 та Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» від 13.12.2010 року №3 судам необхідно врахувати, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішень самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобовязує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Тому слід урахувати, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладення штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також до юрисдикції адміністративних судів належить справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльність державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведення виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Оскільки скаржник оскаржує постанову головного державного виконавця про стягнення подвійного штрафу, за невиконання постанови суду від 22.11.2016 року у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП цього Кодексу та стягнення штрафу за невиконання постанови суду у строк, встановлений для його самостійного виконання, то такі дії, з урахуванням вимог чинного законодавства, підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, слід зазначити, що визначаючи предметну та територіальну підсудність справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, судам необхідно враховувати, що за приписами пункту 5 частини першої статті 20, частини шостої статті 287 КАС України адміністративної справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються місцевим судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист, незалежно від статусу позивача у виконавчому провадженні. При цьому місцевим загальним судам як адміністративним судам також предметно підсудні адміністративні справи з приводу оскарження постанов державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу в ході виконання ним ухвалених цими судами рішень.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, у звязку з тим, що оскаржувальні ним дії державного виконавця не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1ч.1 ст. 255 ЦПК України, листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі від 28.01.2013 року №24-152/0/4-13 та Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльність державної виконавчої служби» від 13.12.2010 року №3, суд

ухвалив:

Закрити провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Управління патрульної поліції у м.Херсоні Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, старший державний виконавець Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 на постанову державного виконавцяпро відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вр учена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: С.І.Майдан