Cправа № 563/514/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2018 року

Корецький районний суд Рівненської області

в особі:

головуючого судді Кулика Є.В.

при секретарі Федичканич В.Ю.

за участю:

представника позивачів

за первісним позовом ОСОБА_1

відповідачів за первісним

позовом ОСОБА_2

ОСОБА_3

представника відповідача

за первісним позовом ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, та зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ОСОБА_6, третя особа на стороні позивача: ОСОБА_2, про припинення права осіб на частку в житловому будинку, який належить на праві спільної часткової власності,

в с т а н о в и в:

До суду звернулись ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності. В обґрунтування позову вказують, що 10 січня 2016 року помер їх батько - ОСОБА_8. Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок за адресою: м.Корець Рівненської області, вул. Українських Повстанців, 43. рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 27 січня 2017 року за позивачами визнано право власності по 1/8 частині вказаного житлового будинку, загальна площа якого становить 109,3 кв. м., тобто ОСОБА_7 та ОСОБА_6 разом належить 27,3 кв.м. Зазначають, що бажають виділити частку із спільної часткової власності, а саме: житлового будинку, який за своєю природою є подільною річчю; такий виділ не порушить цілісності будинку та прав відповідачів. Тому просять віділити їм кімнати в житловому будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: м.Корець Рівненської області, вул.Українських Повстанців, 43, позначені в технічному плані до цього будинку цифрами 1-3 та 1-5.

07 серпня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічною позовну заявою до ОСОБА_7, ОСОБА_6, третя особа на стороні позивача: ОСОБА_2, про припинення права осіб на частку в житловому будинку, який належить на праві спільної часткової власності. В обґрунтування позову вказує, що їй належить 5/8 частки житлового будинку за адресою: м.Корець Рівненської області, вул.Українських Повстанців, 43, її дітям - ОСОБА_7 та ОСОБА_6, ОСОБА_2 по 1/8 частки житлового будинку кожному. Із відповідачами по справі майже не спілкується, вони у вказаному будинку не проживають понад 35 років, забезпечені іншим житлом. Зважаючи на те, що частки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 по 1/8 частки є незначними, оскільки від житлової площі в 64, 5 кв. м. складають по 8 кв.м. кожна, житловий будинок не може бути поділено в натурі, відповідно до належних часток співласників, а саме: 5/8, 1/8, 1/8, 1/8, (з технічної точки зору такий поділ є неможливим), то вважає за можливе виплатити грошову компенсацію відповідачам за належні їм частки у спільній частковій власності, а їх право власності припинити.

Ухвалою Корецького районного суду Рівненської області від 25 вересня 2017 року первісний позов об'єднано із зустрічним.

В судовому засіданні представник позивачів за первісним позовом ОСОБА_1 первісний позов підтримав та просив його задоволити, а в зустрічному - відмовити повністю.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_4 за первісним позовом зустрічний позов підтримала та просила його задоволити, а в первісному - відмовити.

Відповідачі за первісним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 просили відмовити в задоволенні первісного позову, зустрічний позов просили задоволити.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши подані матеріали та надавши їм оцінку, суд дійшов таких висновків.

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 16 січня 2017 року за ОСОБА_3 визнано право власності на спадкове майно за законом на 5/8 частин житлового будинку № 43 з надвірними будівлями по вул. Українських Повстанців в м.Корець Рівненської області, загальною площею 109,3 кв. м., житловою - 64, 5 кв.м. після смерті 10 січня 2016 року спадкодавця ОСОБА_8. Крім того, цим же рішенням за ОСОБА_2 визнано право власності на спадкове майно за законом на 1/8 частин житлового будинку № 43 з надвірними будівлями по вул. Українських Повстанців в м.Корець Рівненської області, загальною площею 109,3 кв.м., житловою - 64, 5 кв.м. після смерті 10 січня 2016 року спадкодавця ОСОБА_8. Вказане рішення суду набрало законної сили 27 січня 2017 року.

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 27 січня 2017 року за ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнано право власності на спадкове майно за законом по 1/8 частин житлового будинку № 43 з надвірними будівлями по вул. Українських Повстанців в м.Корець Рівненської області, загальною площею 109,3 кв.м., житловою - 64, 5 кв.м. після смерті 10 січня 2016 року спадкодавця ОСОБА_8. Вказане рішення суду набрало законної сили 08 лютого 2017 року.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно інформаційної довідки № 80515432 від 16 лютого 2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 зареєстровано 5/8 частин житлового будинку за адресою: м.Корець Рівненської області, вул. Українських Повстанців, 43.

Відповідно до вимог ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із ч.1, 2 ст.355, ст.356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Частиною 1 ст.358, ст.ст.361, 362 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності. При цьому, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, а інші співвласники мають переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності.

Згідно із вимогами ст.ст. 364, 367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Поділ в натурі між співвласниками здійснюється за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із, майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Відповідно до ч.3 ст.370 Цивільного кодексу України, виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

За положеннями статей 21,24,41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України усі громадяни є рівними у своїх правах, усім забезпечуються рівні умови здійснення своїх, у тому числі майнових прав, а відтак правовий режим спільної часткової власності визначається з урахуванням інтересів усіх співвласників.

Правовий режим спільної часткової власності визначаєтьсяг лавою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Верховний Суд України в п.п.7, 8 Постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок" від 04 жовтня 1991 року №7 (з подальшими змінами та доповненнями) роз'яснив судам, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Слід зазначити, що встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень в користування, не припиняє право спільної часткової власності, оскільки такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них.

Право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, реалізується зокрема шляхом укладення договору про виділ у натурі частки з спільного майна, проте укласти такий договір в даному випадку є неможливим.

Відповідно до ч.4 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Статтею 15 ЦК України кожній особі надане право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім цього, відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права.

Суд бере до уваги також, висновок щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна № 357 від 04 липня 2017 року, наданий Комінальним підприємством "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації", згідно якого житловий будинок, відповідно до технічних характеристик 5/8, 1/8, 1/8, 1/8 частин житлового будинку з надвірними будівлями в м.Корець Рівненської області, вул. Українських Повстанців, 43,за технічними показниками не може бути поділений.

Положеннями ч.2 ст.183 ЦК України визначено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Зважаючи на те, що частки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у спільному частковому майні є незначними і становлять менший розмір ніж площа будь-якого із приміщень житлового будинку, то розподіл домоволодіння в натурі, відповідно до часток співвласників є неможливим, тобто вказаний будинок є неподільною річчю.

Відповідно до довідки № 03-08/450 від 28 квітня 2017 року проінформовано, що ОСОБА_7 з 11 травня 1990 року та ОСОБА_6 з 28 грудня 1978 року не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та за вказаною адресою не зареєстровані.

За правилами ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Однак надання у володіння зазначеної частки в натурі можливе лише за умови, що майно є подільним у відповідності до ч. 2 ст. 183 цього Кодексу. Якщо надання частки в натурі є неможливим, співвласник вправі вимагати від інших співвласників матеріальної компенсації вартості його частки.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбаченихп. п. 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном.

Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року № 6-81цс11, від 02 липня 2014 року № 6-68цс14.

З аналізу ч. 2 ст. 365 ЦК України випливає, що згоди особи, право якої на частку у спільному майні припиняється, на отримання грошової компенсації не вимагається, а позивачу необхідно не лише довести обставини, передбачені ч. 1 ст. 365 ЦК України, а й внести розмір цієї компенсації на депозитний рахунок суду.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ч.1-3 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

За правилами ч. 5 ст.319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи.

Згідно висновку експерта № 171128/1/С судової комплексної будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи від 12 червня 2018 року загальна ринкова вартість житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Українських Повстанців, 43 в м. Корець Рівненської області станом на час проведення експертизи становить 394 912 (триста дев'ятсот чотири тисячі дев'ятсот дванадцять) грн. Тобто, вартість належної кожному із позивачів 1/8 частки житлового будинку становить 49 364 (сорок дев'ять тисяч триста шістдесят чотири) грн.

Згідно квитанції № 21 від 03 серпня 2017 року ОСОБА_3 перераховано на рахунок суду 33 856 (тридцять три тисячі вісімсот п'ятдесят шість) грн. Як вказано в судовому засідання представником ОСОБА_3 та підтверджено нею самою, що вказані гроші були внесені до проведення оціночної експертизи за попередньою оцінкою, проте ОСОБА_3 згідна доплатити ОСОБА_7 та ОСОБА_6 грошову компенсацію за їх частки, відповідно до загальної ринкової вартості, згідно висновку експерта № 171128/1/С судової комплексної будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи від 12 червня 2018 року

Суд також звертає увагу, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на те, що спільний виділ, як того просять позивачі неможливий, оскільки їх власність є спільною частковою, а не спільною сумісною. Тобто, такий виділ часток можливий кожному із них окремо.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_3 зазначала про те, що спільне володіння і користування майном є неможливим і таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласників та членам їх сім'ї, що підтверджено у судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи, що спільне володіння і користування майном сторонами є неможливим, і таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачів за зустрічним позовом та членам їх сімей; суд бере до уваги і те, що вказаний жиловий будинок є неподільною річчю, за технічними характеристиками не може бути поділений, відповідно до часток, якими володіють сторони; частки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 є незначними, вони у вказаному будинку не проживають понад 35 років, забезпечені іншою житловою площею, а також те, що ОСОБА_3 має можливість виплатити грошову компенсацію за частки, належні відповідачам у спільному частковому майні, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні первісного позову і задоволенні зустрічної позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 82 259, 263-265, 354 ЦПК України,

в и р і ш и в:

В задоволенні первісного позову відмовити повністю.

Зустрічну позовну заяву задоволити частково.

Припинити право власності ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у спільному майні частини житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: м.Корець Рівненської області, вул. Українських Повстанців, 43.

Присудити на користь ОСОБА_7 грошову компенсацію за належну йому 1/8 частки житлового будинку № 43, який знаходиться за адресою: м.Корець Рівненської області, вул. Українських Повстанців, в розмірі 49 364 (сорок дев'ять тисяч триста шістдесят чотири) грн., яку частково внесено ОСОБА_3 на депозитний рахунок суду, згідно квитанції №21 від 03 серпня 2017 року, в розмірі 16 928 (шістнадцять тисяч дев'ятсот двадцять вісім) грн.

Зобов'язати ОСОБА_3 доплатити грошову компенсацію ОСОБА_7 за належну йому 1/8 частки житлового будинку в розмірі 32 436 (тридцять дві тисячі чотириста тридцять шість) грн.

Припинити право власності ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у спільному майні частини житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: м.Корець Рівненської області, вул.Українських Повстанців, 43.

Присудити на користь ОСОБА_6 грошову компенсацію за належну йому 1/8 частки житлового будинку № 43, який знаходиться за адресою: м.Корець Рівненської області, вул. Українських Повстанців, в розмірі 49 364 (сорок дев'ять тисяч триста шістдесят чотири) грн.яку частково внесено ОСОБА_3 на депозитний рахунок суду, згідно квитанції №21 від 03 серпня 2017 року, в розмірі 16 928 (шістнадцять тисяч дев'ятсот двадцять вісім) грн.

Зобов'язати ОСОБА_3 доплатити грошову компенсацію ОСОБА_6 за належну їй 1/8 частки житлового будинку в розмірі 32 436 (тридцять дві тисячі чотириста тридцять шість) грн.

Визнати право власності за ОСОБА_3 право власності на 7/8 частки житлового будинку за адресою: м.Корець Рівненської області, вул. Українських Повстанців, 43.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 судові витрати по оплаті судового збору в загальному розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається через Корецький районний суд Рівненської області.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 30 листопада 2018 року.

Суддя Є.В. Кулик