Справа № 146/479/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" червня 2018 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря Бойко Т.Є.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягування аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2018 року ОСОБА_1 подала до Томашпільського районного суду даний позов, в якому просить збільшити розмір стягнення аліментів визначений рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2017 року та стягувати з ОСОБА_2 на її користь, аліменти на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 1000 грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовано наступним.

02 жовтня 2011 року сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано 14 грудня 2016 року.

Від спільного проживання у сторні 09 жовтня 2013 року народився син ОСОБА_3, в свідоцтві про народження якого сторони записані батьками.

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2017 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн.

Позивач зазначає, що на даний час на законодавчому рівні збільшено прожитковий мінімуму для дитини відповідного віку.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак направив на адресу суду заяву, згідно якої справу просить розглядати без його участі, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статей 4, 5 ЦПК України особа має право на судовий захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 11 листопада 2012 року між сторонами було укладено шлюб, який було розірвано рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 14 грудня 2016 року. Після розірвання шлюбу позивачці відновлено її дошлюбне прізвище ОСОБА_1 (а.с.5).

Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про народження якого батьками записані сторони (а.с.4).

Згідно довідки № 37/3 від 18 січня 2018 року виданої Томашпільською селищною радою Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_1 про те, що на її утриманні знаходиться син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Рішенням Томашпільського районого суду Вінницької області від 22 лютого 2017 року вирішено: стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень щомісячно починаючи стягнення з дня звернення до суду, а саме з 16 січня 2017 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7).

На виконання даного рішення суду 22 березня 2017 року Томашпільським районним судом Вінницької області було видано виконавчий лист № 146/74/17 (а.с. 8).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі).

Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2018 рік в Україні втановлюються Законом «Пpo Державний бюджeт на 2018 рік» за пoданням Міністерства фінансів.

Так, статтею сьомою даного Закону встановлено такі прожиткові мінімуми: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 травня - 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв»язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров»я когось із них.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Як було встановлено, на підставі рішення Томашпільського районного суду від 22 лютого 2017 року аліменти із відповідача стягувалися в твердій грошовій сумі у розмрі 600 грн, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає збільшеню з твердої грошової суми 600 грн на тверду грошову суму 1000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Суд дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, виходячи з встановлених обставин справи та рівності обов»язку обох батьків утримувати дитину, враховуючи те, що аліменти на дитину стягуються, відповідач записаний батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження, інтереси самої неповнолітньої дитини, приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітньої дитини, доцільно змінити розмір аліментів, визначених рішенням Томашпільського районного суду від 22 лютого 2017 року, а тому позовна заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, якщо станом на 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1762,00 гривень, тому ставка судового збору в даній справі становитиме 704,80 гривень.

Таким чином з ОСОБА_2 підлягає стягненню в доход держави 704,80 гривень судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статями 180-182, 191, 198-200 СК України, статями 12, 13, 76-81, 95, 141, 228, 229, 235, 258, 263, 264, 265, 268,354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягування аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити повністю.

Змінити розмір стягуваних аліментів із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначений рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 22 лютого 2016 року.

Призначити даним рішенням новий розмір аліментів, а саме стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, жительки с. Ракова вул. Сонячна, 15 Томашпільського району Вінницької області, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, 09 жовтня 2013року народженняв твердій грошовій сумі 1000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили.

Виконавчий лист, виданий на виконання рішення Томашпільського районного суду Вінницької області по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання дитини - відкликати після набрання даним рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2в дохід держави 704,80 гривень (сімсот чотири гривні 80 копійок) судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_5