Справа №295/4894/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

за участю секретаря Білінської Л.С.,

представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунальної установи "Центральна міська лікарня № 2" до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив стягнути з останнього 2075,86 грн. на відшкодування матеріальної шкоди при цьому посилається на те, що внаслідок ДТП, яка сталась 10.12.2015 року було пошкоджено транспортний засіб, який належить позивачу, чим завдано матеріального збитку на суму 51055,86 грн., враховуючи, що цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована з лімітом відповідальності 50 000,00 грн., страхова компанія відмовилась виплатити страхове відшкодування, з урахуванням розміру франшизи 500,00 грн. позивач просить стягнути з ОСОБА_4 матеріальнута моральну шкоду.

19.09.2017 року від відповідача ОСОБА_2 надійшли письмові заперечення на позовну заяву, в яких відповідач вказав, що вважає позовні вимоги незаконними та необґрунтованими, просив відмовити в задоволенні позову. Відповідач пояснив, що постановою Апеляційного суду Житомирської області від 08.06.2016 року було скасовано постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 16.05.2016 року, якою ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому у позивача відсутні докази про вчинення відповідачем адміністративного правопорушення. Також відповідач зазначив, що посилання позивача на звіт про заподіяні збитки від 24.06.2017 року не є обєктивним доказом і таким, що отриманий у встановленому законодавством порядку.

Ухвалою суду від 26.09.2017 року було відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті поданого ним зустрічного позову до Страхового товариства «Гарантія» та КУ «Центральна міська лікарня №2» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Ухвалою суду від 26.09.2017 року закрито провадження по даній цивільній справі за позовом Комунальної установи "Центральна міська лікарня № 2" до "Страхового товариства з додатковою відповідальністю "Глобус" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Відповідач та його представник - ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні, зазначили, що вина відповідача не доведена належними доказами, вимога про визнання вини позивачем не заявлена, звіт про вартість заподіяного збитку заподіяні збитки від 24.03.2017 року є неналежним доказом, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 16.05.2016 року вбачається, що 10.12.2015 року, близько 19 години на перехресті вулиць Перемоги-Новосінна ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «ГАЗ 2410», реєстраційний номер НОМЕР_1 зіткнення з автомобілем марки ЗАЗ Сенс, реєстраційний номер «АМ 5191 ВО», врезультаті ДТП транспортні засоби механічно пошкоджені, вказані обставини не заперечувались сторонами по справі.

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 16.05.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі ст. 247 КУпАП провадження у справі закрито (а.с. 8).

Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 08.06.2016 року Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 16.05.2016 року змінено та скасовано в частині визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін. (а.с. 9).

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4 роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

За таких обставин посилання відповідача та його представника щодо відсутності вини відповідача не заслуговує на увагу, оскільки законом не покладається на позивача обовязок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір, що узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом України при розгляді справи №6-183цс14 від 03.12.2014 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

У позовній заяві позивачем наведено розрахунок заподіяної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, а саме майнова шкода у розмір 1565,86 грн., що становить різницю між сумою матеріальних збитків 51055,86 грн. та лімітом відповідальності страховика 50 000,00 грн. за вирахуванням франшизи 510,00 грн., що становить 2075, 86 грн.

Уточнень до позовної заяви, у зв"язку із закриттям провадження у спарві в частині заявлених вимог до відповдіача "Страхового товариства з додатковою відповідальністю "Глобус", від позивача не надходило.

Вартість матеріальних збитків у розмірі 51 055,86 грн., завданих внаслідок пошкодження «ЗАЗ Сенс», реєстраційний номер «АМ5191ВО» позивач підтверджує звітом про оцінку вартості транспортного засобу, виготовленого 24.03.2017 року незалежним експертом ОСОБА_6 (а.с. 11-13).

Проте, суд вважає даний доказ неналежним та недопустимим, оскільки при виготовленний поза судовим розглядом справи, зі змісту звіту не вбачається, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність передбачену Кримінальним кодексом України.

Судом розяснювалось сторонам право заявити клопотання про призначення експертизи, проте сторони вказаним правом не скористались.

Таким чином, позивачем не доведено належним чином розмір матеріального збитку, який підлягає відшкодуванню, за таких обставин позовні вимоги є недоведеними та до задоволення не підлягають.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову Комунальної установи "Центральна міська лікарня № 2" до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок ДТП.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М.Чішман