Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/80/18
Провадження № 2/506/113/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2018 року смт Окни

Суддя Красноокнянського районного суду Одеської області Бурдинюк О.С., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

20.02.2018 року, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, що був зареєстрований 15.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Красноокнянському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 11, обгрунтовуючи свою заяву відсутнію взаєморозуміння та різних поглядів на життя.

Ухвалою від 20.02.2018 року, даний позов залишено без руху, оскільки відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити серед іншого: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти.

Разом з тим, у позовній заяві дані відомості відсутні.

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору .

Як вбачається з ч.1 ст. 106 СК України, подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з матеріалів позову, підчас шлюбу у сторін народилися діти, разом з тим, на момент звернення до суду вони є повнолітніми. Доказів неможливості розірвати шлюб у порядку ст. 106 СК України позивачем не надано, а також не обгрунтовано підставу звернення до суду без вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Окрім того, у порушення п. 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем не додано відомостей про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи та підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого суду позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачу було надано строк для виправлення недоліків в строк не пізніше десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвала від 20.02.2018 року направлялась позивачу (21.02.2018 року) за адресою зазначеною у позовній заяві, а саме: Одеська область, смт Окни, вул. Манагарова, буд. 4. Будь-яких інших адрес для листування позовна заява не місить.

Однак, 02.03.2018 року повідомлення про вручення поштового відправлення повернуто на адресу суд без вручення адресату, з відміткою, що адресат за зазначеною адресою не проживає.

Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Таким чином, ухвала вважається доставленою. Разом з тим, позивачем недоліки не усунуто, ухвала суду не виконана, з клопотанням про продовження строку для усунення недоліків позивач не зверталася.

Крім того, слід звернути увагу, що з моменту звернення до суду (20.02.2018 року) пройшов значний проміжок часу, а саме більше місяця, однак, позивач жодним чином не поцікавилася долею свого позову та не виказала жодного інтересу до справи.

Так у справі «Каракуця проти України», Європейський суд з прав людини констатував відсутність порушення прав заявників, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також визнав неприйнятними скарги заявників за статтею 8 Конвенції, зазначивши, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 ЦПК України, не сплатить суму судового збору, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, з урахуванням зазначених обставин, позовна заява підлягає поверненню позивачу, що не позбавляє її права звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ч.ч.3, 4 ст.185 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції у частині повернення позовної заяви подається у порядку визначеному п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ ЦПК України протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_3