Справа № 361/1459/18
Провадження № 2/361/1595/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Латенко Л.П., Семінська Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позивач зазначала, що з 30 серпня 2002 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Одруження з відповідачем виявилося невдалим і в 2007 році шлюб між ними було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 511 від 21.09.2007 р. Після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на «ОСОБА_1».

Після розірвання шлюбу відповідач з неповнолітнім сином не спілкується, не зустрічається з ним, не цікавиться його здоров'ям, шкільним життям та духовним розвитком. Матеріальної допомоги на утримання сина не надає, неповнолітня дитини проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав по відношенню до його неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з тим, шо він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь позивача у розмірі 1000 грн. щомісячно з моменту подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судове засідання представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області Сундук Л.І. не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти їх задоволення в повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який в 2007 році було розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 511 від 21.09.2007 р. Після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на «ОСОБА_1» (а.с.10).

Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Відповідно до довідки від 20.01.2018 р. № 1-1/923, неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Згідно акту обстеження умов проживання від 08.12.2017 р. № 405, складеного спеціалістами служби у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради Київської області, позивач ОСОБА_1 разом із сином проживають у будинку АДРЕСА_1. Для дитини виділена окрема мебльована кімната: присутнє спальне місце, робоча зона для навчання та відпочинку. Для проживання та індивідуального розвитку дитини створені належні умови. Дитина у повному обсязі забезпечена одягом, продуктами харчування, речами індивідуального користування, шкільним приладдям та іншими необхідними речами (а.с.11).

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається в Броварській загальноосвітній школі І-ІІІ ст. № 3. Відповідно до характеристики, наданої класним керівником та директором школи, ОСОБА_3 навчається у вищезазначеній школі з першого класу, наразі він учень 8-Б класу. Мати дитини приймає активну участь у навчанні та вихованні сина. За час навчання дитини в школі, батька жодного разу в школі не бачили. ОСОБА_2 не відвідував батьківських зборів та не телефонував класному керівнику (а.с.15).

Відповідно до протоколу бесіди від 28 листопада 2017 року спеціаліста служби у справах дітей та сім'ї БМР з неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 проживає разом з мамою, бабусею та дідусем, має з ними гарні стосунки. На прохання розповісти про свого батька, ОСОБА_3 повідомив, що його батьки багато років тому розлучилися. Останнього разу ОСОБА_3 бачив батька у шестирічному віці. З того часу батько не шукав зустрічі з сином, не цікавився його життям, не виховував та не утримував хлопця. ОСОБА_3 наголосив, що не пам'ятає зовнішність батька. ОСОБА_3 підтримує маму в намірі позбавити батьківських прав ОСОБА_2 (а.с.12).

Позивач ОСОБА_1 з 2014 року працює в Броварському навчально-виховному об'єднанні на посаді секретар-друкарка, отримує заробітну плату у розмірі 7000 грн. щомісячно, згідно довідки від 17.01.2018 р. № 5 (а.с.14).

Згідно висновку від 26.12.2017 р. № 1-18/2302, орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з невиконанням ним своїх батьківських обов'язків (а.с.17-18).

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки повинні піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю.

Згідно ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до правильного висновку про те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що, відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і, на підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України, відповідач зобов'язана утримувати сина до досягнення ним повноліття.

В ст. 182 СК України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить: з 01 січня 2018 року - 1860 грн., з 01 липня - 1944 грн., з 01 грудня 2018 року - 2027 грн.

Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

За таких обставин, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з відповідною індексацією згідно закону, на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з 16 березня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_5.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, таким чином суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. (задоволення позовних вимог про стягнення аліментів).

Керуючись ст.ст. 143, 150, 164, 165, 180-184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. , 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав по відношенню до його неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з відповідною індексацією згідно закону, на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з 16 березня 2018 року по ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь матері дитини - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Сердинський