_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7290/18
Провадження № 2/520/5024/18
УХВАЛА

19.06.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі - Бусленко О.О.,

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Одночасно позивач надав до суду заяву про забезпечення позову та просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно відповідачки ОСОБА_2. При цьому позивачка ОСОБА_1 посилається на те, що 04 червня 2018 року, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю відповідачки за адресою: м. Одеса, площа 10 Квітня, було завдано механічних пошкоджень її автотранспортному засобу «Mitsubishi», д/н НОМЕР_1. Станом на даний час відповідач не здійснює ніяких дій по відновленню її транспортного засобу та уникає будь-якого контакту з нею, не відповідає на телефонні дзвінки та не погоджується на зустріч для обговорення умов виконання своїх зобовязань. На думку позивача, відповідач може вжити заходів по відчуженню власного рухомого та нерухомого майна, що у подальшому може істотно ускладнити виконання рішення суду, а тому вона звернулась до суду з даною заявою.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Дердавного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта за №128108104 від 19 червня 2018 року, відповідачці ОСОБА_2 належить 527/3000 частин квартири АДРЕСА_1.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача підлягає частковому задоволенню, в частині накладення арешту на 527/3000 частин квартири АДРЕСА_1, яка належить відповідачці, в іншій частині заяву слід залишити без задоволення, оскільки згідно вимог ч. 3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Керуючись ст.ст.149-153, 157 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, задовольнити частково.

Накласти арешт на 527/3000 частин квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві спільної часткової власності відповідачці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:невідомий, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до розгляду справи по суті.

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту ОМР, для виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Огренич І. В.