Справа № 487/5513/17
Провадження № 2/487/540/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Притуляк І.О.,

за участю: - секретаря судового засідання Ільченко А.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

20.10.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначила, що 03.06.1988 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Палаці урочистих подій м. Миколаєва, про що було зроблено відповідний запис № 649.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із позивачем.

Подружні відносини припиненні протягом тривалого часу, примирення та збереження сімї неможливе.

Позивач у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони 03.06.1988 року уклали шлюб, у Палаці урочистих подій м. Миколаєва, про що було зроблено відповідний запис № 649

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матірю.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Протягом тривалого часу сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують.

Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сімї ОСОБА_3 неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя.

Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Вимог стосовно зміни прізвища та компенсації понесених судових витрат ОСОБА_1 заявлено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст., 89,197,258,259, 263-265, 352,354, п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 03.06.1988 року, у Палаці урочистих подій м. Миколаєва, про що було зроблено відповідний запис № 649, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 - залишити прізвище «Шерстюк».

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; адреса реєстрації АДРЕСА_1; РНОКПП: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3; адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4; РНОКПП: не відомо.

Головуючий суддя І.О.Притуляк