Провадження № 2/344/4599/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд, Івано-Франківської області в складі:

Головуючого судді: Шамотайла О.В.

секретаря: Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що 29.05.2014 року вона одружилася з ОСОБА_2, відповідачем по справі, зареєструвавши шлюб у виконкомі Гутянської сільської ради Богородчанського району, Івано-Франківської області, актовий запис №7 (свідоцтво серії І-НМ №133364 від 29.05.2014р., а.с. 5). Від даного шлюбу у них є дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво серії І-НМ №257396 від 12.05.2014р., а.с.6).

Позивачка вказує, що сімейне життя у них з часом почало погіршуватися, що в кінцевому призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спору щодо місця проживання дитини та поділу майна між сторонами немає.

Просить позов задовольнити, розірвати шлюб, а розгляд справи проводити без її участі, про що подала заяву.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечував щодо задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення із наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні сторони подружніх відносин не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує.

Згідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач в заяві зазначила, що після розірвання шлюбу хоче надалі іменуватися цим прізвищем, просила на дошлюбне не змінювати.

Що стосується вимоги позову щодо визначення проживання неповнолітньої диини, то відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

То з цього приводу слід вказати таке.

Зважаючи на те, що між батьками досягнуто згоди щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки позивач у своїй заяві підтримала свої позовні вимоги та просить залишити дитину проживати з нею, а відповідач не заперечує щодо цього, то ця вимога позову теж підлягає до задоволення.

В той же час за вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому позивач у своїй заяві просить понесені нею судові витрати залишити за нею. Відтак суд вважає за можливе судові витрати понесені позивачем залишити за нею.

На підставі наведеного, 31 Цивільного кодексу України, ст.ст. 104, 109-112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267,273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, 01.03.1996р.н. (РНОКПП НОМЕР_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_2, 13.10.1992р.н. (РНОКПП не встановлено, проживаючим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3), укладений 29.05.2014 року у виконкомі Гутянської сільської ради Богородчанського району, Івано-Франківської області, актовий запис №7 .

Після розірвання шлюбу прізвище позивача " Микульська " не змінювати на дошлюбне.

Неповнолітю дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання з матір'ю- Микульською ОСОБА_4, 01.03.1996р.н. (РНОКПП НОМЕР_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.В. Шамотайло