Єдиний унікальний номер 219/7723/16-ц Номер провадження 22-ц/775/892/2018

Головуючий у 1 інстанції: Харченко О.П. Єдиний унікальний номер 219/7723/16-ц Суддя доповідач: Краснощокова Н.С. Номер провадження 22-ц/775/892/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Краснощокової Н.С.,

суддів: Дундар І.О., Корчистої О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області цивільну справу № 219/7723/16-ц

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28 березня 2018 року (суддя Харченко О.П.),

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом.

Посилався на те, що 28 вересня 2010 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір без номера, за яким ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, викладеними на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідач не виконував належно умови договору, у звязку з чим станом на 30.06.2016 р. виникла заборгованість у розмірі 42 647 грн. 83 коп., яка складається з наступного: 7 803 грн. 22 коп. - заборгованість за кредитом; 29 987 грн. 57 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 350 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 2 007 грн. 04 коп. (процентна складова). Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у вказаній сумі та понесені ним судові витрати.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28 березня 2018 року, з урахуванням ухвали цього суду від 12 квітня 2018 року при виправлення описки, позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 37 790 грн. 79 коп. за кредитним договором б/н від 28.09.2010 року, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у сумі 7 803 грн. 22 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 29 987 грн. 57 коп., судовий збір у сумі 1 221 грн. 06 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 29 987,57 грн. та у задоволенні цієї частини позову відмовити. Посилається на незаконність та необґрунтованість рішення у оскаржуваній частині, неповне встановлення обставин, які мають значення для справи. Зокрема, зазначає, що він в судовому засіданні не визнавав вимогу по стягненню процентів за користування кредитом і дана обставина судом не взята до уваги та їй не дано правової оцінки. Суд не прийняв до уваги його доводи, викладені у письмових запереченнях. Наданий позивачем розрахунок заборгованості по процентам має величезну кількість недоліків, які суд не дослідив. Він на конкретних прикладах довів, що розрахунок неправильний та позивач його конкретних доводів не спростував. Позивачем порушено ст. 12 ЦПК України «Змагальність сторін», так як відповідач отримав матеріали справи на паперових носіях надзвичайно низької якості, сам кредитний договір неможливо прочитати весь. Згідно з вимогами п.п.7.1 ДСТУ 4163-2003 «розмір шрифту друкованих документів, виготовлених на друкарській машинці або за допомогою компютерної техніки повинен відповідати 12-14 друкарських пунктів (а не 6). Документи, надані позивачем, не можуть бути прочитаними внаслідок їх виготовлення дрібним шрифтом, нечітких ксерокопій і тому не можуть бути прийняті в якості доказу. Суд 1 інстанції не взяв до уваги, що на сайті www.privatbank.ua відсутня інформація про наказ №СП-2014-6635230 від 02.04.2014 року. В розрахунку % ставка на поточну заборгованість (стовпчик 6) ідентична % ставці на прострочену заборгованість (стовпчик 7) від 30 % до 43,20%.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою, в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що ціна позову у даній справі складає менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без виклику сторін, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п'ятою статті 272 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що вона підлягає задоволенню частково, а рішення суду слід скасувати в частині стягнення процентів за користування кредитом в сумі 29 987,57 грн. та ухвалити у цій частині нове рішення про часткове задоволення цієї позовної вимоги, та, відповідно, змінити розподіл судових витрат з наступних підстав.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 28 вересня 2010 року ОСОБА_1 підписав заяву, якою підтвердив, що він ознайомився із Умовами та Правилами надання банківських послуг в Приватбанку, а також тарифами, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді та заявив бажання отримати банківську послугу - платіжну карту кредитку «Універсальна». Таким чином, між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав позичальникові кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць (30% річних) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, згідно тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна».

Пунктом 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що за користування кредитом банк нараховує проценти у розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів у році.

У звязку із неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору позивач звернувся з позовом у даній справі та просив стягнути заборгованість станом на 30.06.2016 р. у розмірі 42 647 грн. 83 коп., яка складається з наступного: 7 803 грн. 22 коп. - заборгованість за кредитом; 29 987 грн. 57 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 350 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи: 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 2 007 грн. 04 коп. (процентна складова).

Відповідач не заперечував факту укладання кредитного договору та отримання ним кредитних коштів, подав заяву про застосування строку позовної давності та заперечення проти позову, у якому посилався на неправильність розрахунку заборгованості за процентами.

Встановивши, що відповідач не виконав зобовязання за кредитним договором суд стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом у сумі 7 803 грн. 22 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 29 987 грн. 57 коп., судовий збір у сумі 1 221 грн. 06 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог, а саме у стягненні пені та штрафу суд відмовив на підставі ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період антитерористичної операції».

Рішення оскаржене відповідачем лише в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом.

Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стягуючи заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 29 987,57 грн. суд не звернув уваги на те, що при укладанні кредитного договору сторони обумовили кредитну ставку у розмірі 2,5 % на місяць (30% річних), однак, у розрахунку заборгованості за період з 01 вересня 2014 року до 31 березня 2015 року позивачем застосовано процентну ставку 34,80% річних, з 01 квітня 2015 року до 30.06.2016 року 43,20% річних.

Договір укладений між сторонами 28 вересня 2010 року.

Законом України від 12 грудня 2008 року № 661-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку» (набрав чинності 10 січня 2009 року) Цивільний Кодекс України доповнено статтею 1056- 1, якою визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Цим же Законом статтю 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" доповнено частиною четвертою, згідно з якою банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 1056-1 ЦК України ( зі змінами внесеними згідно із законами України від 21.01.2010 р. № 1822-VI, від 22.09.2011 р. № 3795-VI, від 15.11.2016 р. № 1734-VIII) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил передбачено право банку проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розмірів наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно з пунктом 1.1.3.1.9 цього договору. ОСОБА_1 протягом семи днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду з умовами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку за власним рішенням і без попереднього повідомлення клієнта.

Згідно з пунктом 1.1.3.1.9 Умов та правил банк зобов'язаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати позичальнику виписку про стан картрахунків та про проведені за минулий місяць операції по картрахунках. При підключенні позичальника до системи INTERNET-banking (приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні клієнта до комплексу Mobail-banking банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунка шляхом використання функції SMS-повідомлень.

Обов'язком клієнта відповідно до пункту 1.1.2.3 Умов та правил є отримання виписки про стан картрахунків і про проведені операції за картрахунками.

Відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

У заяві про надання кредитної картки не зазначено способу, яким слід надавати виписки з картрахунку. Інших належних та допустимих доказів про досягнення сторонами згоди щодо способу надання виписок по картрахункам позивачем не надано. Також позивачем не надано жодних доказів на підтвердження інформування клієнта про майбутню зміну (підвищення) процентних ставок.

Таким чином, із справи вбачається, що банк в односторонньому порядку підвищив процентну ставку за користування кредитом 01 вересня 2014 року до 34,80% річних, з 01 квітня 2015 року до 43,20 % річних, у той час, як з 10 січня 2009 року встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку

Тому рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами за користування кредитом підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про часткове задоволення позову із застосуванням процентної ставки, визначеної сторонами у договорі, виходячи із наступного розрахунку.

Станом на 31.08.2014 року (до підвищення процентної ставки) загальна заборгованість за процентами накопичувальним підсумком становить 1 744,34 грн..

З 01 вересня 2014 року по 30 червня 2016 року включно сальдо поточної заборгованості незмінне та становить 7 425,29 грн., сальдо простроченої заборгованості незмінне та становить 377,93 грн., кількість днів прострочення 669.

Проценти на поточну заборгованість становлять 4 139,60 грн. (7 425,29 грн. х 30% : 360 днів х 669 днів).

Проценти на прострочену заборгованість становлять 210,70 грн. (377,93 грн. х 30% : 360 днів х 669 днів).

Всього підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами у розмірі 6 094,64 грн.( 1 744,34 грн. + 4 139,60 грн. + 210,70 грн.).

Згідно з частинами 1,13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в сумі 1 378 грн. (а.с.1). Позивач просив стягнути з відповідача 42 647,83 грн., його позовні вимоги задовольняються в загальній сумі 13 897,86 грн., з урахуванням неоскарженої частини рішення суду першої інстанції (7 803,22 грн. + 6 094,64 грн.), тобто на 32,6%, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 449,23 грн..

Відповідач за подачу апеляційної скарги сплатив 1 453,40 грн. (а.с.176,186). Його апеляційна скарга задоволена частково, на 79,8% (не стягнуто процентів 23 892,93 грн. замість 29 987,57 грн., як просив відповідач у апеляційній скарзі). З позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 159,81 грн..

Згідно з ч.10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

З позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати у більшому розмірі, ніж з відповідача на користь позивача, тому слід стягнути різницю в сумі 710,58 грн. з позивача на користь відповідача (1 159,81 грн. - 449,23 грн.).

Згідно з частинами 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення у оскаржуваній частині та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28 березня 2018 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості по процентам за користування кредитом та в частині розподілу судового збору.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за процентами за користування кредитом за кредитним договором без номера від 28 вересня 2010 року станом на 30 червня 2016 року в сумі 6 094,64 грн. (шість тисяч девяносто чотири гривні шістдесят чотири копійки), у іншій частині цієї позовної вимоги відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 710, 58 грн. (сімсот десять гривень пятдесят вісім копійок).

У іншій частині рішення суду в апеляційному порядку не переглядалось.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 26 червня 2018 року.

Головуючий: Н.С. Краснощокова

Судді: І.О.Дундар

ОСОБА_2