АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 644/1676/17 Головуючий суддя І інстанції Ізмайлов І. К.
Провадження № 22-ц/790/1328/18 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Бровченка І.О., Кружиліної О.А.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 644/1676/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 21 грудня 2017 року(суддя Ізмайлов І.К.),-

встановив:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 13 березня 2014 року об 11 годині 40 хвилин в приміщенні магазину «АТБ», який розташовано за адресою: м. Харків, вул. В. Кільцева, буд. 3-Б, ОСОБА_2, діючи на ґрунті особистих неприязних стосунків, наніс їй удар рукою по спині, чим спричинив забій грудного відділу хребта, синець на тулубі. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_2 звільнено від відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, у зв'язку із закінченням строку притягнення особи до кримінальної відповідальності та кримінальне провадження стосовного нього закрито. Посилаючись на те, вказаними діями їй було завдано моральної шкоди, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її відшкодування 30 000 грн.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 21 грудня 2017 рокупозов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 2000 грн. та 640 грн. судового збору в дохід держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування скарги посилався на недоведеність позивачем завдання їй моральної шкоди та неврахування судом висновків експертизи, проведеної під час розслідування кримінальної справи.

В поданому до суду відзиві ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Посилалася на те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності не є її виправданням, і протиправною поведінкою ОСОБА_2 їй завдано моральних страждань.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, слід дійти висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що 13 березня 2014 об 11 год. 40 хв. В приміщенні магазину «АТБ», розташованому за адресою: м. Харків, вул. В. Кільцева 3-Б, умисними діями ОСОБА_2 було завдано ОСОБА_1 тілесних ушкоджень: забій грудного відділу та синець на тулубі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_2 звільнено від відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України у зв'язку із закінченням строку притягнення особи до кримінальної відповідальності та кримінальне провадження стосовного нього закрито.

Завдання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень підтверджується висновками судово-медичних експертиз, що проводилися під час розслідування кримінальної справи стосовно ОСОБА_2, а саме № 596-с від 27.03.2014 року та №1127-с/14 від 30.05.2014 року.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що винними діями відповідача ОСОБА_1, завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких позивач зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї, на відшкодування якої слід стягнути з ОСОБА_2 2 000 грн.

Суд погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором.

Загальні підстави цивільно-правової відповідальності за завдану майнову шкоду в деліктних (позадоговірних) відносинах передбачені ч. 1 ст. 1166 ЦК.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із зазначеною нормою обов'язковими умовами такої відповідальності є наявність шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою та вина заподіювача шкоди.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, частиною 6 ст. 82 ЦПК встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Встановлено та не заперечується відповідачем, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова його звільнено від відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, у зв'язку із закінченням строку притягнення особи до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження стосовного нього закрито.

Моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Отже встановивши, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2, позивачці завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, та врахувавши характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, вимоги розумності та справедливості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, відповідачем не доведено, що шкоду завдано не з його вини.

Оскільки судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 21 грудня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 28 березня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді І.О. Бровченко

О.А. Кружиліна