АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/3157/2018 Головуючий в 1 інстанції - Піхур О.В.
П О С Т А Н О ВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2018 року м.Київ

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді доповідача - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року про повернення заявникові зустрічної позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання спільною частковою власністю та поділ майна,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про визнання спільною частковою власністю та поділ майна, зокрема, транспортних засобів: автомобіля BMW 535i, а також двох автобусів NEOPLAN.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2017 року відкрито провадження у справі за указаним позовом.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 із зустрічним позовом, в якому просив визнати спільною сумісною власністю подружжя автомобіль BMW X3 та поділити указане майно.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року указану позовну заяву повернуто заявникові. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що в провадженні цього ж суду перебуває цивільна справа №761/12529/17 за участі тих самих сторін, про той самий предмет та з тих самих підстав.

В поданій апеляційній скарзі позивач за зустрічним позовом просить зазначену ухвалу скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Скаржник посилається на те, що цивільна справа №761/12529/17 має інший предмет спору, оскільки в межах розгляду указаної справи поділу підлягає інше майно, а тому у суду не було підстав для повернення позовної заяви позивачеві.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Отже, справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

На підставі ч. 13 ст. 7 та ст. 369 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.

21 березня 2018 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив представника ОСОБА_2, згідно якого сторона позивача за первісним позовом заперечує проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на те, що предметом поділу в обох провадженнях в даному випадку є, фактично, одні й ті самі грошові кошти, а тому, суд правомірно дійшов висновку про необхідність повернення ОСОБА_1 зустрічної позовної заяви.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, з таких підстав.

Так, за змістом ч.ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред'явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Разом з тим, повертаючи зустрічну позовну заяву заявникові, суд першої інстанції виходив не з неможливості розгляду відповідних позовів в об'єднаному провадженні, а з того, що в провадженні цього ж суду перебуває інша цивільна справа за участі тих самих сторін про той самий предмет та з тих самих підстав.

Так, згідно положень п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадку, якщо позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Проте, дійшовши указаного висновку суд першої інстанції належним чином не перевірив та не встановив тотожність усіх необхідних трьох ознак, а саме: суб'єктного складу, предмету спору, а також підстав, з яких відповідний позов заявлено.

З доданих до апеляційної скарги документів, зокрема, копії позовної заяви у справі №761/12529/17 /а.с. 86-89/, слідує, що предметом спору у вказаній справі є поділ нерухомого спільного майна подружжя, зокрема, квартир АДРЕСА_1, а також двох машиномісць за указаною адресою.

При цьому, будь-яких вимог про поділ транспортних засобів, які є предметом поділу згідно зустрічної позовної заяви ОСОБА_1, в указаному провадженні сторонами не заявлено.

Суд відхиляє доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, в тій частині, що предметом спору в обох випадках є одні й ті самі спільні грошові кошти подружжя, оскільки в межах розгляду цивільної справи №761/12529/17 мова йде не про грошову компенсацію вартості спільного майна подружжя, а саме про поділ конкретного нерухомого майна між сторонами.

Таким чином, враховуючи, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що в провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за участі тих самих сторін, про той самий предмет та з тих самих підстав, що викладені у зустрічній позовній заяві ОСОБА_1, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції без достатніх правових підстав повернуто заявникові позовну заяву, що свідчить про порушення процесуального порядку вирішення відповідного питання та є підставою для направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,369,374, 379 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: