АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1347/18 Головуючий І інстанції - Шахова В.В.
Справа № 621/1716/17 Доповідач - Кружиліна О.А.
Категорія: спори, що виникають із договорів
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Кружиліної О.А.

суддів: Бровченка І.О., Бурлака І.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 11 грудня 2017 року

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартал» до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про стягнення суми боргу за договором про надання послуг, -

в с т а н о в и в:

14 серпня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Квартал» (далі - ТОВ «Квартал») звернулось у суд з позовом, в якому після уточнення просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Квартал» заборгованість за надані послуги за договором у розмірі 35 100 гривень з урахуванням штрафних санкцій, де 27 000 гривень - сума основного боргу, 8100 гривень - штраф та судовий збір у сумі 1600 гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що навесні 2017 року між ТОВ «Квартал» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання послуг, за яким позивач, відповідно до п. 1.1 Договору, надавав послугу по пошуку нерухомості для придбання її відповідачем у власність.

Відповідно до бажаних параметрів відшукуваної нерухомості, викладених у Договорі, ТОВ «Квартал» було знайдено об'єкт нерухомості за адресою АДРЕСА_1 і оглянуто разом із відповідачем, після чого, в подальшому, ОСОБА_1 придбала вказаний будинок у власність і в односторонньому порядку відмовилась сплатити вартість послуг, наданих за Договором, яка складає 27000 гривень.

Відповідно до Інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 09 жовтня 2017 року № 99653749 право власності на об'єкт нерухомості за адресою АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 22 травня 2017 року зареєстровано за ОСОБА_2. Вказана особа є близьким родичем відповідача.

Згідно з п. 3.3 Договору про надання послуг якщо придбання об'єкту нерухомості було документально оформлено на користь членів сім'ї, близьких осіб або інших родичів Замовника послуги, останній зобов'язаний оплатити послуги Виконавця у повному обсязі.

Відповідно до п. 3.2 Договору оплата послуг Виконавця (ТОВ «Квартал») проводиться в день укладання договору та придбання нерухомості між відповідачем - Замовником послуг і продавцем нерухомості у нотаріуса.

Згідно з п. 4.3 Договору у випадку несвоєчасної оплати послуг відповідач зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 30% від вартості послуг Виконавця, що складає 8100 грн.

При цьому, сплата штрафу не звільняє Замовника від сплати послуг, наданих позивачем.

Отже, сума заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Квартал» складає 27000 гривень - основний борг та 8100 гривень - штраф, а всього - 35100 гривень.

ОСОБА_1 обов'язки, взяті за договором про надання послуг, не виконує.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 11 грудня 2017 року позов ТОВ «Квартал» до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором про надання послуг задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Квартал» заборгованість за Договором про надання послуг від 20 квітня 2017 року № П-П5-12 у розмірі 35100 гривень.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Квартал» витрати зі сплати судового збору у розмірі 1600 гривень.

Не погодившись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалась на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи.

Зокрема, зазначила, що з початку 2017 року, враховуючи складні стосунки із її чоловіком, вона почала шукати варіанти придбання для себе та дитини окремого житла. Пошуки здійснювались самостійно, шляхом вивчення оголошень в мережі Інтернет. Враховуючи ту обставину, що на час пошуків вона перебувала у шлюбі та, враховуючі складні стосунки із чоловіком, однією із істотних умов придбання нерухомості було її придбання саме у власність відповідача, а не у спільну сумісну власність разом із чоловіком.

В квітні 2017 року, зателефонувавши за одним із оголошень, вона натрапила на ріелтера із Агенції нерухомості «Квартал». Вони домовились про зустріч біля одного з об'єктів.

20.04.2017 року на зустріч приїхали двоє ріелтерів - ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Перед оглядом того об'єкту, який її зацікавив, вони запропонували підписати договір. Перед підписанням договору вона повідомила про те, що принциповою умовою для придбання нерухомості є те, що вона повинна в результаті укладення договору бути придбана у її власність, при цьому для укладення договору не повинен залучатись її чоловік та придбана нерухомість не повинна бути спільною власністю.

Доказом цьому є положення п.1.1. договору.

У відповідь на це ОСОБА_2 повідомив про те, що у агенції нерухомості «Квартал» є висококваліфіковані юристи, які зможуть вирішити будь-яке питання і не варто на це звертати увагу, так як вони цю проблему візьмуть на себе і підкажуть яким чином оформити придбання у її власність.

Після цього було запропоновано укласти договір.

Розраховуючи на порядність ТОВ «Квартал», вона передала свій паспорт, з якого були перенесені дані в договір.

В той час, коли вона підписувала договір, ОСОБА_2 зв'язувався з кимось по телефону та попросив з'ясувати як можна придбати житло так, щоб воно стало власністю дружини без згоди чоловіка. Після цієї телефонної розмови ОСОБА_2 ще раз підтвердив, що всі питання буде вирішено. Договір, який вона підписувала, вже був підписаний зі сторони ТОВ «Квартал». Договір підписувався в одному екземплярі, другий їй не віщали (хоч і в ньому зазначено зворотнє у розділі 8).

Після підписання договору вона разом із ріелтерами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відправилась дивитись об'єкти.

Серед вказаних об'єктів був і будинок за адресою АДРЕСА_1, який вона бачила і раніше, оскільки оголошення про його продаж були розвішені по всіх прилеглих вулицях і продавався він вже досить довго.

По завершенню перегляду об'єкту за адресою АДРЕСА_2, по дорозі до наступного об'єкту на АДРЕСА_3, ріелтер ТОВ «Квартал» ОСОБА_2, після телефонних повідомив про те, що придбання нерухомого майна у її власність, враховуючи те, що вона перебуває у шлюбі, можливе лише шляхом укладення договору дарування на її користь, якщо вона домовиться із продавцем про те, що той погодиться «подарувати» їй житло. На що вона повідомила про те, що це для неї є неприйнятним, так як вона платить велику суму коштів та фактично бере на себе ризик залишитись ні з чим в тому випадку, якщо договір буде визнаний в наступному недійсним або розірваний колишнім власником. На що їй повідомили, що в такому разі нічим не зможуть допомогти, так як забезпечити придбання нерухомості за договором купівлі-продажу на її користь без чоловіка вони не можуть.

З огляду на зазначене, подальший перегляд об'єктів втратив будь-який сенс, через неможливість виконання укладеного договору. Її висадили біля магазину АТБ.

На цьому стосунки із ТОВ «Квартал» завершились.

Акт наданих послуг вони не підписували.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 367 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Квартал», суд першої інстанції виходив з положень статей 509, 526, 530, 625 ЦК України та тих обставин, що ОСОБА_1 належним чином не виконала свої зобов'язання, визначені умовами Договору від 20 квітня 2017 року, заборгованість за надані послуги за Договором склала 35100 гривень.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується в повному обсязі, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 20 квітня 2017 року між ТОВ «Квартал» і ОСОБА_1 було укладено Договір про надання послуг № П-П5-12, за яким ТОВ «Квартал» зобов'язувалося по завданню Замовника - ОСОБА_1 надати послугу по пошуку нерухомості для придбання останньої у власність Замовника, а Замовник зобов'язується сплатити Виконавцю вказану суму. Договором були визначені параметри пошуку нерухомості. Зокрема, ТОВ «Квартал» було знайдено об'єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, який і було оглянуто разом з відповідачем, що підтверджується її підписом у пункті 6 Договору (а.с. 4-5).

Згідно з пунктом 3.1. Договору про надання послуг послуги Виконавця з пошуку об'єкта нерухомості вважаються виконаними в момент, коли Замовник ставить свій підпис про огляд знайденого йому об'єкта нерухомості у пункті 6 Договору.

У пункті 6 Договору зазначено, що підпис Замовника в пункті 6 таблиці оглянутих об'єктів нерухомості підтверджує той факт, що об'єкт оглядається Замовником вперше та у останнього відсутня до початку огляду будь-яка інформація про об'єкт.

У переліку об'єктів, які оглядала відповідачка, є і будинок АДРЕСА_1. Огляд вказаного об'єкту нерухомості підтверджується підписом ОСОБА_1, яка є Замовником по договору, у відповідній графі пункту 6 Договору.

З копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 99653749 від 09 жовтня 2017 року вбачається, що 22 травня 2017 року приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушною Л.М. було посвідчено Договір купівлі-продажу, серія та номер 860, житлового будинку АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_2 (а.с. 18-20).

Пунктом 3.3. Договору від 20 квітня 2017 року передбачено, що у разі придбання Замовником нерухомості, наданої для огляду Виконавцем, в процесі надання послуг, без повідомлення про це Виконавця, Замовник зобов'язаний платити послуги Виконавця в повному обсязі. Якщо зазначене придбання нерухомості було документально оформлене на користь членів сім`ї або близьких осіб або інших родичів Замовника, то в цьому випадку останній зобов`язаний оплатити послуги Виконавця у повному обсязі.

16 червня 2017 року позивачем було направлено відповідачу претензію з вимогою повернути вартість наданих послуг у розмірі 27 000 гривень, яка передбачена п. 3.4 Договору, а також сплатити штраф у розмірі 8100 гривень (а.с.39).

Відповідно до пункту 3.2. Договору оплата послуг Виконавця проводиться в день укладення договору на придбання нерухомості між Замовником і продавцем нерухомості, але до моменту його підписання у нотаріуса.

Згідно з пунктом 4.3. Договору у випадку несвоєчасної оплати послуг Виконавця Замовником, відповідач зобов'язана сплатити ТОВ «Квартал» штраф у розмірі 30% від вартості послуг Виконавця (п. 3.4). Сплата штрафу не звільняє відповідача від сплати послуг Виконавця.

В порушення зазначених умов Договору від 20 квітня 2017 року ОСОБА_1 зобов'язання за Договором належним чином не виконала і не сплатила вартість наданих послуг за договором, у зв'язку з чим за нею утворилась заборгованість в сумі 35 100 гривень,яка складається з наступного: 27000 гривень - сума основного боргу; 8100 гривень - штраф.

З врахуванням встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість вимог заявника та стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за договором про надання послуг.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 11 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 02 квітня 2018 року.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді І.О. Бровченко

І.В. Бурлака