Провадження № 4-с/761/118/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.

за участю секретаря Малашевського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу боржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця та оскарження звіту про оцінку майна боржника, заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Периметр», Личаківський відділ Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця, в якій просила винести ухвалу про зупинення виконавчого провадження ВП № 42541468 щодо примусової реалізації автомобіля марки Toyota RAV 4, а також визнати недійсним звіт про оцінку майна від 12.01.2016 року, складений оцінювачем ОСОБА_2 по виконавчому провадженню № 42541468.

Скарга мотивована тим, що 31.03.2016 року ОСОБА_1 було отримано від Личаківського відділу ДВС Львівського МУЮ супровідний лист від 15.03.2016 року та рецензію ТОВ «Експертне бюро «Айстра» від 26.02.2016 року на звіт згідно висновку про вартість майна транспортного засобу Toyota RAV 4, держаний номер НОМЕР_1, проведений 12.01.2016 року ТОВ «Периметр», відповідно до якого було повідомлено, що вартість описаного та арештованого державним виконавцем майна в процесі виконавчого провадження ВП № 42541468 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 25.02.2014 року у справі № 2-11832/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» 384040,74 грн. та 1820,00 грн. судових витрат, яка визначена з метою подальшої реалізації такого автомобіля для погашення боргу, становить 369050,00 грн.

Скаржник зазначала, що на її думку, звіт про оцінку майна, складений 12.01.2016 року оцінювачем ОСОБА_2, який працює в складі суб'єкта оціночної діяльності, ТОВ «Периметр», не відповідає вимогам закону з огляду на наступне.

Так скаржник вважала, що оцінка майна, відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки, проте незрозуміло з ким саме Личаківським відділом МУЮ було укладено договір на проведення оцінки вказаного транспортного засобу, якщо такий договір укладався.

Окрім того, при оцінці майна законодавством України передбачено складання висновку про вартість майна, а не висновку експерта. Таким чином, суб'єкт оціночної діяльності не дотримався вимог закону, а також державних стандартів під час затвердження звіту про оцінку майна.

Також скаржник вважала визначену ціну суб'єктом оціночної діяльності значно заниженою.

Посилаючись на викладене, скаржник просила суд зупинити виконавче провадження ВП № 42541468 щодо примусової реалізації автомобіля марки Toyota RAV 4, а також визнати недійсним звіт про оцінку майна від 12.01.2016 року, складений оцінювачем ОСОБА_2 по виконавчому провадженню № 42541468.

20,04.2016 року представник скаржника звернувся до суду із заявою про зупинення виконавчого провадження щодо примусової реалізації автомобіля.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями, скаргу було передано на розгляд судді Малинникову О.Ф.

Ухвалою суду від 16.05.2016 року було відкрито справдження за скаргою та призначено її до судового розгляду на 13.07.2016 року.

Ухвалою суду від 16.05.2016 року було зупинено виконавче провадження ВП № 42541468 до вирішення питання по суті скарги та набрання законної сили судовим рішенням.

31.05.2016 року від державного виконавця надійшли копії матеріалів виконавчого провадження.

13.07.2017 року від ТОВ «Периметр» надійшли заперечення на скаргу, в яких вони зазначали, що сам звіт про оцінку не містить суттєвих недоліків, які б могли вплинути на результати оцінки, що підтверджено рецензією.

Ухвалою суду від 27.09.2017 року скаргу було залишено без розгляду.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 19.12.2017 року ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва було скасовано, а справу направлено для продовження судового розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями, скаргу було передано на розгляд судді Рибаку М.А. та ухвалою від 17.01.2018 року призначено до судового розгляду на 20.02.2018 року.

У зв'язку із відсутністю підтвердження належного повідомлення учасників судового процесу, розгляд справи було відкладено на 19.06.2018 року.

В судове засідання 19.06.2018 року боржник, державний виконавець, а також заінтересована особа не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, розглянувши скаргу та додані до неї документи, оцінивши надані учасниками судового розгляду докази, прийшов до висновку про відмову у її задоволенні огляду на наступне.

На виконанні в Личаківському відділі державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження № 42541468 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом міста Києва 25.02.2014 року у справі № 2-11832/10 про стягнення заборгованості в сумі 384040,74 грн. та судового збору в сумі 1700,00 грн. (Т. 1, а.с. 96).

13.10.2015 року заступником начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Гнатишин І.С. було винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та зобов'язано експерта, суб'єкта оціночної діяльності товариство з обмеженою відповідальністю «Периметр» надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань визначення вартості описаного та арештованого майна, а саме: транспортного засобу Toyota RAV 4, держаний номер НОМЕР_1 з метою реалізації даного майна через електронні торги.

12.01.2016 року ТОВ «Периметр» склало висновок експерта, за яким ринкова вартість об'єкту оцінки - легкового універсалу засобу Toyota RAV 4, реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 369050,00 без ПДВ (Т.1, а.с. 186).

Згідно із рецензією на звіт про оцінку транспортного засобу від 12.01.2016 року, складеного ТОВ «Експертне бюро «Айстра» 26.02.2016 року, звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки (Т.1, а.с. 197, 216).

Згідно із ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст.ст. 1-4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Згідно п. 64 Національного стандарту № 1 «Загальні засади майна та майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 (далі - Національний стандарт № 1), за результатами своєї роботи рецензент готує рецензію у письмовій формі, яку скріплює підписом. Рецензія не повинна містити власного висновку про вартість об'єкта оцінки. Будь-які судження про вартість об'єкта оцінки, виражені у грошовій формі, можуть відображатися рецензентом виключно у формі звіту про оцінку майна, складеному у повній формі відповідно до вимог національних стандартів. Якщо у письмовому запиті про необхідність рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) встановлюється вимога щодо надання висновку про вартість об'єкта оцінки, така вимога задовольняється шляхом проведення оцінки майна.

За змістом п. 50 Національного стандарту № 1, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється: ознайомлення з об'єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка; визначення бази оцінки; подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов договору на проведення оцінки.

Згідно п. п. 15, 16, 52 Національного стандарту № 1, методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об'єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об'єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об'єкта оцінки.

Оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов'язані з об'єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

У п. 3 Національного стандарту № 1 визначено, що подібне майно - це майно, що за своїми характеристиками та (або) властивостями подібне до об'єкта оцінки і має таку саму інвестиційну привабливість.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Оцінка майна боржника є одним з етапів у процедурі виконавчого провадження.

Разом з тим, звернення стягнення на майно у порядку виконання рішення суду про стягнення заборгованості є примусовим, тобто не є результатом договірної домовленості сторін.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Так, щодо доводів скаржника щодо невідповідності звіту вимогам законодавства, суд відхиляє як такі, що є необґрунтованими та безпідставними, оскільки самі по собі твердження щодо відсутності укладеного договору на проведення оцінки вказаного транспортного засобу, а також складання висновку про вартість майна, а не висновку експерта не свідчить про порушення вимог закону, а також державних стандартів під час затвердження звіту про оцінку майна.

Окрім того, скаржник не надав суду жодних доказів щодо того, що визначена ціна суб'єктом оціночної діяльності є значно заниженою.

Відтак, в процесі судового розгляду скаржником не надано обґрунтованих доказів того, що під час проведення оцінки або визначення її результатів саме державний виконавець діяв неправомірно, а в порядку судового оскарження дій державного виконавця можливо задовольнити вимоги скаржника виключно у випадку, якщо саме державний виконавець діяв із порушенням вимог закону або не в межах наданих йому повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець під час проведення оцінки майна боржника діяв правомірно, тоді як скарга є повністю необґрунтованою та безпідставною.

Згідно із ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що оскаржувані рішення державного виконавця були вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, а тому суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 450 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні скарги скаргу боржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця та оскарження звіту про оцінку майна боржника, заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Периметр», Личаківський відділ Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст ухвали складено: 21.06.2018 року.