Постанова

Іменем України

26 червня2018 року

м. Київ

справа № 179/530/16-ц

провадження № 61-1723св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Погрібного С. О.,

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Кредитна спілка «Союз-Дніпро»,

відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Кредитної спілки «Союз-Дніпро» на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2017 року у складі судді Ковальчук Т. А. та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2017 року у складі суддів: Пономарь З. М., Баранніка О. П., Посунся Н. Є.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року Кредитна спілка «Союз-Дніпро» (далі - КС «Союз-Дніпро») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 22 квітня 2014 року між позивачем та

ОСОБА_3 як позичальником укладений кредитний договір № 983/14.

Згідно із умовами кредитного договору позивач надав ОСОБА_3 кредитні кошти у сумі 27 221,40 грн, строком на 30 місяців, а саме з 22 квітня 2014 року по 21 жовтня 2016 року, а ОСОБА_3 зобов'язалася повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за кредитним договором згідно з умовами договору.

Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_3 зобов'язалася погашати заборгованість щомісячно у період з 20 по 30 число кожного місяця згідно із графіком погашення заборгованості. Кредит мав бути повернутий у строк

до 21 жовтня 2016 року.

Проте ОСОБА_3 неналежним чином виконувала свої зобов'язання за кредитним договором - несвоєчасно сплачувала заборгованість за кредитом та відсотками за його користування.

Для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 перед позивачем щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом і сум штрафних санкцій, укладений договір поруки між позивачем та ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Згідно з договором поруки відповідачі солідарно відповідають перед позивачем.

Позивач неодноразово направляв на адресу відповідачів листи з вимогами погасити заборгованість за кредитним договором, однак зобов'язання не виконувалися, тому позивач звернувся до суду та просив стягнути в солідарному порядку з боржників заборгованість за кредитним договором у розмірі 49 457,73 грн, з яких: 18 896,87 грн - залишок за кредитом; 30 560,86 грн - відсотки, нараховані за прострочення платежів, та судові витрати.

Уточнивши позовні вимоги остаточно, позивач просив зменшити позовні вимоги на суму 6 500,00 грн, які ОСОБА_3 сплатила у рахунок боргу за період з 18 квітня 2016 року по 22 травня 2017 року.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2017 року позов КС «Союз-Дніпро» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь КС «Союз-Дніпро» заборгованість за кредитним договором від 22 квітня 2014 року № 983/14, а саме: залишок за кредитом -

12 396,87 грн, проценти - 6 494,90 грн, неустойку (процент, плата) - 1 240,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позичальник своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконує, тому є всі підстави для солідарного стягнення з позичальника та поручителів на користь спілки заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2017 року апеляційну скаргу КС «Союз-Дніпро» задоволено частково. Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2017 року скасовано в частині стягнення процентів за користування кредитом, неустойки та судового збору.

Стягнуто на користь КС «Союз-Дніпро» солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 500,00 грн процентів за користування кредитом при порушення строків їх оплати та по 964,60 грн з кожного з них на повернення судових витрат. В іншій частині рішення залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції обґрунтовано зарахував у рахунок сплати заборгованості за кредитом 6 500,00 грн, сплачені ОСОБА_3 з квітня 2016 року, та правильно стягнув у солідарному порядку залишок за кредитом у сумі 12 396,87 грн, однак нараховані спілкою відсотки за користування кредитом фактично носять характер штрафних санкцій, тому до них застосував частину третю статтю 551 ЦК України та зменшив нараховані відсотки.

У грудні 2017 року КС «Союз-Дніпро» подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2017 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2017 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом зменшено суму заборгованості за тілом кредиту, яку позичальник сплатив у розмірі 6 500,00 грн під час розгляду справи, при цьому за умовами договору передбачено, що у разі виникнення заборгованості у першу чергу сплачуються відсотки за користування кредитом, а лише потім тіло кредиту, тому сплачений платіж у розмірі 6 500,00 грн пішов на погашення заборгованості за процентами. Крім того, зазначає, що умовами договору передбачено підвищення процентної ставки при порушенні зобов'язань, тому таке підвищення процентної ставки є реакцією на порушення зобов'язань за договором, яке не заборонено законодавством.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

У грудні 2017 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказану цивільну справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, а ухвалою від 30 травня 2018 року зазначену справу призначено до судового розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Суд встановив, що 22 квітня 2014 року між КС «Союз-Дніпро» та ОСОБА_3 як членом спілки укладений кредитний договір № 983/14, за умовами якого остання отримала кредит для придбання побутової техніки на суму 27 221,40 грн з кінцевим терміном повернення 21 жовтня 2016 року.

Пунктом 4.2 кредитного договору сторони передбачили, що погашення кредиту та сплата відсотків за користування буде проводитися щомісячно, згідно з наведеним графіком.

За пунктом 4.4 договору передбачено, що при порушенні строків сплати кредиту, вказаних у пункті 4.2, більше як на 15 календарних днів з 16 дня кредитодавець нараховує процент (плату) за користування кредитом із розрахунку 0,5 % на день від залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості за кредитом до повного його погашення.

22 квітня 2014 року між КС «Союз-Дніпро» та ОСОБА_3 як позичальником, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як поручителями укладений договір поруки № 983/14, за умовами якого останні поручилися солідарно відповідати з позичальником у разі невиконання нею своїх кредитних зобов'язань.

У відповідності до розрахунку позивача станом на 20 травня 2016 року за

ОСОБА_3 обліковується заборгованість у сумі 49 457,73 грн, у тому числі:

18 896,87 грн - заборгованість за кредитом та 30 560,86 - за відсотками.

ОСОБА_3 за період з квітня 2016 року по травень 2017 року додатково погашено заборгованість у сумі 6 500,00 грн, яку у повному обсязі зараховано у рахунок погашення відсотків, нарахованих при простроченні платежів, у зв'язку із чим розмір заборгованості за відсотками зменшено до 24 060,86 грн.

З травня 2015 року у зв'язку з простроченням одного платежу кредитна спілка почала нараховувати щомісячні штрафні відсотки із розрахунку 0,5 % на день від залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості, загальний розмір яких станом на 20 травня 2016 року склав 37 184,43 грн. Усі наступні щомісячні платежі, які вносились ОСОБА_3, у першу чергу зараховувалися кредитною спілкою у рахунок погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом. Фактично станом на 20 травня 2016 року ОСОБА_3 на погашення відсотків за користування кредитом сплачено 13 118,47 грн, тобто передбачена графіком сума відсотків за користування кредитом у розмірі 9 698,23 грн є погашеною.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, виходив з того, що відповідачі не виконували належним чином зобов'язання за кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню в солідарному порядку.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення процентів за користування кредитом, виходив з того, що нараховані кредитною спілкою відсотки за прострочення платежів носять характер штрафних санкцій, у зв'язку з чим до вказаних нарахувань застосував норми статті 551 ЦК України та зменшив їх суму.

Однак із указаними висновками судів у повному обсязі не можна погодитися виходячи з наступного.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 4 ЦПК України 2004 року(нині - стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та третьої статті 1056-1 ЦК Українипроцентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що нарахування процентів за договором здійснюється за строк користування кредитом, та нараховуються: по перше - на залишок заборгованості за кредитом в день отримання грошових коштів, по друге - щомісяця, із розрахунку 2,30 % на залишок заборгованості за кредитом. Тип процентної ставки є фіксованим. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання кредиту позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно.

Пунктом 4.2 кредитного договору погашення заборгованості за договором здійснюється щомісяця у період з 20 по 30 число кожного місяця згідно наведеного графіку.

Сторони дійшли згоди, що при порушенні позичальником строків сплати кредиту, вказаних в пункті 4.2 цього договору більше ніж на 15 календарних днів з 16 дня, кредитодавець нараховує процент (плату) за користування кредитом із рахунку 0,5 % на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості за кредитом до повного її погашення (пункт 4.4 кредитного договору).

Суд апеляційної інстанції скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення процентів виходив з того, що відсотки за користування кредитом при простроченні платежів фактично носять характер штрафної санкції за порушення позичальником строків сплати кредиту, у зв'язку з чим застосував статтю 551 ЦК України і зменшив їх розмір.

Дійшовши такого висновку, суд апеляційної інстанції не врахував, що у відповідності до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, за змістом статті 549 ЦК України у системному тлумаченні зі статтею 1056-1 ЦК України, підвищений розмір відсотків за кредитом, які по своїй суті є платою за користування кредитними коштами, не може вважатись пенею, яка є мірою відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Відповідно до нарахованих відсотків хоч за звичайною, хоч за підвищеною ставкою не може застосовуватись положення частини третьої статті 551 ЦК України, яке передбачає право суду зменшити розмір неустойки.

Крім того, при постановленні рішень судами не встановлено у рахунок яких платежів (до тіла кредиту, чи до відсотків за користування кредитом) у відповідності до умов кредитного договору належить зарахувати сплачені ОСОБА_3 під час розгляду справи суму у розмірі 6 500,00, що призвело до не встановлення обставин справи, які мають значення для її правильного вирішення.

Без з'ясування вказаних обставин і встановлення фактичних обставин справи, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог та підстав, на які посилався позивач на їх обґрунтування, передчасними є висновки судів про часткове задоволення вищевказаного позову.

Отже, вирішуючи спір на підставі ЦПК України 2004 року, суд усупереч вищевказаних положень норм процесуального права не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та не встановив достатньо повно фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, враховуючи предмет і підстави поданого позову, а також характер спірних правовідносин, крім того, припустився помилки у застосуванні норм матеріального права.

За приписами частин третьої, четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Виходячи з викладеного, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвалені у справі судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Кредитної спілки «Союз-Дніпро» задовольнити частково.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2017 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

С.О. Погрібний

О.В. Ступак

Г.І. Усик