Дата документу 27.03.2018
Справа № 320/2176/17-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Купавської Н.М.

при секретарі - Чудаковій А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення особи від права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить усунути відповідачку від права на спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В судовому засіданні позивачка пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її брат ОСОБА_4 Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1, який належав йому на праві приватної власності. Спадкоємців першої черги за законом після смерті брата немає, вона є спадкоємицею другої черги за законом, оскільки є рідною сестрою померлого. Вона прийняла спадщину після смерті брата шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Між тим, позивачка не має можливості оформити спадщину після смерті брата у зв'язку з тим, що її брат за 2 місяці до своєї смерті зробив особисте розпорядження - заповіт, яким заповідав все належне йому майно відповідачці ОСОБА_3. Відповідачка є рідною дочкою колишньої дружини її брата, яка скориставшись його довірою тим, що коли у брата виявили пухлину органів брюшної полості, завірила його в повному одужанні та зціленні від хвороби у народних знахарів, після чого повезла ОСОБА_4 до свого місця проживання в смт.Якимівка. В той же день, вона відвезла брата до приватного нотаріуса Якимівського нотаріального округу ОСОБА_5, який посвідчив заповіт, в якому ОСОБА_4 заповідав все належне йому майно відповідачці. Коли вона дзвонила брату, то останній скаржився, що його не лікують, гроші закінчилися та у нього забрали паспорт і він не може повернутися додому та хоче скасувати раніше складений заповіт на відповідачку. Пізніше, коли вона намагалася сама додзвонитися та відшукати брата в смт.Якимівка, то все було марно, а після звернення до поліції дізналася, що брата вже немає в живих і що він похований в смт.Якимівка. Вона вважає, що відповідачка своїми діями перешкоджала її брату скасувати заповіт.

Представник позивачки - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просила задовольнити позов, в обґрунтування якого зазначила, що позивачка, яка є рідною сестрою померлого ОСОБА_4, здійснювала догляд за хворим братом, оплачувала йому операцію та подальше лікування. Тоді як відповідачка, яка ніким не доводиться померлому, скориставшись його довірливістю, перевезла останнього до свого помешкання і в той же день у приватного нотаріуса було складено заповіт на відповідачку. Однак, в подальшому брат в телефонних розмовах із сестрою повідомляв намір скасувати даний заповіт, але не міг цього зробити оскільки у нього забрали паспорт, а із-за відсутності коштів не мав можливості приїхати назад додому. Тому, вона вважає, що такі дії зі сторони відповідачки свідчать про умисне перешкоджання спадкодавцеві скасувати заповіт.

Відповідачка та її представник - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі та пояснили, що за життя у ОСОБА_4 із своєю рідною сестрою ОСОБА_2 були погані відносини, вони хоча і проживали поряд, але не спілкувалися. Шлюб між ОСОБА_4 та матір'ю відповідачки - ОСОБА_8 не розірваний, оскільки заочне судове рішення про розірвання шлюбу між ними скасовано, провадження закрито. Ніхто ОСОБА_4 не примушував до написання заповіту та ніхто його не утримував насильно. Він до останнього місяця свого життя особисто їздив до с.Костянтинівка, щоб отримати пенсію. Його остання воля була така, щоб його поховали в смт.Якимівка та щоб на похорони не приходила його сестра. Відповідачка виконала його волю і тому не повідомила позивачку про смерть брата.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, вважає необхідним відмовити у задоволенні позову з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.7/, який був рідним братом позивачки ОСОБА_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та копією свідоцтва про одруження їхніх батьків /а.с.8-9/.

За життя ОСОБА_4 25 липня 2016 року склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідав ОСОБА_3, відповідачці у справі /а.с.58/.

Після його смерті заяву про прийняття спадщини за законом подала позивачка ОСОБА_2, як сестра померлого, а також відповідачка ОСОБА_3, яка прийняла спадщину за заповітом, що підтверджується копією спадкової справи №64/2016, заведеної після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області Чупрун Т.А. /а.с.43-66/.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

Відповідно до ч.2 статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині.

Для усунення відповідача від права на спадкування із застосуванням положень вказаної норми позивачка мала б надати суду беззаперечні докази таких обставин (у сукупності), зокрема, докази того, що спадкодавець мав дійсні наміри скасувати заповіт, а відповідачка вчиняла або намагалася вчинити певні реальні дії щодо умисного перешкоджання спадкодавцю в цьому.

Щодо намірів спадкодавця позивачка стверджує, що померлий нібито повідомляв їй про свої наміри скасувати заповіт, але допитаним в судовому засіданні всім свідкам про такі наміри спадкодавця нічого не відомо.

Так само жодному із допитаних в судовому засіданні свідку не відомо про будь-які дії відповідачки насильницького характеру - чи то фізичний вплив, чи то психологічний вплив (погрози), які б можна було вважати перешкоджанням спадкодавцю скасувати заповіт.

Згідно довідки виконавчого комітету Якимівської селищної ради ОСОБА_4 на день смерті проживав разом із відповідачкою ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 /а.с.103 /.

Крім того, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10, яка живе по сусідству із ОСОБА_3 в смт.Якимівка, пояснила, що родина була дружньою, все робили разом, жодних сварок чи бійок між спадкодавцем та його дружиною або відповідачкою свідок не чула та не бачила.

Також обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка посилається на те, що відповідачка забрала паспорт спадкодавця, не давала грошей та можливості подзвонити по телефону.

Однак, дані доводи не знайшли підтвердження в судовому засіданні та спростовуються показаннями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, які є близькими друзями відповідачки, та пояснили, що ОСОБА_4 вони знали давно, із ним спілкувалися. ОСОБА_4 їм ні на що не скаржився, він торгував черешнею, часником, цибулею, а по п'ятницях виходив на базар до «залізячників». При цьому, він ні у кого не просив телефон, щоб зробити дзвінок. Сестра відповідачки ОСОБА_13 також підтвердила, що ОСОБА_4 до останнього сам їздив за пенсією в с.Костянтинівка.

Щодо твердження позивачки, що її брат не міг повернутися додому через брак коштів, то дана обставина не знайшла свого підтвердження, оскільки допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона працювала на пошті в мс.Костянтинівка та видала пенсію мешканцям села. Вона пам'ятає ОСОБА_4, який особисто кожного місяця приїжджав до неї та особисто отримував пенсію. А останній раз у вересні місяці його привозили на червоній машині, він з автомобіля не виходив, отримав у неї пенсію, розписався. На її запитання повідомив, що йому зробили операцію.

Показання свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 судом не беруться до уваги, оскільки з пояснень вказаних свідків не встановлено про їх обізнаність про перешкоди відповідачкою спадкодавцеві у скасуванні заповіту. ОСОБА_15 є сином позивачки і може бути заінтересованим у результатах розгляду справи.

Заповіт був складений в липні 2016 року і в ОСОБА_4 було достатньо часу його змінити чи скласти новий на користь позивачки. Як встановлено в судовому засіданні він сам до вересня 2016 року їздив за пенсією в с.Костянтинівка, а у вересні його привозила відповідачка, коли він особисто отримав пенсію, тобто, гроші в нього були і в будь-який момент він міг залишитись у себе в будинку в с.Костянтинівка та при бажанні не повертатись до дружини та відповідачки.

Так, відповідно до довідки КУ «Мелітопольський онкологічний диспансер» Запорізької обласної ради від 02.12.2016, № 681, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував на обліку у Мелітопольському онкологічному диспансері з 01.06.16 року з діагнозом «Карцинома селезінкового кута ободової кишки ст.ІV ТЗNОМ1 mts hераг гр. IV». Стан на момент огляду середньої тяжкості. Видана довідка на симптоматичне лікування за місцем проживання та призначення при больовому синдромі наркотичних засобів. Догляд за стомою /а.с.10/.

Але, навіть при такому захворюванні всі свідки пояснили, що ОСОБА_4 сам пересувався, навіть торгував, їздив за пенсією з смт.Якимівка Якимівського району до с.Костянтинівка Мелітопольського району. І тільки останній раз у вересні 2016 року його привозила за пенсією відповідачка.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт.

Даний заповіт не скасований.

Крім того, суду не було надано доказів про існування звернень до органів внутрішніх справ з приводу здійснення такого тиску або будь-якої неправомірної поведінки відповідачки у відношенні спадкодавця або позивачки.

Більш того, навіть якщо б заповіт був скасований, то позивачка не мала б права на спадкування, оскільки спадкоємцем за законом першої черги була б його дружина - мати відповідачки, оскільки з матеріалів справи вбачається, що заочне рішення про розірвання шлюбу судом скасовано та закрито провадження по справі у зв'язку зі смертю позивача /а.с.89-91/.

Таким чином, твердження позивачки про наміри спадкодавця скасувати заповіт є лише припущеннями, які не можуть бути узяті судом до уваги при ухваленні рішення у цій справі, в силу ч.6 статті 81 ЦПК України, відповідно до якої доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 81 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повитнна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Таким чином, фактичні підстави усунення відповідачки від права на спадкування із застосуванням положень ч. 2 ст. 1224 ЦК України відсутні.

Враховуючи викладене, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, позивачкою не надано, а судом не добуто жодних переконливих доказів на їх підтвердження, що дає підстави суду відмовити у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.1224, 1254 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення особи від права на спадкування відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ: