ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року

м. Харків

справа № 645/5599/18

провадження № 22-ц/818/340/18

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: Прокуратура Харківської області,

відповідач: Державна казначейська служби України,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями та діями за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2018 року (в складі судді Бондарєвої І.В.),

встановив:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями та діями, в якому просив стягнути з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання в безспірному порядку на його користь з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України компенсацію моральної шкоди в розмірі 59568000 гривень, спричиненої посадовими (службовими) особами Прокуратури Харківської області, зокрема прокурорами ОСОБА_2 та її підлеглими, що порушують принципи допустимості, розумності та доцільності, принижують честь та гідність заручників, його родичів, працівників його підприємств та його, погіршують стан його здоров'я, в інтересах та на користь грабіжників.

Позов мотивований тим, що начальник організаційно-методичного відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури (Прокуратури Харківської області) ОСОБА_2 та прокурори, що їй підпорядковані, протягом тривалого часу використовують та приховують злочини суддів і прокурорів регіональних прокуратур проти позивача, ОСОБА_3, заручників, підприємств.

Зокрема, з кінця літа 2018 року ОСОБА_2 та підпорядковані їй прокурори приймали, але не реєстрували заяви позивача про нові злочини проти правосуддя, приховуючи їх, не надавали позивачеві копії витягів із ЄРДР; незаконно реєстрували в ЄРДР та проти волі позивача розслідують вигадані відомості, через корупцію використовують та приховують грабіж в особливо великих розмірах, з утриманням, використанням, обманом і знищенням заручників.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями та діями.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся на цю ухвалу з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку стосовно того, що він оскаржує рішення, дії та бездіяльність прокурора стосовно невнесення відомостей до ЄРДР. Він просить стягнути моральну шкоду в зв'язку із неправомірними діями та бездіяльністю відповідачів.

В судове засідання сторони не з'явились, повідомлені про час та місце розгляду справи про що свідчать зворотні повідомлення.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, не здійснення інших процесуальних дій, які він зобов'язаний вчинити у строк, - визначений Кримінально-процесуальним кодексом України, за таких обставин вважав необхідним відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1, оскільки в рамках цивільного судочинства відсутні передбачені законом права та можливості суду визначити законність чи незаконність дій посадових осіб прокуратури Харківської області, таким чином, вирішив, що вказана заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погодитись не може виходячи з наступного.

Відповідно до статтей 1, 3 ЦК України, статтей 2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до пунктів 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями та діями посадових (службових) осіб Прокуратури Харківської області, в якому просив стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 59568000 гривень, спричиненої посадовими (службовими) особами Прокуратури Харківської області з посиланням на вимоги ст..ст.23, 1174, 1176 ЦК України. (а.с.1-6).

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2018 року- скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 04 грудня 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко