ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2018 року м. Херсон

справа № 664/2926/15-ц

провадження №22-ц/819/310/18

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних

справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Павловська Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області у складі судді Савчака С.П. від 20 серпня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4, яка діє від імені ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення компенсації вартості частки у праві спільної часткової власності,

встановив

У серпні 2015 року ОСОБА_4, яка діє від імені ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про виділ у власність у натурі 1/5 частини нерухомого майна, яка їй належить на праві власності. В ході розгляду справи після проведення судової будівельно-технічної експертизи та додаткової судової будівельно-технічної експертизи змінила предмет позову та уточнила позовні вимоги, просила:

- стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію вартості 1/5 частки у праві спільної часткової власності на садибу АДРЕСА_1 право ОСОБА_5 на 1/5 частки у праві спільної часткової власності на садибу АДРЕСА_3

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію вартості 1/5 частки у праві спільної часткової власності садиби АДРЕСА_2

- право ОСОБА_5 на 1/5 частки у праві спільної часткової власності садиби АДРЕСА_4

- стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 22275,40 грн, які складається з: витрат на судовий збір - 1014,00 грн; витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи - 14261,40 грн; витрат на правову допомогу - 7000,00 грн.

Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником 1/5 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5. Іншими співвласниками зазначеного будинку є ОСОБА_6 та ОСОБА_2. Також, позивачу належить 1/5 частки житлового будинку з магазином на надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_6. Іншим співвласником зазначеного будинку є ОСОБА_3. Через неможливість виділення в натурі частки позивача та визначення порядку користування будинками без порушення прав власності співвласників просить стягнути з співвласників грошову компенсацію вартості її часток та після отримання грошової компенсації припинити її право власності на відповідні частки.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 20 серпня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково. Суд ухвалив:

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію вартості 1/5 частки у праві спільної часткової власності житлового будинку АДРЕСА_7 АДРЕСА_8 у розмірі 76 834 (сімдесят шість тисяч вісімсот тридцять чотири) гривні 00 копійок по 38 417 (тридцять вісім тисяч чотириста сімнадцять) гривень 00 копійок з кожного.

Право власності ОСОБА_5 на 1/5 частки у праві спільної часткової власності житлового будинку АДРЕСА_7 АДРЕСА_8 припинити з дня отримання грошової компенсації у розмірі 76 834 (сімдесят шість тисяч вісімсот тридцять чотири) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію вартості 1/5 частки у праві спільної часткової власності садиби АДРЕСА_9 (попередня назва - АДРЕСА_9 у розмірі 152 191 (сто п'ятдесят дві тисячі гривень сто дев'яносто одна) гривня 88 копійок з відрахуванням з грошової компенсації частки вартості поліпшень стягнених на користь ОСОБА_5 за рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27.12.2017 року у справі № 664/4850/14-ц.

Право власності ОСОБА_5 на 1/5 частки у праві спільної часткової власності садиби АДРЕСА_9 (попередня назва - АДРЕСА_9 припинити з дня отримання грошової компенсації у розмірі 152 191 (сто п'ятдесят дві тисячі гривень сто дев'яносто одна) гривня 88 копійок.

У решті заявленої до стягнення суми компенсації вартості 1/5 частки у праві спільної часткової власності садиби АДРЕСА_9 (попередня назва - АДРЕСА_9 відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати частково, змінивши його в частині визначеного судом розміру стягнення з нього коштів в рахунок компенсації вартості частки у праві спільної часткової власності з 38417 гривень на 15402 гривень.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що:

- судом при стягненні грошової компенсації не враховано, що його частка становить 3/5, а частка ОСОБА_6 становить 1/5. Відповідно і сума присудженої компенсації повинна обраховуватися пропорційно розміру частко співвласників. Проте рівний поділ суми обмежує його право, як власника більшої частки претендувати в майбутньому на володіння і користування більшою частиною від тієї частки, компенсація за яку сплачується позивачу.

-за наявності двох висновків судових будівельно-технічних експертиз, які по різному з огляду на застосовані методологічні підходи визначають вартість частки, компенсацію за яку просить стягнути позивач, суд першої інстанції не надав мотивованої оцінки аргументам, наведеним ОСОБА_3 з цього приводу та невмотивовано відхилив як доказ висновок державної експертної установи не з мотивів неправильності чи хибності застосованого методологічного підходу для визначення вартості частки, а виключно з того мотиву, що вартість, визначена експертом ОСОБА_9, встановлена на найбільш наближену дату до винесення рішення у цій справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати частково, змінивши його в частині визначеного судом розміру стягнення з ОСОБА_3 коштів в рахунок компенсації вартості частки у праві спільної часткової власності з 152191,88 гривень на 108481,00 гривень.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що:

-висновок суду щодо визначення вартості 1/5 ідеальної частки в будинку АДРЕСА_9 та відповідно розмір присудженої позивачу грошової компенсації в сумі 152191,88 гривень є помилковим, оскільки суд першої інстанції прийняв до уваги висновок судового експерта Фісун О.А. за відсутності правових підстав і технічної можливості визначити розмір компенсації вартості частки , проте поза увагою залишив висновок експертизи, проведеної ХВ ОНДІСЕ від 29.04.2016 року №11/12/13/14 відповідно до якого експерт за ринковим підходом визначає вартість цілого будинку, що є можливим з огляду на наявність будинку, як матеріального об'єкту і товару, який може бути оцінено і продано на відповідному ринку нерухомості, а отже залишкова вартість цього об'єкту, встановлена державним експертом є обґрунтованою та мала бути прийнята судом першої інстанції.

У письмових відзивах на апеляційні скарги ОСОБА_4, яка діє від імені ОСОБА_5 їх доводи не визнала, висновки суду щодо стягнення з позивача компенсації вартості часток у відповідних розмірах вважає правильними та обґрунтованими.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є власником 1/5 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою, АДРЕСА_10. ОСОБА_2 є власником 3/5 частин та ОСОБА_6 є власником 1/5 частин вказаного житлового будинку /т.1а.с.9, 288/. Також, ОСОБА_5 є власником 1/5 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами та земельної ділянки, що АДРЕСА_9

Право власності сторін у майні у частках, зазначених в рішенні суду, підтверджуються правовставнолюючими документами, наявними в матеріалах справи. При цьому, протягом розгляду справи коло відповідачів змінювалося внаслідок відчуження часток.

Випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки в спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно, регулюються статтею 364 ЦК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

При цьому слід також враховувати, що в силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм, з урахуванням закріплених в пункті 6 статті 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне

- чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі;

- чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України;

чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та

чи не становитиме це для них надмірний тягар.

Водночас при визначенні судом розміру грошової компенсації, яка підлягає стягненню з однієї сторони на користь іншої, необхідно враховувати роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в абз. 3 п. 6 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», відповідно до яких розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи.

Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. (абз. 4 п. 6 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»).

Судом встановлено, що згідно висновком № 11/12/13/14 судової будівельно-технічної експертизи від 29.04.2016 року експерта Херсонського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз: - відсутня можливість виділити в натурі 1/5 частки в житловому будинку АДРЕСА_11; - відсутня можливість виділити в натурі 1/5 частки в житловому будинку АДРЕСА_9 - ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_11 станом на 29.04.2016 року складає 281 977,00 грн.; - ринкова вартість садиби (житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами) № АДРЕСА_9 складає 1 033 531,00 грн.; - не вважається за можливе визначити порядок користування 1/5 та 4/5 частками в житловому будинку АДРЕСА_11, який би не порушував права інших співвласників; - не має за можливе виділити в натурі 1/5 (133,4 кв.м.) частки земельної ділянки в АДРЕСА_9 крім того у зв'язку з неможливістю виділити в натурі 1/5 частки в житловому будинку АДРЕСА_9 - у житловому будинку № АДРЕСА_9 можливо виділити у користування кімнату 6 співвласнику з 1/5 часткою не порушуючи прав інших співвласників загальною площею 7,8 кв.м., кухні, підвал, коридор та інші будівлі і споруди залишаються у спільному користуванні всіх співвласників (1/5 частки від житлової площі складає 10,4 кв.м.); - не є можливим виділити в користування 1/5 та 4/5 частки земельної ділянки в АДРЕСА_12 часткам співвласників через неможливість виділити в натурі 1/5 частки житлового будинку.

Згідно з висновком № 49 від 28.08.2017 року судової будівельно-технічної експертизи від 28.08.2017 року експерта ОСОБА_9: - ринкова вартість садиби № АДРЕСА_13 1/5 частки станом на серпень 2017 року становить 76 834 грн.; - виділ 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_9 у відповідності до вимог ДБН В.2.2.-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» не надається можливим, оскільки співвласнику з часткою 1/5 належать приміщення площею 24,44 кв.м., що менше 20 кв.м.; співвласнику з часткою 1/5 належать житлові приміщення площею 12,04 кв.м., що менше 15 кв.м.; відсутня можливість відокремлення ізольованих приміщень від іншого співвласника з окремим виходом, окремими системами життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто окремого об'єкту нерухомого майна; запропоновано два варіанти виділу частини домоволодіння з відхиленням від розміру часток в праві власності на домоволодіння та відступом від вимог ДБН В.2.2.-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» після виконання будівельних робіт, розробки відповідної проектної документації та отримання технічних умов енергопостачальних організацій: - з перевищенням частки (1/5), що виділяється на 4/100 та зі зменшенням частки (4/5) на 4/100; - з перевищенням частки (1/5), що виділяється на 2/100 та зі зменшенням частки (4/5) на 2/100; - ринкова вартість садиби АДРЕСА_9 станом на серпень 2017 року становить 863 662 грн.; ринкова вартість 1/5 частки станом на серпень 2017 року становить 172 732 грн.; - запропоновано два варіанти виділу земельної ділянки з часткою 1/5 з виходами на АДРЕСА_14; - в індивідуальне користування співвласнику з часткою 1/5 запропоновано житлову кімнату № 1-2 площею 18,7 кв.м., співвласнику з часткою 4/5 кв.м. пропонуються приміщення 63,4 кв.м., в т.ч. житлова 25,5 кв.м. та запропоновано порядок користування земельною ділянкою в загальне користування площею 78 кв.м., в окреме користування співвласнику з часткою 1/5 - 118 кв.м./т.2 а.с.84-154/.

Отже, судом першої інстанції встановлено та сторонами не спростовується, що виділ належної позивачу частки в натурі дійсно є неможливим.

Представник ОСОБА_3 пояснив суду апеляційної інстанції, які узгоджуються з поясненнями позивачки, що іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України не здійснюється.

Інші співвласники, відповідачі по справі не посилалися на те, що вони не спроможні виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно , та що визначена судом компенсація становитиме це для них надмірний тягар. Відсутність таких доводів підтвердив також представник ОСОБА_3 Також, колегія суддів вважає за можливе звернути увагу, що під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_11 та ОСОБА_6 та їх сестрою ОСОБА_12 належна їм частина будинку і земельної ділянки по АДРЕСА_9 була подарована ОСОБА_3, що свідчить про безоплатність правочину та відсутність наміру отримання доходу від продажу майна.

Оскільки поділ майна в натурі неможливий, суд, вирішуючи питання визначення судом дійсної вартості будинків та земельної ділянки на час розгляду справи, що узгоджується з вищезазначеними роз'ясненнями пленуму Верховного Суду України, ставив перед експертом питання про визначення ринкової вартості на сьогоднішній день /т.1 а.с. 291/, а тому доводи апеляційних скарг про необґрунтованість прийняття висновків експертизи з підстав того, що вартість визначена на найбільш наближену дату до винесення рішення у цій справі, є необґрунтованими.

Доводи представника ОСОБА_3 про відсутність підстав про призначення додаткової судової будівельно- технічної експертизи спростовуються поясненнями експерта, який проводив первісну експертизу, висновками суду у зазначеній ухвалі, яка є чинною, крім того, як вбачається з ухвали суду представник відповідача ОСОБА_13 погодився щодо необхідності її призначення.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах закону, є недоведеними, а тому колегія суддів їх відхиляє.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374,375,382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 20 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Склярська

Судді Л.В.Пузанова

Т.Г.Чорна

Повний текст постанови складено 06 грудня 2018 року

Суддя І.В. Склярська