Номер провадження 2/754/581/18
Справа №754/4232/17
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2018 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Клочко І.В.,

за участю

секретаря судового засідання Шевчук М.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над малолітньою, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Свою позовну заяву позивач обґрунтовує наступним.

10.04.2010р. між донькою позивачки - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був укладений шлюб, за час перебування в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_8. народився син - ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_9 померла мати малолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_5

З дня смерті доньки до часу подачі позову до суду позивач ОСОБА_1 опікується долею онука, доглядає та утримує його, піклується про його здоров'я та всебічний розвиток. ОСОБА_7 проживає разом з позивачкою в житловому будинку, що належить їй на праві власності, за адресою: АДРЕСА_4 та відвідує приватний дитячий заклад по догляду за дитиною «Абрикоска».

01.02.2017р. позивач звернулась до Служби у справах дітей Києво-Святошинського районної державної адміністрації в Київській області із заявою від 31.01.2017р., якою просила провести обстеження умов проживання дитини - малолітнього онука ОСОБА_6, про що складений відповідний акт від 23.02.2017р.

В порушення вимог ст.ст.150, 180 СК України, свідомо нехтуючи своїми обов'язками, відповідач тривалий час ухиляється від виховання сина - ОСОБА_6, не цікавиться та не піклується про здоров'я, фізичний, психічний, духовний розвиток сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не проявляє жодної зацікавленості до долі сина, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Відповідач з початку відвідування сином приватного дитячого закладу по догляду за дитиною «Абрикоска», жодного разу не відвідав його, не спілкувався з вихователями, йому не відомі уподобання та інтереси сина. Відповідач не проявляє щодо сина батьківської турботи.

Оскільки будь-які перешкоди у спілкуванні відповідача із сином позивачем не чиняться, а відповідач сам не бажає цього, ОСОБА_1 вважає, що наявні всі законні підстави для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав стосовно сина ОСОБА_6.

Враховуючи піклування про фізичний і духовний розвиток онука, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: забезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням онука, сприяння засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, створення умов для отримання онуком освіти, позивач ОСОБА_1 просить призначити її опікуном малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою суду від 18.10.2018р. Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області залучена третьою особою (а.с.142-147)

Заслухавши вступне слово позивача ОСОБА_1, її представника, відповідача ОСОБА_8 та його представника, дослідивши зібрані в справі письмові докази та вислухавши показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача з огляду на наступне.

Показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суд не приймає до уваги, оскільки останні під час допиту в судовому засіданні повідомили, що зацікавлені у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Також суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_9, який зазначив, що для нього рішення про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав є важливим, оскільки вважає, що суд повинен позбавити батька батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_9.

Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.

Згідно копії листа Печерського районного ум. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану №7260/02/04-32 від 17.09.2016р., 10.04.2010р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрували шлюб (а.с.11).

Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.12).

Згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_10

В характеристиці виданій Білогородською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області від 09.03.2017р. зазначено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_5 з чоловіком ОСОБА_16 та онуком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. За роки проживання за даною адресою проявила себе з виключно позитивного боку. За період проживання скарг від сусідів на неї не надходило (а.с.16).

З копії довідки виданої 20.03.2017р. ОСОБА_17 вбачається, що ОСОБА_6 дійсно відвідував приватний дитячий заклад по догляду за дитиною «Абрикоска» в період з січня 2016р. по березень 2017р. (а.с.17).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї від 23.02.2017р., сім'я ОСОБА_1, ОСОБА_16 та малолітнього ОСОБА_6 займає жилу площу приблизно 180кв.м, двоповерховий будинок, який складається з шести кімнат, кухні, двох санвузлів. У дитини є окрема кімната об лаштована. У дитини є все необхідне для проживання, навчання та виховання у бабусі та дідуся (а.с.19).

Судом встановлено, що у позивача та відповідача наявний спір щодо майна, що залишилось після смерті ОСОБА_5, що також підтверджується заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 16.11.2016р. (а.с.25-26).

Відповідно до висновку від 10.08.2017р. щодо визначення доцільності позбавлення батьківських прав батька - ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, орган опіки та піклування вважає, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини Києво-Святошинської районної державної адміністрація Київської області, на даний час за доцільне позбавлення батьківських прав батька - ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 відносно малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.69-71).

Згідно висновку Служби у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області №1042 від 08.09.2017р. про можливість бути опікуном, Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області вважає, що ОСОБА_1 може бути опікуном (онука - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6) та поставлена на облік за №232 від 07.09.2017р. (а.с.91).

Відповідно до копії висновку матеріалів ЖЄО №23222 від 01.02.2016р. заяви ОСОБА_3 від 05.02.2016р., встановлено, що 01.02.2016р. ОСОБА_3 звернувся до Києво-Святошинського відділу поліції з заявою з приводу того, що ІНФОРМАЦІЯ_9 теща ОСОБА_3 - ОСОБА_1 не віддає малолітнього сина ОСОБА_18 та перешкоджає в зустрічах з ним (а.с.116).

Відповідно до копії висновку від 10.02.2016р. заяви ОСОБА_3, встановлено, що 06.02.2016р. до Деснянського управління поліції ГУ НП в м. Києві з заявою звернувся ОСОБА_3, в якій повідомив, що 04.02.2016р.приблизно о 17-50 год. колишня теща ОСОБА_1 погрожувала йому розправою та не дозволяє ОСОБА_3 бачитись з власним сином, якому 4 роки та який проживає з ОСОБА_1 (а.с.117).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 18.3.2017р., в квартирі АДРЕСА_1, де зареєстрований відповідач ОСОБА_3, зроблений ремонт, прибрано, чисто, охайно. Квартира обладнана необхідними меблями та сучасною побутовою технікою. В кімнаті є: шафа для дитячого одягу, дитяче ліжко, двоспальне ліжко, два крісла дуже багато іграшок, книжок, розвиваючих ігор. Зі слів батька, бабуся дитини (по лінії матері) не віддає йому дитину та утримує її безпідставно (а.с.118). Даний акт був складений у зв'язку з заявою ОСОБА_3 про намір відібрання дитини, на підставі ст. 163 СК України.

Судом встановлено, що з 06 вересня 2017 року малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_7

Враховуючи показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та пояснення сторін по справі, суд дійшов висновку про наявність спору між позивачем та відповідачем щодо місця проживання малолітнього ОСОБА_6, після смерті його матері ОСОБА_5.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, тому питання для його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У пункті 16 цієї постанови йде мова про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Приймаючи до уваги надані копії висновків поліції від 01.02.2016р. та 10.02.2016р., суд дійшов висновку про створення ОСОБА_1 перешкод відповідачу у спілкуванні з малолітнім ОСОБА_6, на час коли останній проживав разом з позивачем.

Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, суд вважає позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.164,166 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ст.ст.12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над малолітньою - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2.

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП - НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_3.

Треті особи - Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, код ЄДРПОУ - 23570146, місцезнаходження - м. Київ, пр. Перемоги, 126; Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області, код ЄДРПОУ - 23568045, місцезнаходження - Київська обл., м.Ірпінь, вул. Шевченка, 2-а.

Повний текст рішення складено 03.12.2018р.

Суддя