Справа № 750/9957/17
Провадження № 2/750/174/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

судді - Рахманкулової І.П.,

із секретарем - Разумейко К.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання, пені за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат,

в с т а н о в и в :

17 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому уточнивши позовні вимоги згідно заяви від 30 січня 2018 року (а/с 51-53), просить стягнути аліменти на період навчання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 01 вересня 2017 року і до досягнення ним 23 років або припинення навчання, а також пеню за прострочення сплати аліментів станом на 08.02.2018 у сумі 9360 грн. 88 коп. та половину додаткових витрат, понесених на навчання сина в сумі 14080 грн.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, подав відзив на позов, у якому зазначив, що він позов визнає частково, а саме в частині стягнення аліментів на період навчання сина у розмірі 850 грн. щомісячно, а в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат на дитину позов не визнає, посилаючись на те, що ним створено нову сімю, на його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей та дружина, яка на даний час не працює. Крім того, відповідач зазначив, що він є інвалідом 2 групи, отримує невелику пенсію, часто хворіє, на підтвердження чого надав виписки-епікризи, а тому у нього немає фінансової можливості сплачувати аліменти у тому розмірі, що просить позивач. Відповідач зазначає, що аліменти сплачував несвоєчасно та у неповному розмірі через скрутне матеріальне становище та хвороби, внаслідок яких йому встановлено 2 групу інвалідності.

Заслухавши пояснення позивача, її представника та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 1998 року, який рішенням Лубенського міського суду Полтавської області від 28 травня 2003 року розірвано (а/с 6).

Від даного шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а/с 8).

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист № 2-554, виданий 26.05.2003 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, з виконання вказаного рішення суду перебував на виконанні в Лубенському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Як вбачається з довідки-розрахунку по виконавчому листу № 2-554 від 26.05.2003, відповідач аліменти сплачував несвоєчасно та не у повному обсязі, у звязку з чим за період з 01.01.2012 по 01.09.2017 утворилась заборгованість у сумі 22552 грн. 30 коп. (а/с 14-15).

У заяві про уточнення позовних вимог позивач зазначила, що відповідач з вересня 2017 року сплатив аліменти: 21 вересня 2017 року 700 грн., 28 листопада 2017 року 1565 грн. 27 коп. та 27 грудня 2017 року 1565 грн. 27 коп.

З 01 вересня 2014 року ОСОБА_4 навчається в Коледжі транспорту та компютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету, термін навчання до 30 червня 2018 року, що підтверджується довідкою № 30 від 06 вересня 2017 року (а/с 13).

Згідно договору № 8 про надання освітніх послуг від 13 серпня 2014 року та додаткової угоди до нього від 01 вересня 2015 року, загальна плата за навчання ОСОБА_4 в Коледжі транспорту та компютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету станом на 01.09.2015 становить 28160 грн. (2014-2015 н.р. 5960 грн., 2015-2016 н.р. 7400 грн., 2016-2017 н.р. 7400 грн., 2017-2018 н.р. 7400 грн.) (а/с 11, 12).

Як вказала позивач, починаючи з 2014 року вона сплатила за навчання сина кошти в загальній сумі 28160 грн., проте відповідач грошові кошти на навчання сина не надавав.

Судом також встановлено, що 16 вересня 2006 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5. Від даного шлюбу вони мають двох синів: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а/с. 64-66).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи (а/с. 68).

Відповідач зазначив та надав докази на підтвердження того, що його дружина ОСОБА_8 на даний час не працює, отримує допомогу по безробіттю, а тому перебуває на його утриманні. Крім того, відповідач вказав та надав виписки з медичної карти про те, що він часто хворіє та періодично перебуває на стаціонарному лікуванні (а/с. 61, 69-79).

Згідно інформації Лубенської обєднаної державної податкової інспекції, наданої на запит суду, вбачається, що ФОП ОСОБА_3 задекларував дохід від підприємницької діяльності за 2017 рік в розмірі 0 грн., інші доходи 400 грн. (а/с 97, 98-99).

З довідки Лубенського обєднаного управління Пенсійного фонду України від 24 листопада 2017 року за № 619/02-23/7 вбачається, що ОСОБА_3 отримує пенсію по інвалідності ІІ групи та за період з червня 2017 по листопад 2017 року отримав пенсію в розмірі 15632 грн. 81 коп. (а/с. 63).

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Враховуючи вимоги закону, матеріальний стан відповідача та те, що на його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на повнолітнього сина - ОСОБА_4, у розмірі 850 грн. щомісячно, на період його навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років, починаючи з 01 вересня 2017 року, оскільки відповідач визнає позов в частині стягнення аліментів не з дня предявлення позову до суду, а з 01 вересня 2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Відповідачем розрахунок заборгованості по аліментам не спростований.

Згідно ч. 1, 2 ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

З урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому, сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, у якому аліменти не сплачувались. Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, у якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Таким чином, здійснений позивачем розрахунок пені відповідає вказаному вище порядку нарахування пені.

З урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, платник аліментів є інвалідом 2 групи, періодично проходить стаціонарне лікування, його єдиним доходом є пенсія, а доходу від підприємницької діяльності ним не задекларовано і позивачем не надано доказів існування у відповідача іншого доходу, ніж пенсія), а тому, суд, керуючись ч. 2 ст. 196 Сімейного кодексу України, вважає за можливе зменшити розмір пені за вказаний позивачем у позові період до 3000 грн.

Також, суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат, понесених позивачем на навчання сина з наступних підстав.

Згідно ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

До особливих обставин законодавець відносить випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у звязку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Зі змісту ст. 185 Сімейного кодексу України вбачається, що вона регулює правовідносини між батьками за наявності додаткових витрат на дитину.

Частина 1 ст. 6 Сімейного кодексу України визначає, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Син сторін ОСОБА_4 досяг повноліття 31 серпня 2017 року, тобто правовідносини сторін, передбачені ст. 185 Сімейного кодексу України щодо стягнення додаткових витрат на неповнолітню дитину після зазначеної дати застосовуватися не можуть. Стягнення додаткових витрат на повнолітню дитину главою 16 Сімейного кодексу України не передбачено.

Матеріали справи свідчать, що з 01 вересня 2014 року ОСОБА_4 навчається в Коледжі транспорту та компютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету, термін навчання до 30 червня 2018 року. Згідно договору № 8 про надання освітніх послуг від 13 серпня 2014 року та додаткової угоди до нього від 01 вересня 2015 року, загальна плата за навчання ОСОБА_4 в Коледжі транспорту та компютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету станом на 01.09.2015 становить 28160 грн., які вже сплатила позивач.

При цьому, суд враховує, що витрати позивача викликані не особливими обставинами у вигляді розвитку здібностей дитини, а у звязку з бажанням ОСОБА_4 продовжити навчанням у Коледжі транспорту та компютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету, а тому підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат суд не вбачає.

Оскільки відповідач є інвалідом 2 групи, а тому він звільнений від сплати судового збору, у звязку з чим судовий збір з нього не стягується.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання, пені за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 850 грн. 00 коп., на період його навчання в Коледжі транспорту та компютерних технологій Чернігівського національного технологічного університету до 30 червня 2018 року, але не більше як до досягнення ним 23 років, починаючи з 01 вересня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 3000 грн. 00 коп. (три тисячі грн. 00 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.03.2018.

Суддя