н/п 2/174/246/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2018 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря - Заіки А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Вільногірськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини та способу їх стягнення, вказуючи, що з 2008 року по 29 січня 2011 року проживали однією сім'єю без укладення шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 В шлюбі з відповідачем народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно свідоцтва про народження серії 1-СГ № 235835, виданого 12.02.2010 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, батьком ОСОБА_3 зазначений відповідач, про що зроблений актовий запис № 793. Після того, з відповідачем стали проживати окремо, їх з відповідачем син залишився проживати з нею, у м.Вільногірську Дніпропетровської області, а відповідач мешкає у м. Львів. Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23.06.2011 року у справі № 2-350/11, з відповідача були стягнути аліменти на її користь у розмірі 250,00 грн. щомісячно, на утримання сина ОСОБА_4, до досягнення дитиною віку повноліття. Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27.11.2013 року у справі № 174/1158/13-ц розмір аліментів, які стягувалися з відповідача на її користь на утримання сина, був змінений з 250,00 грн. щомісячно на 450,00 грн. щомісячно. Підставою того, що суд стягнув з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, стала та обставина, що на той час відповідач офіційно був зареєстрований як фізична особа - підприємець, мав нерегулярний, мінливий дохід, який дорівнював нуль, а тому суд визначив аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Однак на цей час змінилися обставини, які не існували станом на той час, коли виносилося рішення про стягнення аліментів. Вона довідалася, що 30.12.2016 року відповідач припинив свою підприємницьку діяльність, про що був зроблений запис № 2040969 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де працює у цей час відповідач, їй не відомо. Тобто після припинення підприємницької діяльності, за якою у відповідача взагалі не було доходу, і він лише формально числився підприємцем, матеріальне становище відповідача на цей час змінилося порівняно з 27.11.2013 роком. Наскільки їй відоме, відповідач фізично здоровий та стягнення з нього аліментів за рішеннями суду, крім як на утримання їхнього сина, не здійснюється. Вона працює прибиральницею у Вільногірському технікуму НМетАУ, їй нараховується заробітна плата у розмірі близько 3800 грн. на місяць. У той же час з 08.07.2017 року, після набрання чинності закону, мінімальний розмір аліментів, який стягується на одну дитину, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На сьогодні прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, складає 1860 грн. на місяць. Тобто аліменти, які сплачує відповідач у розмірі 450,00 грн. на місяць (що складає трохи менше 25 % від прожиткового мінімуму), навіть не дорівнюють 50 % від прожиткового мінімуму, що є безумовним порушенням прав дитини, у звязку з чим вважає, що було б справедливим, якщо суд змінив би розмір аліментів та спосіб їх присудження встановлений рішенням суду, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі ? частки його щомісячного доходу, що з урахуванням або заробітної плати відповідача, або середньої заробітної плати у м. Львів (у разі якщо відповідач офіційно не працює та не знаходиться на обліку, як особа яка шукає роботу) складало би не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого на дитину. Відповідач повинний належним чином утримувати їхнього спільного сина. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Просить змінити розмір аліментів, які стягуються на її користь з ОСОБА_2 згідно рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27.11.2013 року у справі № 174/1158/13-ц, шляхом зміни способу їх присудження, а саме: з твердої грошової суми 450,00 грн. щомісячно на 1/4 частку щомісячного доходу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною віку повноліття.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.05.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам розяснені їх процесуальні права та обовязки (а.с.16-17).

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідно до вимог ч.5 ст.279 ПК України сторонами не заявлялося.

Позивачу копія ухвали про відкриття провадження у справі надіслана судом за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та отримано особисто 04.05.2018 р. (а.с.19).

Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами, надіслана судом у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 21.06.2018 року на адресу суду повернуто поштове відправлення на імя ОСОБА_2 з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.21). Відповідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав, про поважність причин не подання відзиву в установлені строки не повідомив, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, вирішує справу за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникають із факту неналежного виконання встановленого законом обовязку одним із батьків щодо участі в утриманні спільної дитини, яка мешкає з іншим із батьків.

Враховуючи обґрунтування позовних вимог, що викладені в позовній заяві, пояснення позивача, викладені в позовній заяві, дослідивши письмові докази у справі і оцінивши їх в сукупності та взаємозвязку, керуючись законом, суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам .

Так, факт наявності у сторін малолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3, згідно якого останній народився 29.01.2010 року і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.3).

Згідно рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27.11.2013 року, яке набрало законної сили 21.12.2013 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково; змінено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі, у розмірі 450.00 грн. щомісячно, на утримання сина ОСОБА_3, починаючи з 15.07.2013 р., і до досягнення дитиною повноліття, на користь матері дитини - ОСОБА_1 та припинено з 15.07.2013 р. стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 250.00 грн., що здійснювалося згідно рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23.06.2011 р. у справі ЄУН 2-350/11. (а.с.4-5)

Згідно довідки Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 19.04.2018 р., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.14).

Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Відповідно до положень ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р.№ 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Положеннями ч.3 ст.151 СК України встановлено підстави для зміни розміру аліментів, встановлених рішенням суду, але вони не пов'язані зі способом присудження.

Ст.192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану батьків , погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, оскільки можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням.

Таким чином, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 5 лютого 2014 року (справа № б-143цс13).

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Згідно з ст.27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, мають спільну дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23.06.2011 року з відповідача були стягнуті аліменти на утримання дитини на користь позивачки у твердій грошовій сумі, у розмірі 250,00 грн., оскільки на той час відповідач являвся приватним підприємцем та мав нерегулярний, мінливий дохід. В послідуючому, рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27.11.2013 року, вказаний розмір аліментів був змінений та збільшений, з 250,00 грн. щомісячно на 450,00 грн. щомісячно.

На даний час відповідач свою підприємницьку діяльність припинив, імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України закон не містить.

Разом з тим, розмір аліментів, призначених судом на утримання дитини у твердій грошовій сумі за рішенням суду від 27.11.2013 року, є значно меншим від мінімального розміру аліментів, встановленого ст.182 СК України, який визначено у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років складає 1860 грн. на місяць, з урахуванням віку дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, мінімальний розмір аліментів на його утримання повинен становити не менше 930 грн. на місць (1860:2 =930), тому виходячи з інтересів дитини, вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, слід змінити шляхом зміни способу їх присудження - з розміру аліментів у вищевказаній твердій грошовій сумі на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, що має становити ? частину усіх доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що з урахуванням доходів позивачки, яка на даний час працює та має сталий дохід, забезпечить дитині достатній рівень життя, необхідний для її розвитку.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що заявник при подачі заяви звільнена від сплати судового збору, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі ст.ст.180, 181, 182,183, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст.27 Конвенції «Про права дитини», ратифіковану Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р. та керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 206, 263- 265, 259, 263, 268, 272, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення - задовольнити.

Змінити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, який народився в с.Рясне Яворівського району Львівської області, громадянина України, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_7, інші відомості відсутні) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 квітня 2018 р., і до досягнення дитиною повноліття, на користь матері ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_8, яка народилась в м.Вільногірську Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_2, зареєстрована та проживає ІНФОРМАЦІЯ_9).

Припинити з 06 квітня 2018 року стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 450.00 грн. на утримання дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, що здійснювалося згідно рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 27.11.2013 р.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 21 червня 2018 року.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_5