Справа № 185/9801/17
Провадження № 2/185/941/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2018 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., з участю секретаря судового засідання Молчанової Н.Ю., позивача ОСОБА_1, її представника адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, його представника адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат,

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2017 року позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини згідно із частиною першою статті 185 Сімейного кодексу України, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який є батьком її дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після закінчення загальноосвітньої школи дитина продовжує навчання у ОСОБА_6 імені ОСОБА_7 Моджевського у Польщі.

У зв'язку з навчанням дитини позивачкою понесені наступні витрати:

- за вивчення польської мови 9840 грн,

- плата на навчання за 2017-2018 навчальний рік 27 840 грн,

- фіксований реєстраційний внесок - 4359,15 грн,

- послуги спілки «Освіта без кордонів» - 20 988,50 грн,

- проживання у гуртожитку 20 474,12 грн,

- оформлення візи, паспорту для виїзду за кордон, страхового полісу, проходження медогляду, отримання водійського посвідчення, послуги перекладача 6591,47 грн,

- планшет та гарнітура до нього для виконання домашніх завдань 11 365,94 грн,

- особисті речі для поїздки 3818,95 грн.

Всього позивачем були понесені додаткові витрати на загальну суму 106 019,62 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача 1/2 частину понесених нею витрат, а саме 53009 грн 81 коп.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що оплата вартості навчання у вищому навчальному закладі та проживання дитини у гуртожитку не відносяться до витрат у розумінні ст.185 СК України, оскільки вища освіта передбачає отримання знань за певною кваліфікацією, а не розвиток здібностей дитини. Інші витрати, зазначені позивачкою, ніяк не пов'язані із розвитком здібностей чи талантів у дитини і повністю покриваються щомісячними аліментними платежами, які стягуються з відповідача за рішенням суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Рішенням суду з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно (а.с.7).

Згідно з довідкою 311/2017 від 05 серпня 2017 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 зарахована на денну форму навчання освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр ОСОБА_6 академії ім.Анджея Фрича Моджевського. Дата початку навчання 01 жовтня 2017 року (а.с.10).

22 лютого 2018 року ОСОБА_5 досягла повноліття.

Протягом 2016-2017 року, ще до досягнення ОСОБА_5 повноліття, позивачкою були понесені витрати, пов'язані із продовженням навчання дитини у вищому навчальному закладі за кордоном, а саме:

- за проживання у гуртожитку 13134,34 грн згідно чеку від 26 жовтня 2017 року,

- за проживання у гуртожитку 7339,78 грн згідно чеку від 03 грудня 2017 року,

- за перший семестр навчання 18432 грн згідно чеку від 17 серпня 2017 року,

- за другий семестр навчання 9408 грн згідно чеку від 30 серпня 2017 року,

- за договір № К-10 від 20 грудня 2016 року про надання послуг Проект «Освіта без кордонів» 20988,50 грн згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 17 від 29 грудня 2016 року,

- реєстраційний внесок до вузу 4359,15 грн згідно акту прийому-передачі документів за договором № К-10 від 20 грудня 2016 року,

- проходження медогляду 150 грн, квитанція № 6851 від 30 травня 2017 року,

- планшет 10906,04 грн, чек № 813 від 15 вересня 2017 року,

- гарнітура, зарядний пристрій, кабель 459,90 грн, чек № 6846 від 15 вересня 2017 року,

- оформлення закордонного паспорту 391,47 грн, чек від 11 жовтня 2016 року,

- страховий поліс 600 грн квитанція № 3 від 10 серпня 2017 року,

- платіж за надання послуг пункту прийому візових анкет 460 грн квитанція №4 від 10 серпня 2017 року,

- платіж за надання згоди на обробку персональних даних пункту прийому візових анкет 10 грн квитанція № к-3 від 10 серпня 2017 року,

- платіж за переклад з польської мови, нотаріус 130 грн, платіжне доручення від 27 жовтня 2017 року,

- платіж за переклад з польської мови, нотаріус 200 грн, платіжне доручення від 02 листопада 2017 року.

Загальна сума витрат, пов'язаних з навчанням дитини складає 86969 грн 18 коп.

Інші зазначені позивачкою витрати (заяви на переказ через Приватбанк, навчання в автошколі, вивчення польської мови, праска, валізи, засоби для особистої гігієни, кур'єрські та sms-послуги) не мають безпосереднього відношення до навчання.

Згідно ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Суд вважає, що навчання дитини у вищому навчальному закладі за кордоном є особливою обставиною у розумінні ч.1 ст.185 СК України, оскільки вимагає додаткових витрат, які не покриваються аліментними платежами, що забезпечують нормальні матеріальні умови для життя дитини.

Посилання відповідача на те, що вища освіта передбачає отримання знань за певною кваліфікацією, що не є тотожним розвитку здібностей дитини, суд не бере до уваги, оскільки у статті 185 СК України не надається вичерпного переліку особливих обставин, які зумовлюють додаткові витрати на дитину.

Крім того, будь-яка освіта певною мірою розвиває розумові та інші здібності дитини разом з отриманням певної спеціальності чи кваліфікації.

Таким чином наявні підстави для стягнення з відповідача 1/2 частини понесених позивачкою витрат, які безпосередньо пов'язані з навчанням дитини, а саме 86969,18 : 2 = 43484 грн 59 коп.

Позивачка звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі, передбаченому пунктом 1.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, інн.) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, інн.), частину вартості додаткових витрат на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 43484.59 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь державного бюджету України в сумі 704.80 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Повний текст рішення суду складено 06 квітня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області.

Суддя В.О. Головін