Справа № 140/2094/15-ц
Провадження № 22-ц/772/1186/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Науменко С. М.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 рокуСправа № 140/2094/15-цм. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії:

головуючого: Оніщука В.В (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С.Г., Медвецького С.К.

з участю секретаря судового засідання Агєєвої Г.В.

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_3

відповідач (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_4

відповідач (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_5

третя особа без самостійних вимог на предмет спору:

Ковалівська сільська рада Немирівського району Вінницької області

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 01 березня 2018 року, ухваленого у складі судді Науменка С.М. о 09:23 год. у приміщенні Немирівського районного суду Вінницької області,

встановив:

27 серпня 2015 року ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про поділ житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником ? частини вказаного домоволодіння, та має намір приватизувати земельну ділянку, що перебуває у фактичному її користуванні, однак відповідачем чиняться перешкоди у погодженні меж земельної ділянки, а тому просила суд поділити житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та встановити порядок користування земельною ділянкою.

27 жовтня 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із зустрічним позовом, у якому просили суд поділити житловий будинок та встановити порядок користування земельною ділянкою.

Зустрічні позовні вимоги мотивували тим, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 постійно виникають спори щодо порядку користування земельною ділянкою. ОСОБА_3 самовільно відгороджує земельну ділянку на власний розсуд, що призводить до непорозумінь та є порушенням правил добросусідства.

Після проведення судової будівельно-технічної (оціночно-будівельної) земельно-технічної (оціночно-земельної) експертизи та додаткової експертизи сторони уточнили позовні вимоги.

Так, ОСОБА_3 в уточненій позовній заяві просила суд поділити між сторонами в натурі житловий будинок під номером АДРЕСА_1, виділивши позивачці ОСОБА_3 1/2 частину вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, згідно варіанту №1 та план-схеми 2 додатку 2 висновку експерта КНДІСЕ №861/16-21 від 12.07.2016 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на приміщення 3-1,4-1 житлового будинку під літ. «А», веранду б-1, літню кухню літ. «Б», 1/2 частину огорожі 1-3 будинковолодіння під номером АДРЕСА_1 Вінницької області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 компенсацію за частку в майні в сумі 2028,6 грн.

Визначити за ОСОБА_3 право користування земельною ділянкою площею 0,0897 га. будинковолодіння під АДРЕСА_1 згідно варіанту №4 та схеми додатку під номером 9 висновку експерта КНДІСЕ №861/16-21 від 12.07.2016 року.

В уточненій позовній заяві ОСОБА_4 зазначив, що самим оптимальним варіантом поділу житлового будинку з господарчими будівлями в натурі, для обох співвласників, виходячи із рівності часток в майні буде варіант № 1 зазначений в висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної (оціночно - будівельної) та земельно - технічної (оціночно - земельної) експертизи від 27.06.2017 року № 1057/1058/1059/1060/17-21, так як цей варіант повністю відповідає інтересам сторін, в фактичному користуванні яких вже перебувають дані приміщення.

Що стосується варіантів поділу земельної ділянки між співвласниками, то враховуючи рівність часток в нерухомому майні, оптимальним є варіант №1 зазначений в висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної (оціночно-будівельної) та земельно-технічної (оціночно-земельної) експертизи від 27.06.2017 року № 1057/1058/1059/1060/17-21, оскільки цей варіант повністю відповідає інтересам сторін, в фактичному користуванні сторін вже перебуває зазначена земельна ділянка площею 0.0881 га., в спільному користуванні сторін залишається лише земельна ділянка площею 0.0016 га.

ОСОБА_5 ознайомившись із варіантами поділу земельної ділянки, які зазначені в висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної (оціночно-будівельної) та земельно-технічної (оціночно-земельної) експертизи від 27.06.2017 року № 1057/1058/1059/1060/17- 21 вважає що варіант № 1 буде оптимально задовольняти вимоги всіх сторін у справі.

В зв'язку з цим, позивачі за зустрічним позовом просили суд виділити ОСОБА_4 у власність 1/2 частину житлового будинку та господарчих будівель, а саме: Веранду «а», площею 14,60 кв. м., кімнату 1-1 площею 11,30 кв. м., кімнату 2-1 площею 19,50 кв. м., вхідний майданчик а2; господарські будівлі, а саме: Літню кухню з погребом літ. «Б» (частина 35 % - сарай), за адресою: АДРЕСА_1, згідно варіанта № 1 висновку експерта додаткової судової будівельної - технічної (оціночно - будівельної) та земельно - технічної (оціночно-земельної) експертизи від 27.06.2017 року № 1057/1058/1059/1060/17- 21.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 2 307.00 грн. (дві тисячі триста сім гривень), як компенсацію другому співвласнику за відступ від рівності часток у праві власності.

Виділити ОСОБА_4 у користування земельну ділянку площею 0,0881 га., в спільному користуванні сторін, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишити земельну ділянку площею 0,0016 га. за адресою: АДРЕСА_1, згідно варіанту № 1 зазначеного висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної (оціночно-будівельної) та земельно-технічної (оціночно-земельної) експертизи від 27.06.2017 року № 1057/1058/1059/1060/17-21.

Виділити ОСОБА_5 в користування земельну ділянку площею 0,5000 га., за адресою: АДРЕСА_1, згідно варіанту № 1 зазначеного в висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної (оціночно-будівельної) та земельно-технічної (оціночно-земельної) експертизи від 27.06.2017 року № 1057/1058/1059/1060/17-21.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 01 березня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволено.

Виділено ОСОБА_4 у власність 1/2 частину житлового будинку та господарчих будівель, а саме: Веранду «а», площею 14,60 кв. м., кімнату 1-1 площею 11,30 кв. м., кімнату 2-1 площею 19,50 кв. м. вхідний майданчик а2; господарські будівлі, а саме: Літню кухню з погребом літ. «Б» (частина 35 % - сарай), за адресою: АДРЕСА_1, згідно варіанта № 1 висновку експерта додаткової судової будівельної-технічної (оціночно-будівельної) та земельно-технічної (оціночно-земельної) експертизи від 27.06.2017 року № 1057/1058/1059/1060/17- 21.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 2307,00 грн. (дві тисячі триста сім гривень), як компенсацію другому співвласнику за відступ від рівності часток у праві власності.

Виділено ОСОБА_4 у користування земельну ділянку площею 0,0881 га., в спільному користуванні сторін, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишено земельну ділянку площею 0,0016 га. за адресою: АДРЕСА_1, згідно варіанту № 1 зазначеного в висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної ( оціночно-будівельної) та земельно-технічної (оціночно-земельної) експертизи від 27.06.2017 року № 1057/1058/1059/1060/17-21.

Виділено ОСОБА_5 в користування земельну ділянку площею 0,5000 га., за адресою: АДРЕСА_1, згідно варіанту № 1 зазначеного в висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної ( оціночно-будівельної) та земельно-технічної (оціночно-земельної) експертизи від 27.06.2017 року № 1057/1058/1059/1060/17-21.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Відмовляючи в задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, що кожен співвласник має право на надання йому у володіння та користування частини спільного майна і що в даному випадку спірне майно необхідно поділити відповідно до варіанту № 1 зазначеного в висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної ( оціночно-будівельної) та земельно-технічної (оціночно-земельної) експертизи від 27.06.2017 року № 1057/1058/1059/1060/17-21, при цьому запропонований ОСОБА_3 варіант порушує права ОСОБА_4.

Не погоджуючись з рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 01 березня 2018 року представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 звернувся до Апеляційного суду Вінницької області з апеляційною скаргою, у якій просить ухвалене у справі судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої неправильно надав оцінку доказам по справі та помилково поклав в основу судового рішення висновок додаткової експертизи, який не відповідає обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили, що апеляційна скарга є необгрунтованою, а поділ земельної ділянки за варіантом № 1 висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної ( оціночно-будівельної) та земельно-технічної (оціночно-земельної) експертизи, відповідає інтересам сторін.

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 01 березня 2018 року таким вимогам закону не відповідає.

Частина 3 статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Судом першої інстанції встановлено і сторонами не оспорюється, що ОСОБА_3 є власницею 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № 95 від 25 червня 1988 року, виданого виконавчим комітетом Ковалівської сільської ради.

ОСОБА_4 є співвласником вказаного будинковолодіння, йому належить 1/2 частка житлового будинку на підставі договору дарування від 12 вересня 2003 року № 2319.

Відповідачка ОСОБА_5 є власницею сусіднього житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 та співкористувачем спірної земельної ділянки.

Відповідно до Витягів з по господарських книг Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області за 1947-1949 р.р., 1958-1960 рр., 1961- 1963 рр., ОСОБА_7 було виділено земельну ділянку у розмірі 0,61 га, яка закріплена за житловим будинком № 1 та № 3 по АДРЕСА_1.

Фактично у постійному користуванні співвласників будинковолодінь № 1 та № 3 знаходиться земельна ділянка площею 0,6794 га.

Рішенням Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області від 14 липня 1999 року передано матері ОСОБА_5 - ОСОБА_8 у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,50 га в тому числі 0,25 га для обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_2, та 0,25 га. для ведення особистого підсобного господарства (Т. 1, а.с. 60) .

За час спільного проживання, між співвласниками будинковолодіння склався певний порядок користування житловим будинком та земельною ділянкою, відповідно до якого в користуванні ОСОБА_3 перебуває частина житлового будинку, позначеного на плані літ. «А», а саме: кімнати 1-2 та 1-3, веранда б1, та господарські будівлі: літня кухня, позначена на плані літ. «Б», сарай літ. «б», погріб «Б/під», гараж літ. «В», сарай «Г», навіс «г», убиральня «Т», колодязь «З», жомова яма «Д», та частина земельної ділянки площею 0,1871 га.

У користуванні відповідача ОСОБА_4 перебуває частина житлового будинку, позначеного на плані літ. «А», а саме кімнати 1-4,1-5, веранда літ. «а», тамбур літ. «а-1», прибудова літ. «а2» та частина земельної ділянки площею 0,1322 га.

Даний порядок фактичного користування підтверджується схемою розподілу земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 між громадянами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, виготовленим ПП ОСОБА_9, погодженою Ковалівською сільською радою.

Також, судом встановлено, що між співвласниками не склались добросусідські відносини, а тому вони виявили намір здійснити поділ часток у спільному майні, а саме: будинку із господарськими спорудами та земельної ділянки.

Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Для вирішення позовних вимог у справі призначались дві експертизи. Так, за клопотанням позивача Немирівський районний суд ухвалою від 12 лютого 2016 року призначив у справі будівельно-технічну експертизу.

На виконання ухвали суду експертом Вінницького відділення КНДІСЕ було надано висновок за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 12 липня 2016 року №861/16-21.

Не погоджуючись із запропонованим варіантом експертизи представник ОСОБА_10 просила суд призначити додаткову судову земельно-технічну експертизу.

ОСОБА_4 через свого представника також подав клопотання про призначення додаткової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 31 січня 2017 року у справі призначено додаткову будівельно-технічну експертизу.

Віршуючи спір між сторонами суд першої інстанції взяв за основу перший варіант висновку експерта за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної (оціночно-будівельної) та земельно-технічної (оціночно-земельної) експертизи.

Відповідно до частини 1 статті 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Суд першої інстанції в ухвалі про призначення додаткової експертизи не зазначає про визнання неповним або неясним первісного висновку експерта від 12 липня 2016 року №861/16-21, що є порушенням порядку призначення додаткової експертизи, та не відповідає змісту ч. 1 ст. 113 ЦПК України.

Як роз'яснено у п. 13 постанови Пленуму ВСУ №8 від 30.10.1997 року, у випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об'єктивності експертного дослідження. Такій оцінці підлягають також окремі висновки експертів - членів комісійної чи комплексної експертизи, які не підписали спільний висновок.

Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи або таким, який має більший досвід експертної роботи, тощо.

Суд першої інстанції вказані роз'яснення не врахував, пославшись в рішенні лише на висновок додаткової експертизи від 27 червня 2017 року, при цьому не досліджував первісного висновку експерта від 12 липня 2016 року №861/16-21, не надав йому оцінку, та відповідно не вказав доводів, з яких він його не приймає.

Таке рішення суду не відповідає принципу обґрунтованості, закріпленому у статті 263 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема положень ЦПК України в частині оцінки доказів та порядку дослідження висновків експерта є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Крім цього, суд першої інстанції не врахував, що експертом під час проведення додаткової експертизи до об'єктів дослідження, що підлягають поділу помилково було включено частину будинку (вхідний майданчик) а-2, яка є самочинно збудованою та поділу не підлягає.

За змістом статей 316, 317 ЦК У країни право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом. Здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 цього Кодексу не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту.

Таким чином, не підлягають поділу (виділу) об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-286цс15, а також Верховний Суд у постанові від 01 березня 2018 року по справі № 591/411/15-ц.

Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції.

Оскільки учасники справи не дійшли згоди щодо жодного із запропонованих експертом варіантів виділу майна із спільної часткової власності, вирішуючи спір між сторонами колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них». ·

Запропоновані 2 варіанти виділу в натурі приміщень житлового будинку у висновку експерта за результатами додаткової експертизи є неприйнятними, оскільки, передбачають виділ ОСОБА_4 частину літньої кухні літ. «Б» у якій знаходяться комунікації, що обслуговують частину будинку позивача ОСОБА_3 (газовий котел, водяний насос).

Посилання ОСОБА_4 на можливість виділу частини даного приміщення (35%), не може бути прийняте до уваги, оскільки такий виділ ускладнить реальне виконання рішення суду та призведе до необхідності залишення частини земельної ділянки в загальному користуванні чи можливого подальшого вирішення питання шляхом встановлення земельного сервітуту, що є недоцільним, враховуючи неприязні відносини, що склались між сторонами.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то, з урахуванням конкретних обставин, такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації власнику, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про виділ майна із спільної часткової власності за першим варіантом висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 12 липня 2016 року №861/16-21, оскільки, такий варіант надасть можливість виділити кожному із власників частину майна, яка за своїми ознаками буде відповідати критеріям окремого об'єкта нерухомого майна в розумінні статті 181 Цивільного кодексу України.

Обираючи перший варіант виділу майна за висновком експерта від 12 липня 2016 року №861/16-21 колегія суддів враховує наступне:

- цей варіант відповідає фактичному порядку користування житловим будинком з надвірними будівлями і спорудами;

- при такому варіанті розподілу відсутня необхідність перебудов та перепланувань, тобто не призведе до грошових витрат;

- при такому варіанті розподілу в кожній частині наявні відокремлені інженерні комунікації та прилади (групи обліку енергоносіїв, газова плита ванна, трубопроводи, опалення).

Також, при такому поділі ОСОБА_3 має сплатити ОСОБА_4 грошову компенсацію за відхилення від частки в розмірі 2028, 6 грн., про ти чого вона не заперечує.

Інші варіанти виділу майна із спільної часткової власності, у тому числі і передбачені додатковою експертизою, не можуть бути взяті до уваги, оскільки, передбачають перепланування частини будинку або залишають виділену частину будинку без комунікацій.

Суд першої інстанції цих обставин не врахував та дійшов помилково висновку про виділ майна за першим варіантом додаткової експертизи, та при цьому не вирішив питання про виділ майна позивачу ОСОБА_3

Вирішуючи питання про встановлення порядку користування земельною ділянкою слід врахувати, що земельна ділянка розміром 0,6794 га знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Варіантом 1 висновку експертизи від 12 липня 2016 року №861/16-21 (до варіанту 1 розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд) передбачено виділення ОСОБА_5 0,50 га земельної ділянки, а ОСОБА_4 і ОСОБА_3 по 0,0897 га, що відповідає розміру їх часток у спільній частковій власності.

Окрім цього, такий розподіл земельної ділянки відповідає змісту рішення Ковалівської сільської ради Немирівського району Вінницької області від 14 липня 1999 року про передачу матері ОСОБА_5 - ОСОБА_8 у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,50 га в тому числі 025 га для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2, та забезпечить можливість усім учасникам справи користуватись окремими земельними ділянками, без визначення частин, що перебуватимуть у загальному користуванні.

В свою чергу, обраний судом першої інстанції 1 Варіант додаткової експертизи від 27 червня 2017 року №1057/1058/1059/1060/17-21 передбачає залишення у спільному користування сторін земельну ділянку 0,0016 га., що в свою чергу не вирішить спору між сторонами, та може стати приводом для нових суперечок.

Враховуючи неприязні відносини, що склались між сторонами, відсутність добросусідства, розподіл земельної ділянки за варіантом 1 висновку експертизи від 12 липня 2016 року №861/16-21, надає можливість кожному з користувачів встановити межі та відгородити свою частину ділянки.

Таким чином, суд першої інстанції питання виділу майна не вирішив, не дослідив усіх висновків експерта та запропонованих у них варіантів виділу майна, та відповідно дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 та задоволення зустрічного позову. Таким рішенням суду першої інстанції спір між сторонами фактично не вирішено.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Оскільки при вирішенні справи суд допустився порушень матеріального та процесуального права, тому рішення суду підлягає скасуванню.

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно долучених до матеріалів справи квитанцій ОСОБА_3 сплатила 6829,62 грн. судових витрат ( Т.1 а.с. 1, 137, 149, Т. 2 а.с. 11).

ОСОБА_4 згідно із доданими до справи квитанціями сплатив 7548,21 грн. судових витрат (т.1 а.с. 31, 140, 220, 221).

Відповідно до вимог ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

З урахуванням положень ч. 10 ст. 141 ЦПК України суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 різницю зі сплати судового збору, яка становить 718,59 грн..

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_3 та заявлені нею позовні вимоги задоволено частково, тому із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частинах на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції відповідно до наданого розрахунку та пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 7082 грн..

Керуючись ст. ст. 367,368,374,376, 381-384 ЦПК України, Апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 01 березня 2018 року скасувати, та постановити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково. Виділити ОСОБА_3 538/1000 житлового будинку «А» з верандою «а», надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 а саме: кімнату 3-1 розміром 13,2 м2, кухню 4-1 розміром 14,2 м2, літню кухню Б з погрібом Б/п, веранду б1, 1/2 споруд №1-3, згідно із варіантом №1 висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-товарознавчої експертизи від 12 липня 2016 року №861/16-21.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 кошти в розмірі 2028,6 грн., як компенсацію другому співвласнику за відступ від рівності часток у справі власності.

Виділити ОСОБА_3 у користування земельну ділянку площею 0,0897 га., згідно із варіантом № 1 висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-товарознавчої експертизи від 12 липня 2016 року №861/16-21, додаток №6 план-схема (Варіант 1).

Зустрічний позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_4 462/1000 житлового будинку «А» з верандою «а», надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 а саме: кімнату 1-1 площею 11,3 м2, кімнату 2-1 площею 19,5 м2, веранду площею 14,6 м2, ОСОБА_8 а1, 1/2 споруд №1-3, згідно із варіантом №1 висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-товарознавчої експертизи від 12 липня 2016 року №861/16-21.

Виділити ОСОБА_4 у користування земельну ділянку площею 0,0897 га, згідно із варіантом № 1 висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-товарознавчої експертизи від 12 липня 2016 року №861/16-21, додаток №6 план-схема (Варіант 1).

Виділити ОСОБА_11 у користування земельну ділянку площею 0,5 га., згідно із варіантом №1 висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-товарознавчої експертизи від 12 липня 2016 року №861/16-21, додаток №6 план-схема (Варіант 1).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 718,59 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_11 в рівних частинах на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 7082 грн..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий (суддя-доповідач): /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ С.Г. Копаничук

/підпис/ С.К. Медвецький

Згідно з оригіналом:

Головуючий (суддя-доповідач) В.В. Оніщук