Ухвала

21 березня 2018 року

м. Київ

справа № 337/2535/17

провадження № 61-4209св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Крата В. І., Курило В. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3, яка діє у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4,

відповідачі: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_7,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 19 липня 2017 у складі судді Мурашова Н. А. та постанову апеляційного суду Запорізької області від 20 грудня 2017 року у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Дашковської А. В., Кримської О. М., Подліянової Г. С.,

встановив:

У липні 2017 року ОСОБА_3, яка діє у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4, звернулася до суду з позовом до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_7, про визнання незаконною та скасування (зняття) реєстрації місця проживання.

Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 23 грудня 2015 року, яке набрало законної сили, стягнуто з колишнього чоловіка позивача ОСОБА_5 на її користь компенсацію вартості реалізованих транспортних засобів у розмірі 509 343 грн, на підставі якого 30 березня 2016 року судом було видано виконавчий лист. У межах виконавчого провадження встановлено, що за ОСОБА_5 зареєстрована лише квартира АДРЕСА_1, яка була описана та арештована державним виконавцем з метою задоволення вимог стягувача. Разом з тим у подальшому було виявлено, що 30 березня 2016 року її колишній чоловік зареєстрував у вказаній квартирі ОСОБА_6 та малолітню ОСОБА_7

Посилаючись на те, що дії ОСОБА_5 спрямовані на ухилення від виконання судового рішення, просила визнати незаконною реєстрацію місця проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вищезазначеній квартирі, зобов'язати Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради скасувати (зняти) їх реєстрацію.

Ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 19 липня 2017 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Запорізької області від 20 грудня 2017 року, відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3, яка діє у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4, до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_7, про визнання незаконною та скасування (зняття) реєстрації місця проживання на підставі пункту 1 частини другої статті 122 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції, чинній на момент розгляду справи в суді першої інстанції.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що вирішення спору в цій справі належить до компетенції адміністративних судів. Зокрема, суди зазначили, що реєстрація місця проживання та її зняття є наслідком вчинення відповідної дії органом реєстрації - Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, який є суб'єктом владних повноважень. Тому, враховуючи характер спірних правовідносин та суб'єктний склад, суд вважав, що справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

У січні 2018 року ОСОБА_3 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Заявник зазначає, що її позов не носить публічно-правового характеру, оскільки спірні правовідносини виникли між фізичними особами: нею та її малолітнім сином ОСОБА_4, з однієї сторони, та ОСОБА_5, ОСОБА_6 та її донькою ОСОБА_7, з іншої сторони. Вважає, що цей спір є приватно-правовим, який підлягає розгляду за правилами ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки касаційна скарга містить доводи щодо порушення судами правил предметної юрисдикції.

Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Справу за позовом ОСОБА_3, яка діє у своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4, до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_7, про визнання незаконною та скасування (зняття) реєстрації місця проживання передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська

Судді:Н. О. Антоненко В. І. Журавель

В. І. Крат

В. П. Курило