РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

14 грудня 2017 року МТСБУ звернулося в суд з зазначеним позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Свої вимоги мотивує тим, що 17 серпня 2015 року по вул. Ушакова, 20-а в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів, а саме: марки «Хюндай» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1), яким керував ОСОБА_1, та марки «КІА» (державний реєстраційний номер НОМЕР_2), що належить ОСОБА_2

Постановою Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП України.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована.

Потерпілий звернувся до МТСБУ з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та з заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди склав 6973 гривні 17 копійок. МТСБУ виплатило відшкодування заподіяної шкоди в розмірі 6341 гривні 17 копійок та додатково понесло витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 632 гривні.

Відповідачу був направлений лист з вимогою сплатити суму відшкодування заподіяної шкоди, проте відповідач не відшкодував шкоду.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь МТСБ України суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 6973 гривні 17 копійок.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 05 лютого 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

З відзиву на позовну заяву відповідача вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що на момент дорожньо-транспортної пригоди його відповідальність була застрахована, що підтверджується полісом № АІ/4104889 від ПрАТ «СК «Гарантія». Лист від 01 квітня 2016 року, в якому позивач звертається з такими ж вимогами до ПрАТ «СК «Гарантія» підтверджує визнання полісу позивачем. ПрАТ «СК «Гарантія» також поліс визнала та компенсувала позивачу понесені витрати, що підтверджується копією страхового акта за № 130/16 від 15 квітня 2016 року та копією платіжного доручення № 760 від 15 квітня 2016 року.

Позивач відповідь на відзив відповідача до суду не подав.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 17 серпня 2015 року по вул. Ушакова, 20-а в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів, а саме: марки «Хюндай» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1), яким керував ОСОБА_1, та марки «КІА» (державний реєстраційний номер НОМЕР_2), що належить ОСОБА_2 У результаті пригоди транспортні засоби отримали пошкодження.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП України (а.с. 6).

ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, в якій були відсутні відомості про наявність у ОСОБА_1 чинного полісу страхування відповідальності, та з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 7-8, 9).

Згідно зі Звітом № 1108 від 23 жовтня 2015 року відновлювальний ремонт автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 7609 гривень 40 копійок. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді складає 7609 гривень 40 копійок (а.с. 13-17).

Відповідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

МТСБУ виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування (регламентну виплату) згідно з наказом № 287 від 16 січня 2016 року в сумі 6341 гривні 17 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 287рв від 18 січня 2016 року (а.с. 18, 20, 21).

Також згідно з платіжним дорученням № 28650рв від 20 листопада 2015 року МТСБУ оплатило послуги аварійного комісара на підставі рахунку № 28650 від 23 жовтня 2015 року в сумі 632 гривні (а.с. 19).

При зверненні в суд з позовом МТСБУ посилалося на те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, тому він зобов'язаний сплатити в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов.

Згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди (17 серпня 2015 року) цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «СК «Гарантія», що підтверджується полісом № АІ/4104889 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі, дійсного з 15 березня 2015 року по 14 березня 2016 року (а.с. 10, 36).

Листом від 01 квітня 2016 року № 3/1-05/9167 МТСБУ звернулося до ПрАТ «СК «Гарантія», в якому повідомило, що 22 січня 2016 року ОСОБА_1 надав копію полісу № АІ/4104889 та просило компенсувати МТСБУ витрати, понесені за ПрАТ «СК «Гарантія» (а.с. 37).

Згідно зі страховим актом ПрАТ «СК «Гарантія» № 130/16 від 15 квітня 2016 року визнано подію страховою та зазначено, що до виплати МТСБУ підлягає сума страхового відшкодування в розмірі 6341 гривні 17 копійок (а.с. 38).

Платіжним дорученням № 760 від 15 квітня 2016 року підтверджено відшкодування ПрАТ «СК «Гарантія» на користь МТСБУ витрат у розмірі 6341 гривні 17 копійок (а.с. 39).

За таких обставин вимога про стягнення з ОСОБА_1 в порядку регресу суми страхового відшкодування в розмірі 6341 гривні 17 копійок є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Не підлягають стягненню з відповідача і витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 632 гривень.

Пунктом 40.3 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає право МТСБУ залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Витрати за послуги аварійного комісара не належать до страхового відшкодування відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 993, 1167, 1187, 1191 ЦК України, статтями 22, 38, 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову Моторно (транспортного) страхового бюро України (м. Київ, бульв. Русанівський, 8) до ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) про стягнення коштів.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: