Справа № 417/5168/18
Провадження № 2/417/91/18
РІШЕННЯ

Іменем україни

"03" квітня 2018 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Шкирі В. М.

за участі секретаря Грибєнік О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Марківка Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 23.04.2005 з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис №189.

Від даного шлюбу дітей немає.

Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, у зв'язку з чим з 2008 року шлюбні відносини фактично припинилися, проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливо, оскільки вони стали чужими людьми.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та її представника.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання у справі повідомлявся належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ст.1-1 ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», оскільки він зареєстрований на тимчасовоокупованій території України визначеній Верховною Радою України.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-БК №076037, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Чикал-Новицька) 23 квітня 2005 року укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис №189.

Із матеріалів справи встановлено, що від даного шлюбу сторони дітей не мають.

Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін фактично припинені з 2008 року, вони протягом десяти років проживають окремо та спільне господарство не ведеться, а тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, як стверджує позивач.

Відповідач своїм правом на подачу заперечень не скористався, а тому у суду нема підстав сумніватися у доводах викладених позивачем, як підставах для розірвання шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згоднен на примирення, а відповідач не скористалася своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач в своїй заяві просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище "Чикал-Новицька".

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №282420007 від 24.01.2018 про сплату судового збору в сумі 704 грн. 80 коп., а тому суд вважає необхідним стягнути їх з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 7, 8,12, 81, 141, 142, 258-259, 263, 264, 265, 273, 352, 355 ЦПК України, ст. ст. 104, 112-115 СК України,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (зареєстрована адреса місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Чикал-Новицька) зареєстрований 23 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис №189.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище «Чикал-Новицька».

Стягнути з ОСОБА_2 (картка платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (картка платника податків НОМЕР_2) судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Марківський районний суд протягом тридцяти днів з дня з дня складання цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Марківського районного суду В. М. Шкиря