справа № 2/325/231/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2018 року Приазовський районний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Апалькової О.М.,

при секретарі Цукановій Л.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приазовська районна державна адміністрація Запорізької області, відділ у Приазовському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, Новокостянтинівська сільська рада Приазовського району Запорізької області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Приазовська районна державна адміністрація Запорізької області, відділ у Приазовському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, Новокостянтинівська сільська рада Приазовського району Запорізької області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову посилається на те, що 07 квітня 2013 року в селі Новокостянтинівка Приазовського району Запорізької області у віці 45 років помер її чоловік - ОСОБА_4, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серія І-ЖС № 261517.

Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі на земельну ділянку площею 4,5801 га, яка розташована на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер земельної ділянки- :01:002:0105) і належала покійному на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 016002, виданого Приазовською районною державною адміністрацією 26.09.2002 року на підставі розпорядження голови Приазовської райдержадміністрації від 16.08.2002 року №324 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №8077.

Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 28.03.2018 року із кадастровим планом до нього вбачається, що кадастровий номер земельної ділянки площею 4,5801 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована: Запорізька область, Приазовський район, Новокостянтинівська сільська рада зазначений - :01:002:0105, власником якої є ОСОБА_4.

Згідно з ч. 1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, є ОСОБА_1 Леонідівна-його дружина та діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які в установленому законом порядку відмовилися від прийняття спадщини за законом на її користь.

Вона, в установлений законом строк, звернулась до Приазовської районної державної нотаріальної контори, де у Спадковому реєстрі зареєстрована спадкова справа за №35954691 (номер у нотаріуса-275/2013),однак постановою нотаріуса від 28 березня 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу- оригіналу державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 016002, виданого Приазовською районною державною адміністрацією 26.09.2002року.

Оригінал зазначеного державного акту, який посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку - втрачено, про що зроблено відповідне оголошення в газеті «Приазовская Новь» від 31.03.2018р. №26.

Тому просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 4,5801 га, яка розташована на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:002:0105, що належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 016002, виданого Приазовською районною державною адміністрацією 26.09.2002 року на підставі розпорядження голови Приазовської райдержадміністрації від 16.08.2002 року №324 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №8077.

В підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, будучи належним чином сповіщеною про день, час та місце розгляду справи. Через канцелярію суду надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності у зв'язку із значною віддаленістю між місцем її проживання та місцезнаходженням суду, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не зявилися, відзивів на позовну заяву не надали, проте надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність та що визнають позовні вимоги позивачки (а.с. 72, 75).

Представник третьої особи Приазовської районної державної адміністрації Запорізької області у підготовче судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання повістки (а.с. 66).

Представник третьої особи відділ у Приазовському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області у підготовче судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти позову не заперечує (а.с. 74).

Представник третьої особи Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області у підготовче судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує (а.с. 73).

Згідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Крім того, згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню на наступних підставах.

Судом встановлено, що 07.04.2013 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖС № 261517, виданим Виконавчим комітетом Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області 11 квітня 2013 року, актовий запис № 07 (а.с. 7), який до дня смерті перебував в зареєстрованому шлюбі з 16.09.1989 року зі своєю дружиною - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, серії ІІ-ЖС № 362735( а.с.9)

Після його смерті відкрилась спадщина на майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 4,5801 га, яка розташована на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер земельної ділянки- :01:002:0105).

ОСОБА_4 був власником земельної ділянки згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 016002, виданого Приазовською районною державною адміністрацією 26.09.2002 року на підставі розпорядження голови Приазовської райдержадміністрації від 16.08.2002 року №324 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №8077 (а.с. 19).

Вказана земельна ділянка зареєстрована у Державному земельному кадастрі, про що отриманий витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер НВ-018, площею 4,5801, кадастровий номер :01:002:0105,власником якої є ОСОБА_5 на підставі Державного акту від 26.09.2002 року ІІІ-ЗП 016002 (а.с.13-19).

На момент смерті ОСОБА_4, який був зареєстрований та постійно проживав з 1989 року по день смерті 07.04.2013 року в с. Новокостянтинівка, вул. Зелена(бувала Комунарів), б.3 Приазовського району Запорізької області, разом з померлим мешкала та була зареєстрована його дружина - ОСОБА_1, яка проживає у цьому будинку і по даний час. Звісними спадкоємцями є дружина - ОСОБА_1 , син - ОСОБА_2, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1; дочка ОСОБА_3, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Відсутність правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку, а саме державного акту, що є спадковим майном, послужило підставою для відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії від 28.03.2018 року ( а.с12).

З матеріалів цивільної справи, а саме копії спадкової справи №275/2013 вбачається, що 03.12.2013 року з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 07.04.2013 року ОСОБА_4, до нотаріальної контори звернулась ОСОБА_1 (а.с.47).

З заявою до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_2,який відмовився від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 07.04.2013 року його батька, ОСОБА_4, що засвідчена секретарем Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району ОСОБА_6 та зареєстрована в реєстрі за № 44 (а.с. 54)

З заявою до нотаріальної контори звернулась ОСОБА_3,яка відмовилася від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 07.04.2013 року її батька, ОСОБА_4, що засвідчена секретарем Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району ОСОБА_6 та зареєстрована в реєстрі за № 43 (а.с. 55)

Оголошення про втрату оригіналу вищевказаного державного акту розміщено в газеті «Приазовская Новь» від 31.03.2018р. №26 (а.с. 20).

Із-за відсутності оригіналу зазначеного державного акту, який посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку - позивачка не може подати до нотаріальної контори належний документ, що підтверджує право власності на майно померлого, у звязку з чим позбавлена права оформити спадщину на дану земельну ділянку.

У відповідності до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1225 ЦК України встановлює,що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах,із збереженням її цільового призначення.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Отже, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Згідно до постанови державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області, який діє в порядку заміщення державного нотаріуса Приазовської державної нотаріальної контори Запоізької області ОСОБА_7 від 28.03.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно на земельну ділянку площею 4,5801 га, яка розташована на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства (а.с12).

п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення) при підтвердження цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови(суперфіцій) право користування чужим майном(сервітуту).

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо не право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі страти ним документам ,який засвідчує його право власності.

У відповідності з п.п.9п.1статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-1V підставою для державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законною сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи викладене суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,7,12,13,263-265,268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП-), ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 4,5801 га, яка розташована на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:002:0105, що належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП № 016002, виданого Приазовською районною державною адміністрацією 26.09.2002 року на підставі розпорядження голови Приазовської райдержадміністрації від 16.08.2002 року №324 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №8077.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: О.М.Апалькова