ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/3192/16-ц Номер провадження 22-ц/814/299/18Головуючий у 1-й інстанції Жага Е.Г. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Одринської Т.В.., Лобова О.А.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Лубенської міської ради

на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 грудня 2016 року по справі №539/3192/16-ц, ухваленого під головуванням судді Жаги Е.Г. в м.Лубни із складанням повного тексту рішення 07 грудня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Лубенської міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення Лубенської міської ради Полтавської області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Полтавського апеляційного суду Панченка О.О.,-

В С Т А Н О В И В :

18 жовтня 2016 року позивач звернувся до місцевого суду з позовом до Лубенської міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення десятої сесії сьомого скликання Лубенської міської ради Полтавської області від 22 вересня 2016 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок».

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 22 вересня 2016 року Лубенська міська рада Полтавської області прийняла рішення «Про надання дозволу на виготовлення технічної Документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок», згідно якого Управлінню з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенською міською радою надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо поділу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,5627 га за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, з метою створення двох нових землеволодінь без зміни цільового призначення на користь територіальної громади м. Лубни в особі Лубенської міської ради.

Також, позивач зазначав, що 27.05.2016 року між ним та громадянами ОСОБА_4 і ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу об'єкта нерухомого майна - адміністративно-торгового центру, адміністративного приміщення з пунктом обслуговування автомобілів, загальною площею 150,4 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 07.

Із договору купівлі-продажу вбачається, що об'єкт нерухомого майна розташований на земельній ділянці площею 0,5627 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 07.

Ставши власником нерухомого майна 03.06.2016 року він звернувся до відповідача з заявою, в якій просив вирішити питання надання йому в оренду земельної ділянки, на якій розміщене придбане ним нерухоме майно. До даного часу позивач не повідомлений про прийняте рішення. Натомість Лубенська міська рада 22 вересня 2016 року прийняла рішення «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок», яке взагалі не містить будь-якої обґрунтованої мотивації.

Вважає, що вказане рішення Лубенською міською радою прийняте з порушенням чинного законодавства, підстав і порядку його прийняття без врахування передбачених законом гарантій власників нерухомого майна та землекористувачів, чим грубо порушені його права як власника нерухомого майна, що пов'язані з можливістю реалізації права в частині вирішення питання щодо користування земельною ділянкою на якій розташоване нерухоме майно.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 грудня 2016 року позов ОСОБА_3 до Лубенської міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення Лубенської міської ради Полтавської області - задоволено.

Скасовано та визнано недійсним рішення десятої сесії сьомого скликання Лубенської міської ради Полтавської області від 22 вересня 2016 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок».

Додатковим рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17 січня 2017 року стягнуто з Лубенської міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 826 гривень 80 копійок.

В апеляційній скарзі від 16.12.2016 року Лубенська міська рада Полтавської області просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Звертає увагу на те, що здійснення відчуження ТОВ «Кредитінвест» нерухомого майна іншим особам відповідачу не було відомо. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 після набуття ними права власності на нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 05.06.2014 року до Лубенської міської ради не зверталися із заявами про оформлення з ними, як з новими власника майна, договору оренди, а тому й не набули права користування земельною ділянкою та не могли його передати новому набувачу - ОСОБА_3 Окрім того, вважає, що судом порушено правила юрисдикції розгляду даного спору, оскільки спір повинен розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Полтавської області від 02 березня 2017 року апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 грудня 2016 року було скасовано, а провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Лубенської міської ради Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення Лубенської міської ради Полтавської області закрито, в зв'язку з тим, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 02 березня 2017 року задовольнено частково. Ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 02 березня 2017 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити з підстав, визначених в ст. 375 ЦПК України.

Місцевим судом встановлено, що позивач, згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, придбав об'єкт нерухомого майна, який розташований на земельній ділянці, сформованій, в розумінні статті 79-1 ЗК України, про що прямо зазначено в самому договорі, а саме визначено адресу місця знаходження земельної ділянки, її площу, цільове призначення та кадастровий номер земельної ділянки. Об'єкт нерухомого майна зареєстрований в установленому порядку у відповідності до вимог статей 331, 376 ЦК України.

Правочин, за яким переходить право власності на житлові будинки, будівлі, споруди, тягне за собою перехід права на земельну ділянку, на якій знаходиться відповідне нерухоме майно. При цьому новий власник не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до законодавства. ОСОБА_3 подавши до Лубенської міської ради заяву від 03 червня 2016 року, виявив свій добровільний намір оформити право користування землею на умовах оренди, так як попередній землекористувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитінвест» користувався землею на умовах оренди.

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області , встановив, що ОСОБА_3 після придбання об'єкту нерухомого майна фактично приступив до використання земельної ділянки, провів прибирання її від сміття, здійснював господарську діяльність в пункті обслуговування автомобілів. Власник землі в особі Лубенської міської ради не вживав ніяких заходів для того, щоб притягти позивача до відповідальності за протиправне користування землею, що фактично свідчить про відсутність претензій до нього з цього приводу.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд керувався положеннями ст. 377 ЦК України, та ст. 120 ЗУ України, роз'ясненнями наданими у правовій позиції ВСУ №6-253 цс від 13.04.2016 року та виходив із того, що зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об'єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. Згідно з цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому місцевий суд вірно зазначив, що у разі виникнення спору стосовно прав на земельну ділянку у зв'язку з придбанням у власність об'єкта нерухомості, розташованого на земельній ділянці, наданій у користування, правочин щодо переходу права власності на такий об'єкт водночас є передумовою для переходу відповідного права на землю, а набувач з огляду на приписи статей 182, 657 ЦК вправі вимагати переоформлення відповідних прав на земельну ділянку, зайняту нерухомість, з моменту державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно.

В апеляційній скарзі Лубенська міська рада зокрема вказує про безпідставність висновків місцевого суду, посилаючись на те, що договір оренди земельної ділянки з попереднім власником будівлі за адресою: проспект Володимировський, 132 А, м.Лубни було розірвано.

Вказані доводи не заслуговують на увагу суду та спростовуються вищенаведеними нормами закону.

Посилання апелянта на те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до правової позиції висловленої у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 року стосовно цієї справи, існує спір щодо права позивача на земельну ділянку, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ключовим мотивом такого рішення є те, що оспорювання рішення органу місцевого самоврядування як суб'єкта владних повноважень поглинається спором про речове, приватне право, яке могло як належати особі до звернення до органу місцевого самоврядування, так і виникнути в результаті реалізації рішення органу місцевого самоврядування, але захист якого відбувається у порядку цивільного судочинства у спосіб, характерний для приватноправових відносин.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів і не згоди з судовим рішенням.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Лубенської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 грудня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя : О.О. Панченко

Судді Т.В.Одринська

О.А.Лобов