1Справа № 335/5419/18 2-о/335/91/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Геєць Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю, в якій вказав, що 20 лютого 2015 року помер ОСОБА_3, вітчим заявника, після його смерті залишилась спадщина у вигляді 1/6 частини квартири № 128, розташованої за адресою: Запорізької область, місто Запоріжжя, вулиця Перемоги, будинок № 115, що належала спадкодавцю на праві приватної спільної часткової власності.

Також зазначив, що 10.06.1981 року між матірю заявника ОСОБА_4 та ОСОБА_3, було укладено шлюб.

12.12.1998 року подружжя шляхом обміну нерухомого майна придбали квартиру № 128 за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Перемоги, будинок № 115, 1/2 частина якої належала ОСОБА_3, а 1/2 частина квартири, на праві спільної сумісної власності, рідному брату заявника ОСОБА_5, його дочці ОСОБА_6, та його жінці ОСОБА_7, які є громадяни ОСОБА_8 Федерації, не зареєстровані та не проживають в Україні за вказаною адресою.

В жовтні 2006 року ОСОБА_3 подарував 1/2 частину квартири № 128, що в будинку № 115 по вулиці Перемоги в місті Запоріжжі матері заявника, ОСОБА_4

В квітні 2008 року позивач дізнався про діагноз, який поставили його матері і переїхав жити до міста Запоріжжя у зазначену вище квартиру, щоб здійснювати нагляд за нею та провести останні часи разом, через місяць ОСОБА_4 померла, а він залишився проживати з відчимом за вказаною адресою.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину за законом, а саме - 1/2 належну їй частину квартири, оформили на трьох: два сини - ОСОБА_1 та громадянин РФ ОСОБА_5, а також чоловік померлої ОСОБА_3, по 1/6 частині кожному.

Згідно довідки № 71, виданої головою правління ЖБК №3 вчителів і працівників скляного заводу від 18.08.2015 року, спадкодавець постійно проживав і був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, крім нього зареєстровані особи в зазначеній квартирі відсутні.

Згідно довідки № 83, виданої головою правління ЖБК №3 вчителів і працівників скляного заводу від 25.02.2016 року, ОСОБА_1 проживав з квітня 2008 року та по день смерті ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1 та вів спільне господарство.

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з метою оформити спадщину після смерті ОСОБА_3, як його пасинок, але йому було відмовлено у прийняті заяви у зв'язку відсутності споріднення з померлим.

Заявник, посилаючись на те, що спадкодавець ОСОБА_3 був самотнім чоловіком, інших спадкоємців не мав, рідних дітей не мав, заявник, як його пасинок, здійснював постійний догляд, як за членом сімї, став йому як рідний син, а він йому, як батько, і тому на цьому етапі заявник постійно піклувався та турбувався за ним, мешкав з ним, весь цей час заявник особисто здійснював догляд за спадкодавцем, мешкав однією сім'єю і вів спільне господарство, допомагав йому у побуті, купував йому ліки, вів з ним спільний бюджет, разом облаштовував та вів сімейний побут, займався придбанням продуктів харчування, оплатою комунальних платежів, ремонтними роботами, замінив вікна в квартирі, вони разом мали взаємні права та обов'язки, просить встановити факт спільного проживання однією сімєю - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, більш ніж п'ять років до часу відкриття спадщини, тобто до дня смерті, а саме з квітня 2008 року по 20 лютого 2015 року, визнати ОСОБА_1 спадкоємцем 4-ї черги.

В судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав, після перерви надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримав у повному обсязі.

Заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, а також на вимогу суду надана копія спадкової справи №53/2015, відкритої 01.09.2017 року після смерті ОСОБА_3, померлого 20.02.2015 року.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до приписів статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що згідно до свідоцтва про народження ІІ-УР №163401, батьками заявника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с. 13).

10.11.1971 року шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розірвано, та ОСОБА_11 присвоєно прізвище «Новак», що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу І-КИ №291667 (а.с. 14).

10.06.1981 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб ІІ-КИ №314069 (а.с. 8).

12.12.1998 року подружжя шляхом обміну нерухомого майна придбали квартиру №128 за адресою: Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Перемоги, будинок №115, 1/2 частина якої належала ОСОБА_3, а 1/2 частина квартири, на праві спільної сумісної власності, рідному брату заявника ОСОБА_5, його дочці ОСОБА_6, та його жінці ОСОБА_7, які є громадяни ОСОБА_8 Федерації, не зареєстровані та не проживають в Україні за вказаною вище адресою (а.с. 12 ).

19.10.2006 року ОСОБА_3 подарував 1/2 частину квартири №128, що в будинку № 115 по вулиці Перемоги в місті Запоріжжі матері заявника ОСОБА_4 (а.с. 7).

16.05.2008 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_12 1-ЖС №110885 (а.с. 15).

19.09.2009 року ОСОБА_3, державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_13, видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, згідно до якого спадкове майно складає, з 1/2 частини квартири № 128, що в будинку № 115 по вулиці Перемоги в місті Запоріжжі, яка належить спадкодавцю на підставі договору дарування посвідченого Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою 19.10.2006 року за реєстровим № 2-4932. Крім того, на 1/3 частку вищезазначеного спадкового майна свідоцтво про право на спадщину видано ОСОБА_1, та ОСОБА_5 (а.с. 7).

20.02.2015 року ОСОБА_3 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть ОСОБА_12 І-ЖС №318600(а.с. 6).

Згідно довідки № 71, виданої головою правління ЖБК №3 вчителів і працівників скляного заводу від 18.08.2015 року, ОСОБА_3 постійно проживав і був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на день смерті за цією адресою постійно проживав і проживає ОСОБА_1 (а.с. 18).

Згідно довідки № 83, виданої головою правління ЖБК №3 вчителів і працівників скляного заводу від 25.02.2016 року, ОСОБА_1 проживав з квітня 2008 року та по день смерті ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1, та вів спільне господарство (а.с. 26).

17.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до приватного нотаріуса Новокаховського міського нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_14 про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_3 (а.с. 27).

Згідно до договору № 51 від 2015 року, ОСОБА_1 понесені витрати на поховання ОСОБА_3

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 23.03.2018 року відмовлено ОСОБА_1, у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право спадщину за законом на 1/6 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, оскільки відсутні документи, що підтверджують родинні відносини ОСОБА_3 з ОСОБА_1

Відповідно до листа приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 від 14.09.2018 року, нею після померлого 20.02.2015 року ОСОБА_3, відкрита спадкова справа №53/2015. Спадщину, яка складається з 1/6 частки квартири №128, що в будинку № 115 по вулиці Перемоги в місті Запоріжжі, прийняв спадкоємець за законом згідно ст. 1265 ЦК України ОСОБА_1, окрім якого до нотаріальної контори з заявами ніхто не звертався (а.с. 56).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16, підтвердили факт спільного проживання однією сімєю - ОСОБА_1 з ОСОБА_3, більш ніж п'ять років до часу відкриття спадщини, тобто до дня смерті, а саме з квітня 2008 року по 20 лютого 2015 року.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1218, 1220, 1221, 1258, 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За положеннями ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, в тому числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05. 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими відповідно до вимог ст. ст. 77-78 ЦПК України.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Встановлення факту постійного проживання однією сім`єю заявнику необхідно для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця, як спадкоємця четвертої черги, відповідно до ст. 1264 ЦК України, оскільки реалізувати своє право на оформлення спадщини він не може через відсутність документа, котрий свідчить про факт його родинних відносин із спадкодавцем ОСОБА_3

Проаналізувавши досліджені докази, суд вважає, що заявником надано належні та допустимі докази на підтвердження вимог про визнання факту його постійного проживання однією сім'єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки з урахуванням віку останнього він потребував догляду та допомоги, у зв'язку з цим заявник і проживав разом із ним.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню.

Оскільки заявник ОСОБА_1 в силу ст. 1264 ЦК України є спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_3, та на підставі ст. 1265 ЦК України прийняв спадщину за законом, підстави для визнання його спадкоємцем четвертої черги в рамках окремого провадження відсутні, тому в цій частині суд залишає вимоги його заяви без задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сімєю - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, більш ніж п'ять років до часу відкриття спадщини, тобто до дня смерті, а саме з квітня 2008 року по 20 лютого 2015 року.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.В.Геєць