Провадження № 22-ц/772/657/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сичук М.М.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 рокуСправа № 127/16447/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Шемети Т. М.,

суддів: Панасюка О. С., Якименко М. М.,

секретар судового засідання Куленко О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3 (помер),

відповідач (особа яка подала апеляційну скаргу) - ОСОБА_4,

відповідач - Агрономічна сільська рада Вінницького району Вінницької області,

третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області в особі Державного кадастрового реєстратора,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Апеляційного суду Вінницької області в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2017 року в складі судді Сичука М. М., постановлену в м. Вінниці, дата повного складання тексту ухвали відповідає даті її постановлення,-

в с т а н о в и л а :

В серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання недійсним та скасування рішення та визнання недійсним державного акту, припинення права власності, у якому ставив вимогу визнати недійсним та скасувати рішення Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області про затвердження документації із землеустрою та передачу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки та визнати недійсним і скасувати державний акт від 06.03.2006 року серії НОМЕР_2 виданий ОСОБА_4 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 та припинити право власності на неї. Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на зазначену земельну ділянку.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову: накладено арешт на земельну ділянку, кадастровий номер: НОМЕР_1, належну ОСОБА_4, згідно державного акту від 06.03.2006 року серії НОМЕР_2 та зазначено, що ухвалу допущено до негайного виконання (ч. 9 ст. 153 ЦПК України, в редакції чинній на день постановлення ухвали).

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що предметом спору є земельна ділянка, власником якої є відповідач ОСОБА_4, яка має можливість відчужити земельну ділянку у власність інших осіб та здійснити інші дії, пов'язані з переходом прав на земельну ділянку, що утруднить виконання судового рішення, а обраний позивачем захід забезпечення позову є співмірним та відповідає змісту позовних вимог. При цьому суд керувався нормами ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України (в редакції 2004 року, що була чинною на день постановлення оскаржуваної ухвали).

16.02.2018 року на таку ухвалу ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, просить її скасувати, прийняти нову, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржувана ухвала про вжиття заходів забезпечення позову була постановлена за її відсутності, чим порушено її право на захист, на подання доводів та заперечень відносно поданого клопотання та принцип змагальності сторін, а також її право власності. Вважає, що суд прийшов до передчасного висновку про наявність між сторонами спору, адже існує можливість врегулювання виниклої ситуації в позасудовому порядку.

Правом подати відзив на апеляційну скаргу Агрономічна сільська рада не скористалась.

Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області надало суду пояснення, у яких просить провести розгляд справи без участі представника, вказує, що рішення за результатами розгляду даної справи не може вплинути на права та обов'язки Головного управління, а тому при розгляді апеляційної скарги покладається на розсуд суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно з п. 8 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Тому справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

За змістом статті 374 ЦПК України, апеляційний суд вправі залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, Апеляційний суд Вінницької області дійшов наступних висновків.

Судом установлено наступне:

ОСОБА_4 є власником земельної ділянки кадастровий номер: НОМЕР_1 (витяг з державного земельного кадастру а.с. 26, 27).

01.08.2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що у зв'язку із виділенням земельної ділянки відповідачу порушено межі його земельної ділянки, він як власник земельної ділянки не надавав жодних погоджень на вилучення частини його земельної ділянки, рішення про надання земельної ділянки ОСОБА_4 прийняте без вилучення її з користування. Отже, діями відповідачів порушено його права як власника і користувача земельної ділянки, і він має право на їх відновлення згідно ст. 152 ЗК України, зокрема шляхом визнання недійсними рішень, на підставі яких відповідачу виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку, та самого державного акту.

Відповідно до статей 149, 150 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись із доводами апеляційної скарги про те що постановлення ухвали призвело до протиправного втручання у гарантоване ОСОБА_4 Конституцією України право власності. Суд враховує, що саме по собі накладення арешту на спірне майно без наміру власника його відчужити жодним чином не впливає на правовий статус майна і не впливає на права і законні інтереси такого власника. Накладення арешту на спірну земельну ділянку не є втручанням держави в право ОСОБА_4 на володіння її майном, водночас арешт земельної ділянки полягає лише в тимчасовому обмеженні можливості відповідача розпорядитися цим об'єктом нерухомого майна та не перешкоджає відповідачу вільно володіти та користуватися ним, вказане втручання не є обтяжливим та не призводить до незворотних наслідків.

Аргументи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції порушено право ОСОБА_4 на захист, на подання доводів та заперечень відносно поданого клопотання та принцип змагальності сторін, так як оскаржувана ухвала про вжиття заходів забезпечення позову була постановлена за її відсутності є необґрунтованими, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України (чинної на день розгляду заяви) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на викладене ґрунтуються на законі та відповідають матеріалам справи висновки суду першої інстанції про те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на земельну ділянку може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення заявлених позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення в частині та визнання недійсним державного акту, припинення права власності.

Відтак, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін, як таке що постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Судді: підпис О. С. Панасюк

підпис М. М. Якименко

Згідно з оригіналом

головуючий суддя Т. М. Шемета