Провадження № 2/761/7723/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Горюк В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-дослідний інститут транспортного будівництва «КИЇВДІПРОТРАНС» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом, згідно якого просить суд стягнути із Державного підприємства «Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут транспортного будівництва «КИЇВДІПРОТРАНС» на її користь 36801,18 грн., що включає в себе: заборгованість по заробітній платі в розмірі 21014,66 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 14494,16 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1292,36 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 13.09.1993 року по 15.11.2017 року позивачка працювала на Державному підприємстві «Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут транспортного будівництва «КИЇВДІПРОТРАНС». Разом з тим, у день звільнення позивачки відповідач, в порушення , не розрахувався з позивачкою та не виплатив останній заборгованість по заробітній платі в розмірі 21014,66 грн. Крім того, позивачка просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 14494,16 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1292,36 грн. На підставі наведеного, позивачка вважає дії відповідача протиправними, у зв'язку з чим просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 28.09.2018 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, а розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Водночас, отримавши копію вищенаведеної ухвали, відповідач у встановлений в ухвалі строк, відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін не заявив.

За вказаних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Судом встановлено, що з 13.09.1993 року позивач ОСОБА_1 працювала в Державному підприємстві «Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут транспортного будівництва «КИЇВДІПРОТРАНС» та 15.11.2018 року була звільнена з посади посаді начальника групи відділу штучних споруд за переведенням до філії «Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту» ПАТ «Укрзалізниця» п. 5 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується копією Наказу №170/к від 13.11.2017 року.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 47 та ч. 1 ст. 83 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Разом з тим, що підтверджується довідкою відповідача №325 від 26.06.2018 року, в день звільнення позивачки відповідач не провів з нею розрахунок по заробітній платі за період роботи в сумі 21014,66 грн.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь невиплаченої заробітної плати у сумі 21014,66 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З урахуванням вищенаведених положень законодавства, а також перевіривши у судовому засіданні розрахунки позивачки, наведені у позовній заяві, на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, вважає, що вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з 15.11.2017 року по 12.09.2018 року в розмірі 14494,16 грн. також підлягають задоволенню.

Крім того, щодо компенсації позивачці втрати доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, суд керується наступним.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (надалі - Закон) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За змістом ст. 2 Закону компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

При цьому, у вказаній статті Закону зазначено, що під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно п 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (надалі - Порядок), компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема заробітна плата (грошове забезпечення).

Отже, заробітна плата, як грошові доходи, підпадає під дію Закону, а тому відповідач зобов'язаний здійснити позивачці компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням встановлених строків здійснення вказаної виплати.

Звертаючись з позовом до суду, позивачкою здійснено розрахунок компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, згідно якого сума компенсації за період з 15.11.2017 року по 12.09.2018 року становить 1292,36 грн.

Згідно положень ст. 3 Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу.

Пунктом 4 Порядку встановлено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів підлягають частковому задоволенню, а саме у сумі 982,26 грн., оскільки при перевірці розрахунку судом було встановлено те, що позивачка застосувала невірний індекс інфляції та період нарахування. Так, інфляційні слід рахувати з наступного дня як було порушено право позивачки, тобто з 16.11.2017 року, а не з 15.11.2018 року.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 275, 279, 352, 354, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-дослідний інститут транспортного будівництва «КИЇВДІПРОТРАНС» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Науково-дослідний інститут транспортного будівництва «КИЇВДІПРОТРАНС» (, місцезнаходження: м.Київ, вул. Симона Петлюри, 15) на користь ОСОБА_1 (і.н.: НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1 36491 (тридцять шість тисяч чотириста дев'яносто одна) гривня 08 коп., з яких: 21014 (двадцять одна тисяча чотирнадцять) грн. 66 коп. заборгованість по заробітній платі; 14494 (чотирнадцять тисяч чотириста дев'яносто чотири) грн. 16 коп. середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 15 листопада 2017 року по 12 вересня 2018 року; 982 (дев'ятсот вісімдесят дві) грн. 26 компенсація з урахуванням індексу інфляції за період з 16 листопада 2017 року по 12 вересня 2018 року від суми заборгованості по заробітній платі.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Науково-дослідний інститут транспортного будівництва «КИЇВДІПРОТРАНС» (, місцезнаходження: м.Київ, вул. Симона Петлюри, 15) в дохід держави судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28.11.2018 року.

Суддя: