справа № 278/2736/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., за участю секретаря Поліщук І.О., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у вихованні дитини,

В С Т А Н О В И В :

Направленим позовом заявлено вимоги про усунення перешкод у вихованні онука шляхом визначення часу необхідного для цього.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала та просила суд їх повністю задовольнити. В обґрунтування заявленого суду повідомлено наступне. Відповідач чинить перешкоди позивачеві у вихованні онука. Після смерті дочки позивача та матері згадуваної дитини, відповідач забрав дитину до себе та не дає можливості приймати участь у її вихованні і спілкуванні з нею.

Відповідач вимог не визнав та повідомив суду, що жодних перепон позивачеві у вихованні дитини він не чинить. Дитина малолітня та після смерті мами була у поганому психологічному та освітньому стані, що вимагало додаткових зусиль. Такі потреби дитини вимагають особливого розпорядку її життєдіяльності. Однак, навіть такі умови не обмежують можливостей позивача щодо виховання та спілкування з дитиною.

Заслухав пояснення сторін та проаналізував надані ними матеріали судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою позивача, уклала шлюб з відповідачем 7 травня 2006 року та змінила прізвище на ОСОБА_2. 6 червня 2007 року народився ОСОБА_4 син відповідача та ОСОБА_5 Шлюб між відповідачем та ОСОБА_5 було розірвано 15 січня 2009 року. Остання у віці 33 років померла у м. Житомирі (а.с.6-9,11,13).

15 грудня 2010 року видано свідоцтво про право власності на АДРЕСА_1 (Мануїльського) в м. Житомирі. Співвласниками такої квартири зазначені ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках (а.с.10).

Станом на 18 червня 2018 року на малолітнього ОСОБА_6 видано характеристику з Житомирського міського колегіуму з якої вбачається, що він навчався у 1 - 4 класах та виявляв середній рівень знань (а.с.12).

Витягом з протоколу засідання Житомирської обласної психолого-медико-педагогічної консультації від 18 червня 2018 року визначено наступне. ОСОБА_6 має порушення психологічного розвитку з недорозвитком мовлення. Недостатній рівень знань, низька здатність до аналітико-синтетичної діяльності. Темп уповільнений. Працездатність знижена (а.с.52).

Станом на 18 жовтня 2018 року малолітній ОСОБА_6 з місця навчання, а саме Левківської загальноосвітньої школи характеризується посередньо. Рівень знань низький, однак працелюбний, підтримує зв'язок із однолітками, до зауважень прислухається та доручення виконує сумлінно (а.с.56,57).

В травні 2018 року відповідач та члени його родини отримали подяки від Житомирського міського колегіуму (а.с.58).

Житлові умови позивача та відповідача придатні для проживання дитини (а.с.82-87).

Позивач зареєстрований та постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 та у склад його сім'ї входить дружина, дочка ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.14, 24, 38).

Рішенням суду від 17 листопада 2008 року вирішено стягувати з відповідача на користь ОСОБА_5 на її утримання та на утримання сина ОСОБА_7 аліменти і станом на 23 лютого 2018 року заборгованість із таких стягнень відсутня (а.с.15,53,54).

15 вересня 2017 року відмовлено у позові відповідача про зменшення розміру стягуваних аліментів (а.с.16).

Позивач зверталась до органу опіки та піклування Житомирської міської ради з приводу перешкод у спілкуванні з дитиною. Направленою відповіддю запропоновано із даним питання звернутись до суду (а.с.17,18).

Свідки допитані за клопотанням представника позивача не дали свідчень які б стверджували про наявність фактів здійснення перешкод у спілкуванні та у вихованні онука, здійснюваного батьком дитини по відношенню до баби.

Свідки допитані за клопотанням відповідача підтвердили позицію останнього.

Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України.

Серед інших, баба мають право спілкуватися зі своїм внуками брати участь у їх вихованні. Батьки, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою своїх прав щодо виховання внуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення (ст. 257 Сімейного Кодексу України).

Спір щодо участі баби у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України (ст. 263 СК України).

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За заявою заінтересованої сторони суд може зупинити виконання рішення органу опіки та піклування до вирішення спору. У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини (ст. 157 СК України).

Проаналізував фактичні обставини справи та норми закону якими вони врегульовані суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Суд вважає, що позивачем не було доведено факт наявності будь-яких перешкод, які здійснює відповідач щодо спілкування позивача із малолітнім ОСОБА_6 та її участі у вихованні останнього.

Дані факти не були встановлені судом ні за письмовими доказами поданими сторонами та не підтверджені показаннями свідків допитаних за клопотанням представника позивача.

Останні, зокрема та суд вважає, не зазначили фактів, які б підтверджували позицію позивача. Всі пояснення свідків зводились до цитування висловлювань позивача, які вони чули від неї. Повідомлення свідками про наявність одного випадку коли відповідач зажадав повернення дитини під час відвідування парку разом з іншими дітьми, суд не вважає перепоною у вихованні чи спілкуванні баби з онуком, адже ті самі свідки не обізнані із психологічним, фізичним і розумовим розвитком дитини, не знали потреб такої дитини. Навпроти дані показання підтверджують позицію відповідача, що він надавав дитину позивачеві, тим самим не чинив перешкод у її вихованні та спілкуванні з нею.

Особисті та неприязні стосунки сторін, уподобання та побажання позивача щодо порядку побачень з онуком, як то, наприклад, доставка онука до місця проживання баби та назад, що має здійснюватися відповідачем, а також надання можливості забирати дитину позивачем, або іншими за її дорученням особами не відвідуючи помешкання відповідача та членів його родини суд не рахує здійснення перешкод у спілкуванні з дитиною та прийняття участі у її вихованні.

Суд вважає, слушними зауваження відповідача, щодо неприпустимості відправки малолітньої дитини автобусом без супроводу дорослих з одного населеного пункту до іншого і у такий спосіб організовувати побачення з дитиною. Даний факт, який не спростовувався сторонами під час слухання справи, що мав місце у свій час та створений за ініціативи позивача, суд сприймає факт, який вчергове підтверджує правильність позиції відповідача та хибність доводів позивача. Такі висновки суду ґрунтуються на положеннях речення другого ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Інші доводи позивача про те, що відповідач після смерті матері дитини забрав останнього без достатніх правових підстав та силоміць утримує досі, вважається судом голослівними твердженнями, до уваги судом не приймаються та при прийнятті рішення не враховується. Відповідних рішень компетентних органів підтверджуючих такі факти суду повідомлено не було.

Понесені позивачем судові витрати, щодо розгляду даної справи подальшому розподілу не підлягають враховуючи положення ст. 141 ЦПК України. Відповідачем судових витрат заявлено не було.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263 - 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Грубіян