Справа № 182/1644/18
Провадження № 2/0182/3479/2018
У Х В А Л А

Іменем України

06.12.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Багрової А.Г. розглянувши заяву ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 05.12.2018 року подала заяву про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, оскільки у неї наявні докази, які необхідні для повного та всебічного розгляду справи та у долученні яких є обєктивна необхіність .

По-перше, суд зазначає, що статтею 9 ЦПК України, ст. 12 ч. 1 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що цивільне судочинство здійснюється державною мовою.

Як вбачається з поданої заяви вона викладена російською мовою.

Державною мовою України є українська мова (стаття 10 Конституції України ).

Держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Як роз'яснив Конституційний Суд України у Рішенні від 14.12.99 N 10-рп/99 (справа N 1-6/99) положення частини першої статті 10 Конституції України, за яким "державною мовою в Україні є українська мова", треба розуміти так, що українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п'ята статті 10 Конституції України).

Таким чином, суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що всі клопотання та заяви по суті справи та з процесуальних питань повинні подаватись до суду на українській мові.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є громадянкою України, проживає та зареєстрована на території України, а тому звернення до суду з заявою повинно здійснюватися державною мовою.

Дослідивши заяву позивача про розгляд справи з викликом сторін та матеріали справи, суд вважає, що викладені в заяві доводи про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не є підставою для задоволення клопотання, оскільки предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Окрім того, суд зазначає, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін позивач має подати разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно матеріалів справи, судом встановлено, що позивач отримала відзив на позовну заяву 02.11.2018 року (а.с. 148,151), а із заявою про розгляд справи з викликом сторін позивач звернулась до суду лише 05.12.2018 року.

На підставі ст. 279 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін .

Розяснити позивачу про передбачене право на користування послугами перекладача, а подання всіх заява та клопотань до суду повинно вчинятись державною (українською) мовою, оскільки відповідно до статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_2