Провадження № 2/127/5099/17
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 березня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого-судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Лисої К.Д.,

представника позивача ОСОБА_1,

третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування

в и р і ш и в:

ОСОБА_3, в особі представника ОСОБА_1, звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до ПрАТ «СК «Провідна» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2

Свої вимоги мотивувала тим, що 10 травня 2016 року між ОСОБА_2В та ПрАТ «СК «Провідна» укладено договір страхуванні відповідальності зі строком дії до 10 травня 2017 року та лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну в 100 000 грн. Під час ДТП, яке відбулось 19 березня 2017 року, було пошкоджено транспортний засіб належний позивачу - Renault Clio Symbol 1.4 д.н.з. НОМЕР_1. Винним у скоєнні ДТП постановою суду від 30 червня 2017 року визнано ОСОБА_2 Позивач звернулась до відповідачі із заявою про виплату страхового відшкодування та надала необхідний перелік документів. Останній документ подано 01 червня 2017 року. Крім того, за фактом вчинення ОСОБА_2 ДТП, було відкрито кримінальне провадження, яке в подальшому, 31 травня 2017 року, закрито. В межах кримінального провадження проведено автотоварознавчу експертизу та складено висновок від 24 травня 2017 року, відповідно до якого розмір матеріального збитку спричиненого в результаті ДТП з ПДВ становить 93 206 грн. 01 коп. 29 березня 2017 року позивачем погоджено перелік пошкоджень належного її автомобіля та перелік деталей та відновлювальних робіт. За розрахунком відповідача вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 82 024 грн. 43 коп. Відповідачем виплачено 48 239 грн. 05 коп. страхового відшкодування із застосуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля 0,57. Позивач не погоджується із зазначеною сумою, адже вартість деталей необхідних для ремонту становить 59 272 грн. 60 коп., а із застосуванням коефіцієнту фізичного зносу така сума має бути 33 785 грн. 38 коп., натомість відповідачем із вказаної суми сплачено лише 25 487 грн. 22 коп. Позивач звернулась до відповідача із заявою про розяснення причин зменшення суми страхового відшкодування. Листом від 01 серпня 2017 року останній повідомив, що розрахунок розміру страхового відшкодування здійснено на підставі ОСОБА_1, із застосуванням коефіцієнту зносу 0,57 відповідно до терміну експлуатації автомобіля, на що позивач погодилась при зверненні із заявою про виплату страхового відшкодування. Крім того, відповідачем не відшкодовано витрати на транспортування автомобіля та зберігання його на штраф майданчику у розмірі 1 177 грн. та 144 грн. відповідно.

За наведеного просила стягнути з відповідача недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 35 105 грн. 95 коп. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Крім того зазначив, що недоплачене страхове відшкодування в розмірі 35 105 грн. 95 коп. складається з витрат на зберігання автомобіля на штраф майданчику (144 грн.), його транспортування до майданчика (1 177 грн.) та різниці між нарахованою та виплаченою сумою страхового відшкодування (82 024 грн. 43 коп. 48 239 грн. 05 коп.). Одночасно зауважив, що відповідачем невірно обрахований коефіцієнт зносу в розмірі 0,57, а тому не підлягає застосуванню, а також про те, що витрати транспортування ТЗ до штрафмайданчику становлять 1 170 грн., а не 1 177 грн., як то зазначено в позовній заяві. Крім того, представником позивача надано клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином відповідно до положень цивільно-процесуального законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 223 неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Натомість, представником відповідача 23 жовтня 2017 року надано письмові заперечення на позовну заяву в якій останній зазначив, що позов не визнає, адже завдана шкода відшкодовується на умовах визначених Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при цьому позивач при зверненні до страховика 21 березня 2017 року із заявою, погодилась із способом визначення страхового відшкодування за розрахунком страховика. Відповідач вчинив всі дії щодо передбачені законодавством, зокрема склав акт огляду транспортного засобу, провів розрахунок вартості відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу та здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 48 239 грн. Крім того вказав, що страховиком відшкодовується витрати на евакуацію ТЗ лише з місця ДТП до місця проживання власника або з місця ДТП до місця здійснення ремонту. За наведеного просив відмовити у задоволенні позову, а розгляд справи провести без участі представника відповідача (а. с. 61-66).

В додаткових письмових поясненнях від 08 листопада 2017 року представник відповідача зазначив, що обовязок доведення розміру шкоди покладається на позивача, а надані ним докази не свідчать про те, що відповідачем не в повному обсязі здійснено виплату страхового відшкодування (а. с. 76-78). Крім того, 30 листопада 2017 року надано клопотання про доручення до матеріалів справи розрахунку коефіцієнту зносу ТЗ здійсненого при визначенні розміру страхового відшкодування (а. с. 105-125).

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що при вирішенні даного спору покладається на думку суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, третю особу без самостійних вимог, щодо предмета спору, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власником транспортного засобу Renault Clio Symbol 1.4 реєстраційний номер НОМЕР_1, білого кольору, 2009 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу сер. САА № 762564 (а. с. 8).

19 березня 2017 року ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ 2102, реєстраційний номер НОМЕР_2, допустив зіткнення з автомобілем Renault Clio Symbol 1.4 під керуванням ОСОБА_3

19 березня 2017 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань внесено інформацію про кримінальне провадження № 0000302 за ознаками злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 286 КК України. Постановою від 31 травня 2017 року кримінальне провадження № 0000302 закрито у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення (а. с. 12-13).

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 червня 2017 року (справа № 127/1629/17) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постанова не оскаржувалась та 11 липня 2017 року набрала законної сили (а. с. 10-11).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, обставина наявності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення внаслідок якого позивачу завдано матеріальна шкода встановлена при розгляді справи про адміністративне правопорушення та не підлягає доказуванню.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/8300606, строк дії якого з 12 квітня 2016 року до 11 квітня 2017 року включно. За даним полісом, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну встановлений в розмірі 100 000 грн. та франшиза - в розмірі 500 грн. (а. с 9).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

З наведеного вбачається, що страховик відшкодовує зокрема і майнову шкоду, оцінену саме в порядку встановленому зазначеним Законом.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

21 березня 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулась до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування № НОМЕР_3 внаслідок збитку спричиненого ДТП, яке сталось за участі ТЗ застрахованого відповідачем. Одночасно заява містить відмітку про те (підпис ОСОБА_3М.), що сторони домовились про спосіб визначення страхового відшкодування, а саме по калькуляції складеній спеціалістом страховика (а. с. 67). До заяви позивачем надано свідоцтво про реєстрацію ТЗ, посвідчення водія, копія паспорта, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, первинна довідка ДАЇ, розширена довідка ДАЇ, постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, що підтверджується копією інформаційного листа від 21 березня 2017 року (а. с. 22).

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

29 березня 2017 року представником відповідача за участі позивача ОСОБА_3 складено первинний акт огляду транспортного засобу належного позивачу, в якому відображено характер пошкоджень спричинених ТЗ внаслідок ДТП. Зазначений акт містить підпис ОСОБА_3 про ознайомлення з результатами огляду та правильність записаних пошкоджень (а. с. 14-15).

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Відповідно до страхового акту від 21 червня 2017 року НОМЕР_3 загальна сума збитку за розрахунком спеціаліста по транспортному засобу позивача Renault Clio Symbol 1.4, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 48 239 грн. 05 коп. (а. с. 26-27). Відповідно до розрахунку суми матеріального збитку від 07 червня 2017 року, вартість відновлювального ремонту становить 82 024 грн. 43 коп., з яких 15 516 грн. 97 коп. вартість робіт, 7 234 грн. 86 коп. вартість матеріалів, 59 272 грн. 60 коп. вартість деталей, що підлягають заміні. Крім того, відповідачем обраховано та застосовано в частині вартості деталей коефіцієнт зношення деталей, який становить 0,57, а відповідно вартість деталей з врахуванням зазначеного коефіцієнта становить 25 487 грн. 22 коп. (а. с. 28). Листом від 23 червня 2017 року № 17-05/7913 відповідач повідомив позивачку про останній буде здійснене страхове відшкодування в розмірі 48 239 грн. 05 коп. (а. с. 23).

21 липня 2017 року представником позивач адвокатом ОСОБА_1 на адресу відповідача направлено адвокатський запит з приводу надання копії рішення про виплату страхового відшкодування, копії рішення про зменшення суми відшкодування та акту розрахунку суми страхового відшкодування (а. с. 24).

Листом від 01 серпня 2017 року № 17-12/9484 відповідач повідомив представника позивача, що вартість відновлювального ремонту ТЗ здійснена страховиком на підставі ОСОБА_1, а страхове відшкодування, зокрема розмір відновлювального ремонту відшкодовується з врахуванням зносу розрахованого у порядку встановленого законодавством. При цьому повідомив, що страхове відшкодування в розмірі 48 239 грн. 05 коп. 26 червня 2017 року перераховано ОСОБА_3 (а. с. 25).

За вищенаведених обставин позивач звернулась до суду з позовом до відповідача. Обставини скоєння ДТП, обсягу наданих документів для здійснення страхового відшкодування та здійснення відповідачем страхового відшкодування в розмірі 48 239 грн. 05 коп. сторонами не заперечуються. Спір між сторонами наявний в частині не доплаченого страхового відшкодування, на думку позивача, в розмірі, на який відшкодування було зменшено відповідачем внаслідок застосування коефіцієнту фізичного зносу та вартості послуг транспортування ТЗ та його зберігання на штрафмайданчику.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобовязаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Коефіцієнт фізичного зносу (Е) розраховується за Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом фонду Державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092. Відповідно до п. 7.38 ОСОБА_1, значення Е приймається таким що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ строк експлуатації яких не перевищує 7 років для інших легкових автомобілів.

Відповідачем надано розрахунок коефіцієнту зносу здійсненого при визначенні розміру страхового відшкодування транспортного засобу належного позивачці (а. с. 106-110).

Суд враховує, що рік випуску транспортного засобу належного позивачу є 2009 та на момент скоєння ДТП 19 березня 2017 року, строк його експлуатації перевищував 7 років, а тому відповідачем правомірно застосовано коефіцієнт фізичного зносу при розрахунку суми збитку. За наведеного суд вважає, що вимоги позивача у частині виплати недоплаченого страхового відшкодування без врахування коефіцієнту зношеності деталей є безпідставним та задоволенню не підлягає. Не погоджується суд і з твердженням представника позивача про невірно обрахований розмір вартості деталей з урахуванням зношення в розмірі 25 487 грн. 22 коп., адже сторонами не заперечується що вартість деталей, які підлягають заміні становить 59 272 грн. 60 коп., при цьому, відповідно до п. 8.2 ОСОБА_1, для визначення вартості деталей з урахуванням зношення зазначена сума підлягає множенню на (1-Ез), а не Ез, як то стверджує представник позивачки (59272,6 (1-0,57)= 25487,22).

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Представником позивача надано копії заяв на переказ готівки ОСОБА_3 від 19 квітня 2017 року № 39 та 43 на суми 144 грн. та 1 170 грн. 99 коп. з призначенням платежу «зберігання автомобіля на штрафмайданчику» та «за послуги евакуатора» відповідно (а. с. 16).

Враховуючи, що після ДТП транспортний засіб позивача був поміщений на штрафмайданчик, за послуги якого та за транспортування транспортного засобу до якого позивачем разом сплачено 1 314 грн., вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, адже при первинній виплаті страхового відшкодування 26 червня 2017 року зазначена сума не врахована.

Відповідно до ч. 3 ст. 133, ч. 2, 3 ст. 137, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать зокрема і витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Адвокатом ОСОБА_1 позивачу надана правова допомога що підтверджується ордером від 19 липня 2017 року сер. ВН № 046129 (а. с. 34), розписом робіт виконаних адвокатом із зазначенням обєму робіт та часу витраченого на надання послуг. За отримані послуги професійної правничої допомоги позивачкою сплачено 4 000 грн., що підтверджується копією квитанції від 10 серпня 2017 року. Враховуючи викладене та часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивачки слід стягнути витати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 149 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 22, 29, 34, 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом фонду Державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, ст. ст. 4, 5, 13, 81, 82, 133, 137, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_3 недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 1 314 (одна тисяча триста чотирнадцять) грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 149 (сто сорок девять) 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області.

Позивач: ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання: 21000, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4.

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПРОВІДНА», місцезнаходження юридичної особи: 03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 25, ідентифікаційний код юридичної особи 23510137.

ОСОБА_2 судове рішення складено 30 березня 2018 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_5