РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16107/16-ц

пр. № 2/759/528/18

18 червня 2018 року м. Київ Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Шелудько В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 в особі законного представника ОСОБА_5, ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_5, треті особи: ЖЕК № 809 Святошинського району м. Києва, Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суд м.Києва з позовом про визнання ОСОБА_5 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1. Уточненими позовними завами від 24.05.2017 р. (а.с. 44-46) та заявою про зміну предмета позову від 18.04.2018 р. позивачі просять визнати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 (а.с. 65-66).

Вимоги мотивують своїм правом власності на вище зазначену квартиру, даний факт підтверджують Свідоцтвом про право власності на житло від 09.06.2004 р., зареєстрованим Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна 01.07.2004 р. за № 2547, згідно якого квартира АДРЕСА_1 належить позивачам на праві приватної спільної власності.

Відповідачка ОСОБА_5, є колишньою дружиною ОСОБА_1, що підтверджується рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 21.04.2016 року про розірвання шлюбу. У вказаній квартирі крім позивачів, зареєстровані колишня дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_5 та їх спільні діти ОСОБА_6 та ОСОБА_6 Позивачі зазначають, що хоча відповідачі на даний час зареєстровані за вищевказаною адресою, але з моменту реєстрації за вказаною адресою не проживають. У квартирі відповідачі не проживають, особистих речей в ній не має та за комунальні послуги не сплачують. Реєстрація відповідачів перешкоджає в повній мірі реалізовувати право розпорядження власним майном. У зв'язку з цим, позивачі просять суд визнати відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Ухвалою Святошинського районного суму м. Києва від 24.04.2018 року розгляд справи визначений в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у якій визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачами у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву.

Представник третьої особи Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації Ліснюк Н надіслала на адресу суду лист в якому просить слухати справу без участі представника державної адміністрації та рішення постановити відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1, даний факт підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 09.06.2004 р., зареєстрованим Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна 01.07.2004 р. за № 2547, згідно якого квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 по ? частини на праві приватної спільної власності (а.с. 7).

Згідно довідки форми №3 КК «Центр Коммунального Сервісу» № 02/08/1-418 від 17.02.2017 р. в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 (власник особового рахунку, співвласник ?) з 25.02.1992 р., ОСОБА_3 (чоловік співвласник ?) з 25.02.1992 р., ОСОБА_4 (син співвласник ?) з 25.02.1992 р., ОСОБА_1 (син співвласник ?) з 25.02.1992 р. ОСОБА_5 (дружина сина, невістка) з 29.01.2009р., ОСОБА_8 (дружина сина, невістка) з 22.04.2010р., ОСОБА_6 (онук) з 07.04.2011 р., ОСОБА_1. (онук) з 15.09.2011р., ОСОБА_6 (онука) з 23.08.2012 р. (а.с. 33).

Судом встановлено, що 21.04.2016 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва шлюб, укладений 29.11.2008 року, між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей, які теж є відповідачами по справі: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.67,68).

Рішеннями Святошинського районного суду м. Києва від 11.07.2016 р. та 11.10.2017 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_6 (а.с. 69-70, 71, 72-74).

Судом встановлено, що згідно актів від 31.03.2017 р., 01.03.2017 р., засвідчених начальником ЖЕД-7 О.В. Бузінським (а.с. 34,35) та акту від 19.10.2016 р. засвідченого майстром ОСОБА_10 (а.с.36), ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає.

Згідно актів від 05.05.2018 р., 20.02.2018р., 14.04.2017р., 08.08.2017р., 25.11.2017 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_6 декілька років фактично не проживають за даною адресою у зв»язку із виїздом разом із матір»ю ОСОБА_5 (а.с. 86,87,88,89,90).

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідач порушує право власності позивача, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивач обмежений у здійсненні свого права власності, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і вони підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Тобто, судом встановлено, що позивачі у визначеному законодавством порядку набули право власності на зазначене вище нерухоме майно на підставі відповідних правочинів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі на разі дійсно зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві приватної спільної власності. Таким чином, факт реєстрації відповідачів у зазначеній квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивачів у користуванні власністю, а позов є обґрунтований й підлягає задоволенню.

Рішення після набрання законної сили є підставою для зняття ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6, з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", статтями 319, 321, 391 ЦК України, статтями 7, 10, 76, 81, 133, 244-245, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 в особі законного представника ОСОБА_5, ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_5, треті особи: ЖЕК № 809 Святошинського району м. Києва, Служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6, які зареєстровані зареєстровані у АДРЕСА_1 такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до або через суд першої інстанції. Порядок подання апеляційної скарги діє до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Ю. Миколаєць