ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року

м.Суми

Справа №585/4941/17

Провадження № 22-ц/788/829/18

Апеляційний суд Сумської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Біляєвої О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Кононенко О.Ю., Ткачук С.С.,

за участю секретаря судового засідання Кияненко Н.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

треті особи: ОСОБА_3, орган опіки та піклування Роменської районної державної адміністрації, виконавчий комітет Хмелівської сільської ради Роменського району Сумської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_4, на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області у складі судді Шульги В.О. від 16 березня 2018 року, ухвалене у м. Ромни,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402 VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У грудні 2017 року ОСОБА_1 пред'явила позов до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав і стягнення аліментів.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_2 є дочкою позивача і матір'ю малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, матеріально не утримує.

У липні 2017 року відповідач залишила дітей без нагляду, їжі, що є небезпечним для їх життя і здоров'я, а тому ОСОБА_1 і дід ОСОБА_7 - чоловік позивача, які мають належні умови для виховання і розвитку дітей, забрали останніх до себе. З цього часу онуки проживають разом з бабусею і дідусем, а місцезнаходження ОСОБА_2 невідомо, долею доньки і сина відповідач не цікавиться.

Батьком ОСОБА_5 записаний ОСОБА_3 - третя особа у справі. Відомості про батька ОСОБА_8 записані відповідно до вимог частини першої статті 135 СК України.

Позивач просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Встановити опіку і призначити її ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_6; стягнути зі ОСОБА_2 на її користь аліменти на малолітнього онука у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 березня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6; покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Хмелівської сільської ради і орган опіки та піклування Роменської районної державної адміністрації контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських прав.

Рішення мотивовано тим, що факт ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських прав щодо дітей є доведеним. Разом з тим, позивач не надала належних, достатніх і допустимих доказів щодо неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків у період з грудня 2016 року по липень 2017 року. Крім того, відсутнє подання органу опіки та піклування щодо встановлення опіки і призначення ОСОБА_1 опікуном малолітніх дітей.

У квітні 2018 року позивач, в інтересах якої діє представник ОСОБА_4, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати судове рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд дійшов правильного висновку про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Однак відмовляючи у позові, не врахував нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_2 від 13 вересня 2017 року про надання згоди на позбавлення її батьківських прав і визнання нею цих позовних вимог. Щодо доцільності призначення позивача опікуном, то суд на порушення вимог частини другої статті 11 ЦПК України не витребував висновок органу опіки та піклування.

Учасники справи у письмовій формі відзив на апеляційну скаргу не подали.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і її представник ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів.

Представник органу опіки та піклування Роменської районної державної адміністрації ОСОБА_9, голова Хмелівської сільської ради Роменського району ОСОБА_10 просили апеляційну скаргу задовольнити.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з'явились.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

У справі, яка переглядається, суд установив, що ОСОБА_2 є матір'ю трьох малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Батьком ОСОБА_5 є ОСОБА_3 - третя особа у даній справі; батьком ОСОБА_11 - ОСОБА_12; відомості про батька ОСОБА_6 до актового запису про народження внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (ас. 11, 12, 19, 20).

ОСОБА_2 разом з дітьми зареєстрована у АДРЕСА_2, але з 20 липня 2017 року відповідач на території сільської ради не проживає (ас. 49).

Згідно з актом обстеження умов проживання від 01 грудня 2016 року, ОСОБА_2 разом з малолітніми дітьми з квітня 2016 року проживає у АДРЕСА_1. Підсобне господарство не ведеться, продуктами харчування сім'я забезпечена не в повному обсязі. В будинку не вистачає денного світла, брудно, всі кімнати потребують генерального прибирання. Діти одягом забезпечені (ас. 14).

Виконавчий комітет Хмелівської сільської ради Роменського району Сумської області прийняв рішення від 01.12.2016 № 93 «Про неналежне виконання батьківських обов'язків ОСОБА_2 відносно її малолітніх дітей», яким вказав ОСОБА_2 на неналежне виконання батьківських обов'язків відносно її малолітніх дітей і зобов'язав її привести в належний санітарний стан кімнати будинку, в якому проживає сім'я, створити задовільні умови для проживання та виховання дітей.

За цим рішенням виконавчому комітету сільської ради як органу опіки та піклування в період з 15 по 31 грудня 2016 року провести обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_2 (ас. 26).

27 грудня 2016 року проведено повторне обстеження умов проживання малолітніх дітей, під час якого виявлено невідповідність умов проживання санітарним нормам (у будинку брудно, температурний режим не витримується), кількість продуктів харчування недостатня; дитячий одяг дітей в незадовільному стані (брудний). Зі слів жителів села, ОСОБА_2 залишає дітей на тривалий час без нагляду (ас. 47).

Актом обстеження умов проживання малолітніх від 01 серпня 2017 року встановлено, що мати залишила дітей самих, без їжі, а тому з 06 липня 2017 року вони проживають за місцем реєстрації: АДРЕСА_2, - разом з бабою ОСОБА_1 - позивачем у справі та дідом ОСОБА_7 малолітня ОСОБА_11 з 20 липня 2017 року проживає з батьком ОСОБА_12 (ас. 48).

08 серпня 2017 року виконавчий комітет Хмелівської сільської ради Роменського району Сумської області за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 прийняв рішення №60 визнати за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ас. 59, 60).

13 вересня 2017 року ОСОБА_2 зробила заяву компетентним органам щодо згоди на позбавлення її батьківських прав відносно дітей ОСОБА_5, ОСОБА_11 та ОСОБА_6. Справжність підпису заявника засвідчена секретарем Хмелівської сільської ради Роменського району ОСОБА_13 (ас. 50).

Відповідач характеризується негативно, не бере участі у вихованні дітей, не піклується про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток (ас. 53, 54, 57).

Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені у статті 150 СК України, зокрема батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 СК).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України, зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2).

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Суд першої інстанції, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, дійшов правильного висновку, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про позбавлення відповідача батьківських прав, суд не урахував, що питання про застосування крайнього заходу впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, слід вирішувати з урахуванням ставлення батьків до дітей, інтересів дітей.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Згідно з частинами п'ятою, шостою статті 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

З огляду на висновок органу опіки та піклування Роменської районної державної адміністрації від 22 листопада 2017 року № 09 позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_11 та ОСОБА_6, - є доцільним і таким, що повністю відповідає інтересам дітей (ас. 45).

Однак суд першої інстанції в оскарженому рішенні не навів мотивів, з яких він не погоджується з висновком органу опіки та піклування.

Дослідивши висновок органу опіки та піклування, суд апеляційної інстанції визнає, що він є достатньо обґрунтованим, відповідає інтересам дітей.

Крім того, під час перегляду справи судом апеляційної інстанції орган опіки та піклування Роменської районної державної адміністрації подав додатковий висновок на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дітей, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд апеляційної інстанції погоджується з цим висновком щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, оскільки встановлено і підтверджено належними доказами, що у липні 2017 року мати залишила дітей без батьківського піклування, з того часу не цікавиться їх долею, матеріально не забезпечує. У вересні 2017 року ОСОБА_2 було попереджено про наслідки ухилення від виконання батьківських обов'язків. Однак відповідач не змінила свого ставлення до дітей і 30 вересня 2017 року подала до служби у справах дітей Роменської районної державної адміністрації за яву про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав.

Та обставина, що відповідач безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов'язків і немає наміру змінити свою поведінку, крім наявних у матеріалах справи письмових доказів, підтверджується визнанням у підготовчому судовому засіданні позовних вимог про позбавлення батьківських прав (ас. 83зв.).

З урахуванням наведеного, а також інтересів малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітніх.

Відповідно до частини другої статті 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, а тому задовольняючи позов щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав суд, керуючись частиною третьою цієї статті, одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дітей по 800 грн на одну дитину, розмір яких підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову.

За приписами статті 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх.

Опіка встановлюється судом над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ч. 3 ст. 60 ЦК, ст. 243 СК).

Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою (ч. 3 ст. 63 ЦК).

Установлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, позбавлені батьківського піклування; ОСОБА_1 подала заяву про призначення її опікуном (ас.27).

При призначенні ОСОБА_1 опікуном суд ураховує особисті якості позивача, її здатність до виховання дітей, ставлення до дітей.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції задовольняє апеляційну скаргу, скасовує судове рішення і ухвалює нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд апеляційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції і переглядом справи судом апеляційної інстанції. Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_4, задовольнити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 березня 2018 року скасувати.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженку м. Макіївка Донецької області, батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_5, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, і сина ОСОБА_6, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Встановити опіку і призначити опікуном ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року у м. Макіївка Донецької області, над ОСОБА_5, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, і ОСОБА_6, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки м. Макіївка Донецької області, зареєстрована: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків, НОМЕР_2) аліменти на ОСОБА_5, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, і ОСОБА_6, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, по 800 грн на кожного, розмір яких підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи стягнення з 28 грудня 2017 року до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути зі ОСОБА_2 (зареєстрована: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) у дохід держави судовий збір 3200 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.М.Біляєва

Судді: О.Ю.Кононенко

С.С.Ткачук

Дата виготовлення повного судового рішення - 21 червня 2018 року.

Суддя-доповідач О.М.Біляєва