Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/7539/18
У Х В А Л А

16 липня 2018 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І. Д. вирішуючи питання про самовідвід судді у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Дроздівської сільської ради Білоцерківського району Київської області про стягнення заборгованості по заробітній платі -у справі № 357/7539/18, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2018 року, в провадження судді Дубановської І.Д. надійшов цивільний позов ОСОБА_1 до Дроздівської сільської ради Білоцерківського району Київської області про стягнення заборгованості по заробітній платі, просить стягнути з Дроздівської сільської ради Білоцерківського району Київської області на її, ОСОБА_1 користь, заборгованість по заробітній платі в сумі 9157,68 грн..

11.07.2018 року суддею Дубановською І.Д. заявлено самовідвід на підставі ст.ст.36, 37 ЦПК України.

Заява обґрунтована посиланням на те, що суддя Дубановська І.Д. не може бути головуючим у даній справі, адже нею 13.05.2013 року було ухвалено рішення у цивільній справі № 2-а/357/119/13 за позовом ОСОБА_1 до Дроздівської сільської ради Білоцерківського району Київської області про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди.

Суд, вивчивши подану заяву про відвід судді, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Як вбачається з матеріалів справи № 375/7539/18, предметом позову є стягнення заборгованості по заробітній платі з Дроздівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

15.05.2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у складі головуючого судді Дубановської І.Д. було ухвалено рішення у справі № 2-а/357/119/13, яким у позові ОСОБА_1 до Дроздівської сільської ради Білоцерківського району Київської області про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - відмовлено.

Спір в справі 357/7539/18 виник між тими самими сторонами, про той самий предмет.

Відповідно до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Крім того, відповідно до ст. 3 Кодексу суддівської етики, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Відтак, з метою недопущення порушення права сторін на справедливий суд, неупереджений розгляд справи, суд вважає за необхідне визнати заяву суддя про самовідвід у справі № 357/7539/18 обґрунтованою, адже головуючим суддею Дубановською І.Д. вже приймалось рішення між тими самим сторонами про той самий предмет.

Відповідно до ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя зобовязаний заявити самовідвід.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Визначаючись щодо наявності таких підстав, необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Враховуючи вищевикладене, вважаю самовідвід головуючого підлягає задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 33, 36-37, 40, 259-260 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву про самовідвід судді задовольнити.

Справу № 357/7539/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дроздівської сільської ради Білоцерківського району Київської області про стягнення заборгованості по заробітній платі - передати на розгляд іншому складу суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвалу складено та підписано 16.07.2018 року.

СуддяОСОБА_2