Провадження №2/712/2571/18
27 листопада 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі :
головуючого судді Мельник І.О.
з участю секретаря Хоменко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Черкаської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_1 звернулися до суду із позовом до Черкаської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що 24 вересня 2015 року померла їхня бабуся ОСОБА_3. Вказали, що прізвище ОСОБА_4 було змінено з «Упірова» на «Бабошко» на підставі свідоцтва про зміну імені від 09.12.2010. Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину квартири № 121 по вул. О.Теліги (Конєва), 11 в м. Черкаси. За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, яким заповідала все своє майно, що їй належить, своїм онукам ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Зазначили, що на час відкриття спадщини проживали разом з бабусею та були зареєстровані за однією адресою. Вказали, що зверталися в Першу Черкаську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак не змогли отримати свідоцтво про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригінала документа, який встановлює право власності спадкодавця на спадкове майно. Таким чином, вони позбавлені можливості провести державну реєстрацію свого права, оскільки в них відсутні належні документи, які підтверджують їх право власності. Просять суд визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири № 121 по вул. О.Теліги (Конєва), 11 в м. Черкаси в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 24 вересня 2015 року.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.10.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.11.2018 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті.
В судове засідання позивачі не зявилися, представник позивачів ОСОБА_5 скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов.
Представник відповідача ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, скерував до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи поклався на розсуд суду.
У зв'язку з неявкою сторін фіксація судового процесу технічними засобами е здійснювалася.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Оскільки представником відповідача подано заяву про розгляд справи без його участі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 24 вересня 2015 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_7 І-СР № 265127 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції 29.09.2015.
Згідно з свідоцтвом про зміну імені Серії І-СР № 003410 від 09 грудня 2010 року ОСОБА_4 змінила прізвище з «Упірова» на «Бабошко», про що зроблено відповідний актовий запис № 68.
Відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 11.02.1998 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1.
Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.07.2010 після смерті батька ОСОБА_8 ? частину вказаної квартири успадкувала ОСОБА_10.
Відповідно до довідки № 4301 від 02.08.2018 КПЧОО БТІ, станом на 01.01.2013 квартира № 121 по вул. Олени Теліги (Конєва), 11 в м. Черкаси зареєстрована за ОСОБА_9 та ОСОБА_10.
За життя ОСОБА_9 склала заповіт.
Як вбачається із заповіту від 25.05.2009, посвідченого нотаріусом Третьої Черкаської державної нотаріальної контри ОСОБА_11 ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповідає у рівних частинах ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири № 121 в м. Черкаси по вул. О.Теліги (Конєва), 11.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Як вказали позивачі, вони зверталися в Першу Черкаську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак не змогли отримати свідоцтво про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригінала документа, який встановлює право власності спадкодавця на спадкове майно.
Згідно з п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи,яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Частиною 1 статті 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно з листом Першої Черкаської державної нотаріальної контори від 23.11.2018 після смерті ОСОБА_3, померлої 24 вересня 2015 року спадкова справа не заводилась.
Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК).
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Враховуючи наведені вище обставини, а також приймаючи до уваги те, що позивачі у встановленому законом порядку звернулися з заявою про прийняття спадщини, однак отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, внаслідок чого позбавлені можливості реалізувати свої спадкові права та набути право власності на майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, суд приходить висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 258, 259, 263-268 ЦПК України, ст.ст.16, 392, 1222, 1261, 1268 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Черкаської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (ІАН НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 (Конєва) в м.Черкаси в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 24.09.2015.
Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до апеляційного суду Черкаської області через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 07.12.2018.

Головуючий І.О.Мельник