Дата документу 22.05.2018
Справа № 334/3472/18
Провадження № 2/334/2796/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Гнатюк О.М., при секретарі Алєйніковій О.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «МАКСУС ЛІЗИНГ» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та застосування наслідків недійсності правочину, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов цивільний позов ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «МАКСУС ЛІЗИНГ» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та застосування наслідків недійсності правочину

Позов обґрунтований тим, що у квітні 2018 року за допомогою Інтернет пошуку та на Інтернет сайті http://www.olx.ua/ позивачка знайшла пропозицію продажу автомобіля марки Ravon Gentra за ціною 284000,00 компанією ТОВ «МАКСУС ЛІЗИНГ», представництво якої є у м. Камянське Дніпровської області. 06.04.2018 року позивачка уклала договір фінансового лізингу №01713 з ТОВ «МАКСУС ЛІЗИНГ», сплатила за укладеним договором 30000,00 грн, що підтверджується копією квитанції №17 від 06.04.2018 р., після якого на протязі 5 днів повинна була отримати автомобіль. Після укладення договору ОСОБА_1 щоденно здійснювала дзвінки до представника ТОВ «МАКСУС ЛІЗИНГ» з метою отримання інформації щодо часу отримання авто, але відповіді не отримувала. Під час аналізу договору фінансового лізингу № 01713 від 06.04.2018, було виявлено, що він нотаріально не посвідчений, складений не фінансовою установою, яка має відповідну ліцензію, що дає підстави визнати його недійсним та застосувати наслідки недійсності правочину.

Одночасно с позовною заявою до суду було подано клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківські рахунки ТОВ «МАКСУС ЛІЗИНГ», які відкриті у ПАТ «РВС БАНК», у межах суми 30000,00 грн, які належать ОСОБА_1 Обґрунтовуючи своє клопотання про забезпечення позову позивачка зазначає, що пропозиція щодо продажу автомобіля, розміщена на Інтернет сайті, обіцянки передати їй зазначений транспортний засіб на умовах договору фінансового лізингу є обманом ОСОБА_1 як споживача.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Пунктом 1 вищезазначеної постанови визначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А відповідно до п. 4 вказується, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Щодо накладення арешту, то суд приходить до висновку про необхідність накладення обтяження на р/р №2001, зазначений у договорі фінансового лізингу №01713 від 06 квітня 2018 року, укладеного між сторонами. Щодо інших рахунків в суду відсутні відомості про їх наявність та цільове призначення, тому заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківські рахунки задовольнити частково.

Накласти арешт на банківський рахунок №2001 який належить ТОВ «МАКСУС ЛІЗИНГ» (, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 11-а, оф. 404-3) та відкритий у ПАТ «РВС БАНК» (, м. Київ, вул. Введенська, буд. 29/58) у межах суми 30000,00 грн.

Стягувачем за даною ухвалою, що є виконавчим документом, є:

ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, (69089, м. Запоріжжя, вул. Кржижановського 60).

Боржником за даною ухвалою є:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Максус Лізинг», (02093, м. Київ, вул. Бориспільська 11-а, оф. 404-3).

В іншій частині відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції в п'ятиденний строк.

Оскарження ухвали не зупиняє її дії.

Суддя О.М. Гнатюк