Справа № 738/344/18
№ провадження 2/738/220/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року м. Мена

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi:

головуючого суддi ОСОБА_1,

секретаря судового засідання Минець П.Д.,

за участю

позивача ОСОБА_2,

представника відповідачів ОСОБА_3,

pозглянув у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А H О В И В:

У березня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Позов обгрунтований тим, що з 05.11.1994 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 який було розірвано 30.05.2017 року. У період шлюбу, ОСОБА_4 набув у власність за договором дарування від 28.04.2004 року, житловий будинок за адресою: м. Мена, вул. Гагаріна, 17, а у подальшому ОСОБА_4 приватизував земельну ділянку на якій розташований вказаний будинок. У 2004 році, ОСОБА_4 отримав дозвіл на будівництва нового житлового будинку взамін старого, який розташований по вул. Гагаріна, 17 у м. Мена і позивач та відповідач ОСОБА_4 за спільні кошти побудували новий будинок, будівництво якого було завершено у 2012 році, однак будинок не був зданий у експлуатацію. Після розірвання шлюбу, позивачу стало відомо, що відповідач ОСОБА_4, розділив земельну ділянку за адресою м. Мена вул. Гагаріна, 17 на дві площею 0,1535 га та 0,0201 га одній з яких було присвоєно нову адресу: м. Мена, вул. Гагаріна, 17-А та передав земельну ділянку площею 0,1535 га за адресою вул. Гагаріна, 17-А в м. Мена, у користування ОСОБА_5 за договором суперфіцію, яка у 2017 році подала до управління ДАБІ у Чернігівській області декларацію про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта та 19.04.2017 року за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 82,8 кв.м., який розташований за адресою: м. Мена, вул. Гагаріна, 17-А. Позивач вказує, що будинок загальною площею 82,8 кв.м., який розташований за адресою: м. Мена, вул. Гагаріна, 17-А був збудований нею та відповідачем ОСОБА_4 у період шлюбу, тому їй належить ? його частина, а ОСОБА_5 фактично його не будувала і подала неправдиві відомості про його будівництво, тому позивач просить витребувати у ОСОБА_5 належну їй на праві приватної власності ? частину обєкту незавершеного будівництва, житлового будинку загальною площею, 82,8 кв.м., що розташований за адресою: м. Мена, вул. Гагаріна, 17-А.

11.04.2018 р. представник відповідачів надав суду відзив на позовну заяву, про не визнання відповідачами позову у звязку з тим, що ОСОБА_4 набув у власність житловий будинок № 17 по вул. Гагаріна у м. Мена за договором дарування від 28.04.2004 року, і в цьому ж році приватизував земельну ділянку під будинком. Отримував рішення у Менській міській раді про будівництво нового житлового будинку взамін старого, однак будівництвом не займався і спільних з позивачем коштів на це не витрачав. Відповідач ОСОБА_4 надав своїй матері ОСОБА_5 дозвіл на будівництво будинку на земельній ділянці за адресою м. Мена, вул. Гагаріна, 17 та в подальшому ця земельна ділянка була розділена на дві із присвоєнням одній з них адреси вул. Гагаріна, 17-а м. Мена. Після будівництва житлового будинку, ОСОБА_5 зареєструвала своє право власності на цей будинок. Позивач не є власником житлового будинку, частину якого просить витребувати у ОСОБА_5, а тому позов не підлягає задоволенню.

Позивач у судовому засідання позовні вимоги викладені у позові підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав зазначених у ньому. Вказала, що на час розгляду справи у суді, вона не є власником майна, яке просить витребувати з чужого незаконного володіння.

Відповідачі до суду не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомили.

Представник відповідачів у судовому засіданні позов не визнав з підстав зазначених у відзиві та п росив відмовити у його задоволенні. Крім того, просив стягнути на користь відповідачів судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 05.11.1994 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7).

Рішенням Менської міської ради від 21.05.2004 року, ОСОБА_4 було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку розміром 0,17 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: вул. Гагаріна, 17 м. Мена ( а.с.5).

Рішенням виконавчого комітету Менської міської ради від 29.04.2004 року № 74 було надано дозвіл ОСОБА_4 на будівництво нового будинку в замін старого по вул. Гагаріна № 17 в м. Мена. Після закінчення будівництва нового будинку, старий будинок знести. Будівництво будинку вести по індивідуальному проекту ( а.с. 6).

Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 14.03.2018 року, ОСОБА_4 передав безоплатно у власність ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,1535 га, що розташована за адресою: м. Мена Чернігівської області, вул. Гагаріна, 17а. В цей же день відомості про власника вказаної земельної ділянки були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 48-50).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_5 є власником житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: Чернігівська область, м. Мена, вул. Гагаріна, 17а. Державна реєстрація права власності здійснена 19.04.2017 року (а.с. 51).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України, саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню за правилами ст. ст. 387, 388 ЦК України. Пунктом 19 вказаної Постанови передбачено, що застосовуючи положення ст. 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Отже, майно може бути повернуте за позовом власника про його витребування на підставі ст. 387 ЦК України, якщо позивач надасть докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених в цій статті, а саме підтвердження право власності позивача на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння поза його волею, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном.

За змістом вказаної статті право на витребування майна належить лише власнику та лише у особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, і може мати місце лише за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза його волею.

Як вказав у судовому засіданні позивач, вона не є на сьогоднішній день власником майна яке просить витребувати у ОСОБА_5 Крім того, матеріали справи не містять будь яких доказів, того що позивач є власником майна яке вона просить витребувати.

На підставі викладено та враховуючи, що з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння може звернутися лише власник, а позивач їм не являється, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із наданими ним послугами та ці витрати підтверджені належними доказами, тому у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з позивача необхідно стягнути на користь відповідача ОСОБА_4 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу, оскільки згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру, саме він сплачував ці кошти.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 4000,00 (чотири тисячі) грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 11.07.2018 року.

Суддя А.В. Слісар