Справа № 135/1292/17
Провадження № 2/135/43/18
РІШЕННЯ

іменем України

12.06.2018 року Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі: судді Корнієнка О.М.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину, зазначивши, що під час перебування у шлюбі із відповідачем у них 08.12.1999 року народився син ОСОБА_5. В даний час шлюб із відповідачем розірвано. З відповідача на утримання неповнолітнього сина стягувалися аліменти в розмірі 25% з усіх видів заробітку. Син знаходиться на її утриманні. Відповідач лише частково бере участь у додаткових витратах на дитину. Додаткові витрати полягали в наступному: плата за заняття з вивчення англійської мови на загальну суму 7650 грн.; плата за послуги з допомоги у підготовці до вступу в іноземний навчальний заклад на загальну суму 6990 грн.; плата за навчання на підготовчому курсі із вивчення польської мови у Міжнародній вищій школі логістики та транспорту у Вроцлаві з 01.08.2017 року по 30.09.2017 року на суму 4374 грн.; плата за медичне страхування на суму 1344 грн.; плата за навчання у Міжнародній вищій школі логістики та транспорту у Вроцлаві у сумі 38200,75 грн.; орендна плата за проживання на суму 29979,60 грн.; плата за ортодонтичне лікування зубів на суму 15000 грн.; плата за придбання ноутбука «LENOVO», миші та налаштування на суму 12498,80 грн.; плата за автобусний квиток з Вроцлава до Вінниці 24.09.2017 року на суму 669,95 грн.; плата за автобусний квиток з Вінниці до Вроцлава 30.09.2017 року на суму 790 грн.; плата за проїзні квитки у громадському транспорті Вроцлава з серпня по жовтень 2017 року на загальну суму 1764,49 грн.; плата за послуги письмового перекладу в сумі 675 грн.. Загальна сума понесених витрат складає 119936,59 грн.. Вважає, що відповідач має брати участь у додаткових витратах на дитину хоча б у розмірі половини фактично понесених витрат, тобто 59968,30 грн..

Згідно поданої заяви про збільшення позовних вимог просила стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в розмірі 60142,52 грн.. Повідомила, що з моменту оплати витрат на навчання, на проживання змінився курс валюти євро, якою вона розраховувалась за ці додаткові витрати. Таким чином збільшилася загальна сума понесених нею витрат, що складає 128285,04 грн. А саме: за плату за навчання на підготовчому курсі із вивчення польської мови у Міжнародній вищій школі логістики та транспорту у Вроцлаві з 01.08.2017 року по 30.09.2017 року - 150 євро, (згідно офіційного курсу НБУ станом на 12.03.2018 року 1 євро становить 32,40 грн.), тому загальна сума складає 4860 грн.; плату за навчання у Міжнародній вищій школі логістики та транспорту у Вроцлаві у сумі 4800 злотих ( сплачено 1315 євро, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 12.03.2018 року 1 євро становить 32,40 грн.), загальна сума 42606 грн.; орендна плата за проживання 1032 євро (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 12.03.2018 року 1 євро становить 32,40 грн.), тому загальна сума 33436,80 грн.. Також, вказала, що відповідач сплачував на дитину щомісячно в період з вересня 2016 року по серпень 2017 року по 500 грн. і в період з з вересня 2017 року по жовтень 2017 року по 700 грн., всього на загальну суму 7400 грн.. Цю суму вона не може рахувати як сплату додаткових витрат, а як сплату аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 згідно рішення у справі №135/1251/17. Відповідач має сплатити хоча б половину суми додаткових витрат понесених нею на дитину ( з відрахуванням наданих відповідачем 4000 грн. витрат на ортодонтичне лікування зубів), тобто 64142,52 - 4000 = 60142,52 грн.. Тому просила суд стягнути з ОСОБА_4 цю суму додаткових витрат на дитину ОСОБА_6.

В судовому засіданні позивач та її представник збільшенні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. При цьому додатково повідомили, що відповідач матеріально забезпечений, має власне житло, транспортний засіб, отримав від позивача 23000 дол. США при поділі майна, працевлаштований і отримує заробітну плату, тому має можливість нести додаткові витрати на дитину. Син успішний в навчанні, відтак, оплата навчання є необхідними додатковими витратами. Із навчанням повязані витрати по вивченню мови, проживанню, необхідністю придбання ноутбука. Встановлення брекет-системи було необхідністю, оскільки син в дитинстві переніс травму, яку протягом значного часу лікували. Вважають надуманими заперечення відповідача про необхідність значних витрат коштів на своє лікування.

Відповідач та його представник в судове засідання 12.06.2018 року не зявилися, подали заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність. Позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину ОСОБА_4 визнає частково, в розмірі 13473,38 грн., в решті позовних вимог просить відмовити. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого повідомив, що згідно доказів наданих позивачем щодо купівлі ноутбуку, миші, налаштування та страхового полісу, вбачається, що тільки підтвердження покупки даної техніки, однак не підтверджується факт саме виникнення особливих обставин, згідно яких виникла необхідність в їх покупці. Крім того не вказано хто був покупцем, та для кого купувався ноутбук, а тому вимоги про стягнення за нього додаткових витрат є безпідставними та стягненню не підлягають. Також, повідомив, що він потребує постійного лікування, має захворювання і в звязку з чим несе значні матеріальні витрати на придбання ліків. Так, згідно товарних чеків, в період з 09.11.2016 року по 24.01.2018 року ним було придбано ліків на загальну суму 327838,38 грн. Також, неодноразово лікував зуби в ПП «Дентал». Він проживає із новою сімєю, має на утриманні сина ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказав, що кошти, отримані при поділі майна подружжя використав на придбання квартири в м. Вінниця. Вважає, що зобовязаний брати участь в додаткових витратах на дитину, що викликані саме особливими обставинами. Вважає, що сума додаткових витрат становить 49718,89 грн.. Тому, просив суд врахувати те, що лише недавно покращився його матеріальний стан у звязку з працевлаштуванням, його сімейний стан, що на його утриманні перебуває малолітня дитина, та визначити розмір додаткових витрат в розмірі ? частки від вказаної суми. Згідно заяви від 07.06.2018 року вказав, що зможе матеріально допомогти сину в звязку з необхідними додатковими витратами в розмірі 13473,38 грн.

В судовому засіданні 23.05.2018 року представник відповідача повідомив, що при виборі навчального закладу колишня дружина не врахувала його думку, ні як сімейного так і фінансового положення. Хоча в Україні теж є навчальні заклади, що готують фахівців з логістики, оплата за навчання в яких є значно меншою. Крім того, Ладижинським міським судом Вінницької області ухвалювалися рішення про стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі ? частини заробітку (доходу) та пені по заборгованості за аліментами на утримання сина в розмірі 10434,31 грн. Тому, стягнення половини додаткових витрат значно погіршить його матеріальне становище та завдасть матеріальної шкоди його теперішній сім`ї.

Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке.

Суд встановив що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження. ОСОБА_5 14.07.2016 року змінив прізвище на «Волковський», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії І-АМ №008046 виданого Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

ОСОБА_6 своїх власних доходів не має, знаходиться на утриманні матері.

Згідно рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.07.2012 року з ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 25% з усіх видів заробітку та до повноліття сина.

Відповідно до договору про навчання від 16.05.2017 року видно, що Міжнародна вища школа логістики та транспорту у Вроцлаві - виконавець, ОСОБА_2 замовник, та ОСОБА_6 студент, уклали договір згідно якої виконавець взяв на себе обовязок за рахунок коштів замовника надати освітню послугу. Згідно договору обумовлена вартість освітньої послуги на першому курсі становить 6000 злотих за рік на стаціонарній формі та 4800 злотих на рік на нестаціонарній формі навчання.

ОСОБА_6 навчається в Міжнародій вищій школі логістики та транспорту у Вроцлаві, згідно квитанції ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що за навчання було сплачено 1315 євро. З урахуванням офіційного курсу НБУ станом на 12.03.2018 року вказана сума складає 42606 грн.

З копії квитанції виданої ФОП ОСОБА_7 до прибуткового ордеру №1 від 14.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_6 знаходився на ортодонтичному лікуванні з 18.03.2015 року по 14.07.2017 року, за яке було прийнято оплату в розмірі 15000 грн..

Вказані обставини визнаються сторонами та підтверджуються письмовими доказами.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Виходячи із вимог ст. 185 СК України, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком обох батьків дитини незалежно від сплати одним з них аліментів. І закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Встановлено, що позивач понесла витрати на оплату навчання сина до досягнення ним повноліття. А саме за її кошти було проведено оплату за навчання в сумі 42606 грн.. Також на ортодонтичне лікування сина позивачем було витрачено 15000 грн., при цьому відповідачем добровільно було сплачено 4000 грн. Дані обставини визнаються відповідачем.

Відтак, позивачем витрачено на оплату навчання та лікування сина 57606 грн.

Суд вважає, що сторони порівну повинні взяти участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених оплатою за навчання та лікуванням. Тому відповідач повинен понести додаткові витрати в розмірі 28803 грн. Із цієї суми відповідачем добровільно було сплачено 4000 грн. Тому з відповідача підлягають стягненню додаткові витрати в розмірі 24803 грн.

Вказаний розмір витрат суд вважає обґрунтованим, справедливим і таким, що відповідає матеріальному становищу відповідача, та не позбавить його можливості утримувати іншу дитину.

При цьому посилання відповідача на те, що він не зможе нести додаткові витрати на дитину в більшому розмірі ніж 13473,38 грн. суд вважає необґрунтованими. Зокрема, надані відповідачем квитанції про придбання ліків самі по собі не є належним підтвердженням необхідності їх придбання.

Разом з тим, суд вважає такими, що не належать до додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами, вказані позивачем витрати: плата за послуги з допомоги у підготовці до вступу в іноземний навчальний заклад; плата за навчання на підготовчому курсі із вивчення польської мови у Міжнародній вищій школі логістики та транспорту у Вроцлаві; плата за медичне страхування; орендна плата за проживання; плата за придбання ноутбука «LENOVO», миші та налаштування; плата за автобусний квиток з Вроцлава до Вінниці 24.09.2017 року; плата за автобусний квиток з Вінниці до Вроцлава; плата за проїзні квитки у громадському транспорті Вроцлава з серпня по жовтень 2017 року; плата за послуги письмового перекладу.

При цьому суд враховує, що позивачем не доведено, що відповідач надавав свою згоду на те, щоб їх дитина навчалась за кордоном. Відтак, не доведено й те, що витрати на вивчення іноземних мов, підготовка до навчання, проживання та проїзди до навчального закладу, страхування, придбання ноутбука, оплата перекладу зумовлені особливими потребами. При цьому суд враховує, що з відповідача стягувались аліменти на утримання сина, тобто кошти, які мають бути спрямовані, зокрема, на його проживання. Тому в частині стягнення з відповідача половини цих витрат позов не підлягає задоволенню.

Понесені позивачем витрати на правову допомогу, враховуючи положення ч. 2 ст. 141 ЦПК України та зважаючи на часткове задоволення позову, підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1732,08 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору. При цьому із витрат позивача на правову допомогу підлягають виключенню 800 грн. (із заяви про збільшення позовних вимог від 13.03.2018 року видно, що за складання позовної заяви позивач сплатив 1000 грн., а за складання заяви про збільшення позовних вимог 700 грн., а не так, як зазначено у наданому акті виконаних робіт 1250 грн. та 1250 грн. відповідно. Враховуючи вказану невідповідність, суд вважає доведеними витрати на правову допомогу в сумі, що менше на 800 грн. (250+550), ніж вказано в акті виконаних робіт позивачем (1250 1000 = 250; 1250 -700=550).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 182, 185, 199, 200 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України суд ,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 24803 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 704,8 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1732,08 грн. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області.

Дата складення повного судового рішення - 21 червня 2018 року.

Суддя: