Провадження № 22-ц/773/628/18 Категорія: 58 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Киці С. І.,

суддів Грушицького А.І., Данилюк В.А.,

з участю:

секретаря судового засідання Вергуна Т.С.

учасників справи:

представника позивача-Сохацького А.В.,

представника відповідача- Циби В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк", ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Перший відділ Державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про зняття арешту з майна, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 березня 2018 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із даним позовом до Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк", ОСОБА_2, мотивуючи вимоги тим, що 26.10.2012 між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого остання отримала позику в сумі 79900 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором позики 26.10.2012 між ними було укладеного договір іпотеки за реєстраційним № 1362 (зі змінами від 02.09.2015), предметом якого є житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 72,5 кв.м. та земельна ділянка будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер :22:014:0009, що знаходяться за адресою: м. Луцьк, вулиця Ківерцівська, 27, і належать ОСОБА_2 На підставі договору іпотеки були внесені відомості про заборону відчуження предмета іпотеки до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Вона та ОСОБА_2 дійшли згоди щодо набуття ОСОБА_1 права власності на предмет іпотеки в рахунок погашення за договором позики в позасудовому порядку.

Постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 27.03.2014 у виконавчому провадженні №42684748 з виконання рішення суду про стягнення заборгованості в розмірі 96 311,29 грн. з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Родовід Банк» накладено арешт та заборону відчуження на все нерухоме майно належне ОСОБА_2

Звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання проведено державним виконавцем за виконавчим документом для задоволення вимог стягувача ПАТ «Родовід Банк», який не є іпотекодержателем. Наявність арешту на спірне майно перешкоджає їй реалізувати своє право, так як обтяжене майно не підлягає відчуженню.

Просила звільнити з-під арешту та заборони відчуження, накладеного постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 27.03.2014 р. у виконавчому провадженні №42684748, нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 72,5 кв.м., та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер :22:014:0009, що знаходяться за адресою: м. Луцьк, вулиця Ківерцівська, 27, і належать ОСОБА_2

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 березня 2018 року позов задоволено. Знято накладений постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 27.03.2014 у виконавчому провадженні №42684748 арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 72,5 кв.м., та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер :22:014:0009, що знаходяться за адресою: м. Луцьк, вулиця Ківерцівська, 27, і належать ОСОБА_2. Додатковим рішенням від 03 квітня 2018 року вирішено питання щодо судового збору.

Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" подало апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції, в якій, покликаючись на неповне зясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати та провадження у даній справі закрити. Зазначає, що згідно договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з окремим договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Сторонами встановлено термін дії договору до 25 жовтня 2013 року. Позивач звернулась до ОСОБА_2 про задоволення вимог іпотекодержателя із пропуском терміну позовної давності і дані питання повинні вирішуватись в судовому порядку. В суд про звернення стягнення заборгованості з боржника не зверталась. Вважає, що права позивача не порушені, оскільки відсутні рішення суду щодо стягнення боргу з ОСОБА_3 на її користь; майно, на яке накладено арешт, не належить позивачу на праві власності. Борг ОСОБА_2 перед банком не погашено. Обтяження до реєстру були внесенні пізніше ніж накладено арешт державною виконавчою службою на майно боржника ОСОБА_2

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що право на розпорядження предметом іпотеки належить позивачу, а накладений постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 27.03.2014 р. у виконавчому провадженні №42684748 арешт та заборона відчуження порушують її права, тому вимоги про зняття арешту підлягають до задоволення.

Висновки суду є правильними та відповідають нормам матеріального права.

Судом встановлено, що 26.10.2012 р. між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого остання отримала позику в сумі 79 900 грн., що за курсом на день укладення договору складала 10 000 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 26.10.2012 р. укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстраційним №1362, предметом якого є житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 72,5 кв.м., та земельна ділянка будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер :22:014:0009, що знаходяться за адресою: м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 27 і належать ОСОБА_2 Відповідно до п.12 Іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов договору іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 13 договору установлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з окремим договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

26.10.2012 р. до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна нотаріусом, як державним реєстратором, було внесено запис про заборону на нерухоме майно - житловий будинок за адресою м. Луцьк, вулиця Ківерцівська, 27, власник - ОСОБА_2, обтяжувач - ОСОБА_1

02.09.2015 р. між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено Договір про внесення змін до Іпотечного договору від 26.10.2012 р., посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстраційним №703, відповідно до п.13 якого сторони іпотечного договору домовились про те, що у разі невиконання основного зобов'язання іпотекодавцем, цей договір передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки та є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на іпотечне майно. Зазначене застереження вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

15.11.2016 р. позивачем ОСОБА_1 направлено відповідачу ОСОБА_2 повідомлення про задоволення вимог іпотекодержателя на підставі договору іпотеки.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 02.10.2013 р. стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 96 311,29 грн.

Постановою старшого державного виконавця Першого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області від 27.03.2014 р. у виконавчому провадженні №42684748 по виконанню виконавчого листа №161/10436/13ц виданого 11.02.2014р. Луцьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_5 в користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість в розмірі 96 311,29грн., судовий збір 963,12грн. накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_5 та оголошено заборону відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику. Відомості про накладений державним виконавцем арешт були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо належного боржнику майна за адресою: м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 27.

30.06.2015 року постановою державного виконавця Першого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області у виконавчому провадженні №42684748 виконавчий лист №161/10436/13ц про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 96 311,29 грн. та судового збору було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». В постанові зазначено, що за боржником зареєстровано житловий будинок за адресою: м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 27, проте дане майно знаходиться в іпотеці ОСОБА_1

25.09.2017р. позивач звернувся до Першого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області з клопотанням про часткове зняття арешту з майна ОСОБА_2, а саме: з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, що знаходяться за адресою: м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 27. Виконавчою службою повідомлено заявника, що такий арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст.3 цього Закону іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

За правилом частини першої статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно з частинами шостою та сьомою статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутність порушень прав позивача щодо спірного майна, оскільки відсутні судові рішення про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, не беруться до уваги колегією суддів та спростовуються належними доказами наявними в матеріалах справи.

Відповідно до п.12 Договору іпотеки. у разі порушення іпотекодавцем умов договору позики чи умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про виконання порушень зобовязання у тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договором про внесення змін до Іпотечного договору від 02 вересня 2015 року відповідно до якого внесено зміни до іпотечного договору, пункти 1, 12 та 13 викладено в новій редакції. Пунктом 12 та 13 в новій редакції передбачено, що іпотека зберігає силу і у випадку, коли у встановленому законом порядку відбувається відступлення іпотекодержателем забезпеченої іпотекою права вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої іпотекою вимоги, на іншу особу. Сторони домовились про те, що в разі невиконання основного зобовязання іпотекодавцем, цей договір передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки та є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на обєкти нерухомості, що є предметом цього договору. Зазначене застереження вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Визначений цим договір спосіб задоволення вимоги іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші, встановлені законом, способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

ОСОБА_1, як іпотекодержатель, і ОСОБА_2, як іпотекодавець, дійшли згоди щодо набуття позивачем права власності на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за договором позики в позасудовому порядку, на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, викладеного у вигляді застереження в п.13 Договору іпотеки і потреби в вирішенні спору між сторонами в судовому порядку на даний час немає.

Частиною 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою, а саме, судовий та два позасудових способи: на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Позивачем обрано позасудовий спосіб захисту за відповідним застереженням в іпотечному договорі, що відповідає вимогам закону. Наявність арешту на спірне майно перешкоджає позивачу реалізувати своє право, оскільки обтяжене майно не підлягає відчуженню.

Суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що позивач ОСОБА_1, має переважне право, з 2012 року, перед іншими особами на задоволення своєї вимоги забезпеченої іпотекою за рахунок предмета іпотеки. Право іпотеки виникло раніше ухваленого судом рішення про стягнення з боржника ОСОБА_2 коштів в користь ПАТ «Родовід Банк». Відповідач ПАТ «Родовід Банк» не є іпотекодержателем.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Способом захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує права відповідно до статті 16 ЦК України.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Заставодержатель ОСОБА_1 має право на звернення до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, яке перебуває в іпотеці, оскільки накладенням арешту порушуються її права та інтереси.

Порядок зняття арешту з майна, накладеного в межах виконання рішення, встановлений статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до частини пятої якої у інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Виходячи з вищевикладеного, у звязку з тим, що арешт накладений Першим відділом державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області перешкоджає позивачу у реалізації своїх прав та порушує її інтереси, у позивача є всі підстави для звільнення іпотечного майна з-під арешту.

Доводи апеляційної скарги, що обтяження щодо предмету іпотеки були внесені до реєстру пізніше ніж накладено арешт державною виконавчою службою на майно ОСОБА_2 спростовуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєктів. За номером запису про іпотеку 2250455, дата, час державної реєстрації 26.10.2012, 12:47:40 внесено запис про договір іпотеки від 26.10.2012 р.

Позивачем правильно предявлено позов до боржника та особи, в інтересах якої був накладений арешт на майно. Підстав для залучення в якості співвідповідача Державної виконавчої служби немає, оскільки даним рішенням не вирішувалось її права та обовязки. Оскарження дій або бездіяльності державного виконавця не мають відношення до вирішення даного спору, оскільки його можна вирішити лише в порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи спір, суд з дотриманням вимог процесуального закону повно, всебічно та обєктивно зясував обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає..

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 березня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді