Справа № 182/6958/17
Провадження № 2/0182/1287/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2018 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рибакової В.В., при секретарі Затуливітер Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів.

06.07.2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, якою просить у забезпечення позову заборонити Нікопольському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області стягувати з нього аліменти на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до розгляду справи по суті та набуття рішенням законної сили. В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 послався на те, що у провадженні Нікопольського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за його позовною заявою до ОСОБА_2, що разом з позовною заявою ним надані докази, що донька ОСОБА_3 мешкає з ним. Зазначив, що на даний час виконавча служба, виконуючи рішення суду у вигляді судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку до її повноліття, безпідставно стягує з нього аліменти на доньку, яка мешкає з ним, що вважає несправедливим.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову. Згідно ч.10 ст.150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. У п.4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів. З позовної заяви вбачається, що судовим наказом з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня предявлення заяви про видачу судового наказу, і до повноліття дитини. Позивач просить винести рішення суду, яким припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку; звільнити його від сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.12.2017 року ВП № 55391770, наданої позивачем (а.с.12) вбачається, що державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито провадження з виконання судового наказу № 2/0182/217/2017 виданого 04.12.2017 року суддею Нікопольського міськрайонного суду, про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; боржник - ОСОБА_1, стягувач - ОСОБА_2; документ вступив у законну силу 13.11.2017 року.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову просить вжити захід забезпечення позову, який за змістом є тотожнім задоволенню заявлених ним позовних вимог. Крім того, ОСОБА_1 фактично просить зупинити виконання судового рішення, що набрало законної сили, яким є судовий наказ № 2/0182/217/2017 виданий 04.12.2017 року суддею Нікопольського міськрайонного суду.

Враховуючи викладене, те, що обраний позивачем вид забезпечення позову за змістом є тотожнім задоволенню заявлених позовних вимог та фактично зупиняє виконання судового рішення, що набрало законної сили, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Згідно ч.6 ст.153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.150,153,259-261 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_4