справа № 208/777/17
№ провадження 2-з/208/14/18
УХВАЛА

29 травня 2018 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді: Івченко Т.П.,

за участю:

секретаря - Корнієнко К.Є.,

вирішуючи питання щодо розгляду заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Заводський відділ Державної міграційної служби в місті Дніпродзержинську Головного управління ДМС у Дніпропетровській області, ОСОБА_4, Перша Дніпродзержинська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_5 «про визнання права власності в порядку спадкування, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації, усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення», -

ВСТАНОВИВ

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Заводський відділ Державної міграційної служби в місті Дніпродзержинську Головного управління ДМС у Дніпропетровській області, ОСОБА_4, Перша Дніпродзержинська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_5 «про визнання права власності в порядку спадкування, витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування державної реєстрації, усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення», відповідно до яких прохає:

- задовольнити клопотання про заміну первісного відповідача ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1), який є добросовісним набувачем нерухомого майна на належного відповідача, яким повинна бути ОСОБА_4;

- визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП 0) в порядку спадкування права власності на1/2 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 44,8 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м.;

- стягнути з ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_2 (Волинська область, смт. Рокині, вул. Лесі Українки, буд.1-18) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3) 79798,50 гривень у відшкодування дійсної вартості ? частини квартири АДРЕСА_2;

- стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2 (Волинська область, смт. Рокині, вул. Лесі Українки, буд.1-18) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3) 300,00 гривень витрат повязаних з оплатою проведеною оцінки нерухомого майна;

- відстрочити сплату судового збору в розмірі 797,99 гривень за її уточнені позовні вимоги та покласти на відповідача ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_2 (Волинська область, смт. Рокині, вул. Лесі Українки, буд.1-18) судові витрати по справі.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 10.04.2017 року провадження по справі відкрито та призначено до судового розгляду.

Провадження у даній справі було відкрито в порядку Цивільного процесуального кодексу України, що діяв до 15 грудня 2017 року.

У звязку з набранням чинності з 15 грудня 2017 року Закону України « Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України », згідно Перехідних положень цього Кодексу, справи провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами Цивільного процесуального кодексу України, які діють з 15 грудня 2017 року. Згідно Перехідних положень ЦПК України, розгляд даної цивільної справи здійснюється у загальному позовному провадженні.

29.05.2018 року через канцелярію суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплатити відповідачеві ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, Волинська область, смт. Рокині, вул. Лесі Українки, будинок №1-18 і знаходяться у неї чи в інших осіб в сумі заявлених позовних вимог.

В обґрунтування поданої заяви та необхідності, на переконання позивача, вжиття заходів забезпечення позову, вказано, що відповідач на даний час не обмежений та вільно розпоряджається своїм майном та грошовими коштами, провести їх відчудження на користь третіх осіб з метою уникнути в подальшому від виконання судових рішень та заходів примусового виконання рішень суду.

Відповідно до вимоги ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, вивчивши матеріали справи ,вважає клопотання таким,що не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.. 149 ЦПК України « 1. Суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. 2. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст.150 ЦПК України «1.Позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обовязку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до положень п. 3 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку, про відсутність існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення позову, відсутність доведеності заявником ОСОБА_6 наявності грошових коштів на депозитних рахунках, їх розмір, в зв`язку з чим суд в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовляє.

Керуючись ст. 149 - 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Івченко Т. П.