Пр.№2/756/381/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарях: Бабчук А.І., Мушкетик І.В.

за участі позивача - ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача - Дудніка-Дубіняка Д.І.

розглянувши в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СВП «Автотранспорт» ПАТ «Київенерго» про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом із вимогами до СВП «Автотранспорт» ПАТ «Київенерго» про зобов'язання негайно провести розслідування факту отримання професійного радіаційного захворювання; зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити неотриману заробітну плату відповідно до норм законодавства Української РСР 1986 року за роботу в надзвичайних умовах аварійних робіт на ЧАЕС; зобов'язати відповідача оформити всі відповідні документи про працю в умовах понаднормованої потужності іонізуючого випромінювання відповідно до законодавства УРСР та ратифікованих нею Конвенцій ООН та його спеціалізованого органу - Міжнародної організації праці (МОП).

В обґрунтування позову вказував, що ОСОБА_1, ліквідатор Чорнобильської катастрофи, отримав у 2002 році професій не радіаційне захворювання, про що повідомив відповідача.

У 2003 році СВП «Автотранспорт» ПАТ «Київенерго», як стверджує позивач, за результатами засідання комісії невідомого складу, на яку не був запрошений ОСОБА_1, по останньому прийнято рішення про надання пенсії відповідно до ст. 13, 48, 49, 50 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року.

За твердженням ОСОБА_1 комісія не прийняла ніякого рішення ні про факт нещасного випадку на виробництві, ні про факт протиправного залучення без його згоди до виконання робіт в небезпечних для життя у мовах, більше того, він не отримав законної оплати своєї праці у 1986 році.

У зв'язку із цим просив про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03.11.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1, за заявою останнього в частині позовних вимог про зобов'язання СВП «Автотранспорт» ПАТ «Київенерго» оформити всі відповідні документи про працю в умовах понаднормованої потужності іонізуючого випромінювання відповідно до законодавства УРСР та ратифікованих нею Конвенцій ООН та його спеціалізованого органу - Міжнародної організації праці (МОП) - залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві, при цьому зазначили, що в процесі розгляду справи отримали довідку про розрахунок виплат за виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а тому вимога їх позову в частині зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити неотриману заробітну плату відповідно до норм законодавства Української РСР 1986 року за роботу в надзвичайних умовах аварійних робіт на ЧАЕС фактично виконана.

Представник відповідача підтвердив в судовому засіданні надання ОСОБА_1 довідки про розрахунок виплат за виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС із зазначенням суми коштів нарахованих та виплачених працівнику, при цьому заперечував проти позову вказуючи про те, що позбавлені можливості провести розслідування факту отримання професійного радіаційного захворювання ОСОБА_1 за відсутності належних оригіналів документів.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи та надані докази, вислухавши пояснення сторін та їх представників, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у 1986 році працював водієм підприємства автомобільного транспорту «Київенерго».

29.04.1986 року був відправлений у відрядження до 30 кілометрової зони відчуження, де знаходився по 01.05.1986 року включно.

У відповідності до експертного висновку №29 Центральної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 02.10.2002 року встановлено причинний зв'язок захворювання ОСОБА_1 з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно ст. 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний провести розслідування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням із всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

У відповідності до Положення про розслідування професійних захворювань та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2001 року №1094, чинної станом на час отримання експертного висновку про причини захворювання ОСОБА_1, розслідуванню підлягали, крім іншого, ураження іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, що призвели до втрати працівником працездатності.

За п. 64 вказаного Положення на кожного хворого клініками науково-дослідних інститутів, відділеннями професійних захворювань лікувально-профілактичних закладів складається повідомлення за формою П-З. Протягом трьох діб після встановлення остаточного діагнозу повідомлення надсилається роботодавцю або керівнику підприємства, шкідливі виробничі фактори на якому призвели до виникнення професійного захворювання, відповідній установі (закладу) державної санітарно-епідеміологічної служби та лікувально-профілактичному закладу, які обслуговують це підприємство, відповідному робочому органу виконавчої дирекції Фонду.

При цьому за п. 65 Положення роботодавець організовував розслідування кожного випадку виявлення професійного захворювання протягом десяти робочих днів з моменту одержання повідомлення.

У разі виявлення професійного захворювання у непрацюючих пенсіонерів, які працювали на території України, розслідування проводиться згідно з пунктом 65 цього Положення на підприємстві, причетному до виникнення професійного захворювання.

У відповідності до п. 6 Положення за висновками роботи комісії з розслідування визнавалися пов'язаними з виробництвом і складався акт за формою Н-1 про нещасні випадки, що сталися з працівниками під час виконання трудових (посадових) обов'язків. За п. 20 роботодавець повинен розглянути і затвердити акти за формою Н-1 або НТ протягом доби після закінчення розслідування, а щодо випадків, які сталися за межами підприємства, - протягом доби після одержання необхідних матеріалів. Затверджені акти протягом трьох діб надсилаються: потерпілому або його довіреній особі разом з актом розслідування нещасного випадку.

За довідкою від 28.10.2015 року №027/07/1503 підприємство автомобільного транспорту «Київенерго» у якому працював водієм ОСОБА_1 перетворено в Структурний відокремлений підрозділ «Автотранспорт» ПАТ «Київенерго».

З матеріалів справи вбачається, що роботодавцем оформлено Протокол засідання комісії Енергоавтотранспорту з питань розгляду справ учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС по справі ОСОБА_1, при цьому не дотримано положення, процедури розслідування професійного захворювання та порядку оформлення результатів розслідування.

Аналогічний порядок щодо організації розслідування професійних захворювань роботодавцем містяться в Положенні про розслідування професійних захворювань та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві чинному на час розгляду справи.

За таких обставин вимога ОСОБА_1 про зобов'язання роботодавця провести організацію розслідування факту нещасного випадку на виробництві підлягає до задоволення.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, в тому числі, фізичних осіб.

В судовому засіданні представник СВП «Автотранспорт» ПАТ «Київенерго» повідомив суду про те, що ОСОБА_1 надано довідку про розрахунок виплат за виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, при цьому позивач і представник останнього підтвердили в судовому засіданні, що 2-й пункт вимог позову у якому йшлося про нарахування та виплату неотриманої заробітної плати добровільно виконано відповідачем.

За таких обставин підстави для задоволення позову в частині вимог позовної заяви про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити неотриману заробітну плату відповідно до норм законодавства Української РСР 1986 року за роботу в надзвичайних умовах аварійних робіт на ЧАЕС не підлягає до задоволення.

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, і таким, що користується пільгами при оплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22 Закону України «Про охорону праці», Положенням про розслідування професійних захворювань та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2001 року №1094, Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, ст. ст. 12, 19, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до СВП «Автотранспорт» ПАТ «Київенерго» про зобов'язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Зобов'язати СВП «Автотранспорт» ПАТ «Київенерго» провести розслідування факту отримання професійного радіаційного захворювання ОСОБА_1 під час роботи на підприємстві автомобільного транспорту «Київенерго».

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В.Шевчук