Дата документу 25.06.2018
Справа № 501/1067/18
РІШЕННЯ
19 червня 2018 року.
Іллічівський міський суд Одеської області.
Суддя Максимович Г.В.
Секретар Самойленко Т.О.
Справа №501/1067/18
Відповідач: ОСОБА_2.
- визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2;
- визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 44,80 кв.м., житловою площею 25,9 кв.м.
Позиція позивача: перебуваючи в шлюбі з відповідачем була придбана АДРЕСА_2, яка є спільною власністю подружжя, однак відповідач в добровільному порядку не бажає поділити вказану квартиру, в звязку з чим просить суд задовольнити позов.
Відповідач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Так як, відповідач в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, від нього не надійшло повідомлень про причини не явки та він не надав відзив на позов, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
11 червня 1996 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.18).
15 вересня 2004 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.19).
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 26.04.2018р., яка набрало законної сили 03.06.2018р, був задоволений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а саме було вирішено:

-Договір купівлі-продажу №22199 від 26 грудня 1997 року, укладений між ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діяла від себе та від інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_2 - визнати дійсним.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 26.04.2018р. було встановлено, що 26 грудня 1997 року, через Одеську Товарну біржу, між ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діяла від себе та від інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу АДРЕСА_3 (нині м.Чорноморськ) Одеської області, який в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №22199.

Ч. 3 ст. 368 ЦК України передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст.60 СК України,- майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Враховуючи, що ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_4 (колишня назва м.Іллічівськ) Одеської області набула у власність під час шлюбу з ОСОБА_1, то суд дійшов висновку, що це майно є спільною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Ч. 1 ст. 69 СК України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Ч.1 1 ст.70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Зі змісту п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Ч.1 ст.4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Враховуючи, що АДРЕСА_5 (колишня назва м.Іллічівськ) Одеської області є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, то частки позивача та відповідача, у відповідності до вимог ст.70 СК України, є рівними.

Керуючись ст.ст.4, 9, 12, 265, 280-289 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 44,80 кв.м., житловою площею 25,9 кв.м.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Одеської області з дня отримання повного тексту.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1, проживає: Одеська область. АДРЕСА_6, паспорт серії КК468316.

Відповідач: ОСОБА_2, проживає: Одеська область. АДРЕСА_6, ІПН НОМЕР_1, паспорт Серії КЕ 311315.

Суддя: