____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1544/18
Провадження № 2/520/3779/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Шпак К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Київського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа ОСОБА_3 про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

08.02.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 Київського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа ОСОБА_3, в якому просить зняти арешт та заборону здійснювати відчуження майна, а саме - 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить позивачу на праві власності, накладений постановою ОСОБА_2 Державною виконавчою службою Київського району м.Одеси серії АА № 765797 від 17.11.2006 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження /на даний час ОСОБА_2 Київський відділ державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Позивач вказує, що наявність арешту та заборони відчуження майна, що належить ОСОБА_1 на праві власності , порушує його законні права та інтереси, оскільки аліменти на дитину він сплачував щомісячно, заборгованості не мав, наступного часу дитина є повнолітньою, аліментні зобовязання відсутні, тому він був змушений звернутись з даним позовом до суду.

До судового засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 зявились, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 Київського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській областідо судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа ОСОБА_3 до судового засідання зявилась, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснивши що матеріальні претензії до позивача відсутні. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, представника та третю особу, суд приходить до наступного.

Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_5, ОСОБА_6,ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 20 жовтня 2004 року № 19-19698, тобто позивачу і членам його сімї на праві спільної часткової власності належить по 1/3 частини квартири/а.с.9/

На виконанні у ОСОБА_2 Київському відділі державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № АЕ-24 Центрального районного суду м. Одеси від 27.03.2001 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно. На час розгляду справи у суді ОСОБА_8 є повнолітньою, виповнюлось 27 років.

17.11.2006 року постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби у Київському районі м.Одеси ОСОБА_9 було накладено арешт на все майно позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, та оголошена заборона здійснювати відчуження 1/3 частини вказаної квартири, у межах стягнення аліментів.

Позивач вказує, що 29.04.2017 року померла його мати ОСОБА_6, у звязку з чим він звернувся до нотаріальної контори. Про арешт майна позивач дізнався 15.01.2018 року від нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори, в зв'язку з оформленням спадщини після смерті матері.

Із постанови державного нотаріуса Третьої державної нотаріальної контори від 15.01.2018 року вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом немає можливості, оскільки на частку майна накладений арешт/а.с.13/

У листопаді 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся з заявою до ОСОБА_2 Київського ВДВС м. Одеси про зняття арешту з 1/3 частини квартири, належній йому на праві приватної власності.

В той же час до Третьої одеської державної контори надійшов лист виконавчої служби № 12294 від 13,11.2017 року, з якого вбачається, що виконавче провадження в якому постановою серії АА 765796 від 17.11.2006р. накладено арешт, знищено по закінченню строків зберігання/а.с.15/

Згідно листа Приморського районного суду м. Одеси (раніше Центральний районний суд м. Одеси) від 15 січня 2018 року було повідомлено, що цивільна справа № АЕ-24/01 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів знищена за закінченням терміну зберігання/а.с.17/.

Порядок зняття арешту з майна регулюється ст.59 Закону України «Про виконавче провадження». У ч.4 ст.59 вказаного Закону зазначені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини, а у ч.5 вказано, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У звязку з тим, що виконавче провадження, в якому постановою від 17.11.2006р. накладено арешт на частку майна позивача, знищено по закінченню строків зберігання, то виконавча служба не мала можливості вирішити питання про зняття арешту, тому позивач з метою захисту порушених прав звернувся до суду.

Згідно зі ст.ст. 317,321 ЦК України власниковіналежать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Позивачем у судовому засіданні доведено та поясненнями третьої особи ОСОБА_3 підтверджено, що заборгованість по сплаті аліментів у позивача відсутня, будь-які претензії матеріального характеру щодо сплати аліментів чи наявності заборгованості відсутні, тому у суду є усі підстави задовольнити позовні вимоги позивача щодо зняття арешту.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-83, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Київського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа ОСОБА_3 про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт з 1/3 частини квартири АДРЕСА_3, що належить на праві власності ОСОБА_1, накладений постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби у Київському районі м.Одеси ОСОБА_9 про арешт майна боржника від 17.11.2006 року в межах виконавчого листа №АЕ-24 щодо примусового виконання, виданого Центральним районним судом м.Одеси 27.03.2001 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів.

Зняти заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1, а саме 1/3 частини квартири АДРЕСА_3, накладений постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби у Київському районі м.Одеси ОСОБА_9 про арешт майна боржника від 17.11.2006 року в межах виконавчого листа №АЕ-24 щодо примусового виконання, виданого Центральним районним судом м.Одеси 27.03.2001 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде складено та підписано 04.04.2018 року.

Суддя Гниличенко М. В.