Справа № 234/2044/18
Провадження № 2/234/1397/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Нейло І.М.,

за участю секретаря Ридош Г.Ю.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: 86110, Донецька область, м. Макіївка, вул. Депутатська, 173-8, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: 86110, Донецька область, м. Макіївка, вул. Депутатська, 173-8, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.07.2007 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, які проживають з позивачкою. На даний час сім'я розпалася, сторони мають різні характери, відсутність між ними взаморозуміння і довіри, з 2016 року проживають окремо, не ведуть спільне господарство, а тому позивачка просить шлюб розірвати.

Позивачка, представник позивачки адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з?явилися, але надали суду заяви в котрій підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, та просили справу розглянути у їх відсутність.

Відповідач в судове засідання не з?явився, але надав заяву в котрій позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб, справу розглянути у його відсутність.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що 17.07.2017 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Діти проживають разом з позивачкою.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для розірвання шлюбу є те, що сторони припинили подружні відносини, тривалий час проживають окремо, мають різні інтереси та погляди на життя. Позивач зазначив, що збереження сім'ї неможливе і дане суперечить її інтересам.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім?ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що сторони впродовж одного року не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин та не проживають разом. Продовжувати подальше спільне життя не бажають, наміру до примирення не заявили, так як збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний.

На підставі викладеного та керуючись ст. 24, 56, 110-113 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 206, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 17 липня 2017 року у Гірницькому відділі РАЦС Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №105 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити «Трахтенгерц».

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Краматорського міського суду ОСОБА_6