Провадження №2/760/128/18
Справа №760/5128/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

за участю представників позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод» Марочкіна В.О.

представника відповідачів ДСІВ України та МЕРТ України Потоцького М.Ю.

представника відповідача МЕРТ України Романенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Харчовик», ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Державної служби інтелектуальної власності України, Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод», Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання повністю недійсними свідоцтв України НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9 на знак для товарів і послуг,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів та просили визнати недійсними повністю свідоцтва України НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9 на знаки для товарів і послуг та зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання повністю недійсними свідоцтва України НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9 на знаки для товарів і послуг та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

20.03.2017 року ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва у вказаній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду.

24.03.2017 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову у справі.

13.04.2017 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва у справі призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності.

14.04.2017 року ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва повернуто представнику відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод» Марочкіну В.О. матеріали його апеляційної скарги від 25.04.2017 року щодо оскарження ухвали суду від 13.04.2017 року про призначення судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності.

07.07.2017 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва було залишено без задоволення заяву представників ПрАТ «Болградський виноробний завод» про відвід судді.

07.07.2017 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва було відмовлено у задоволенні клопотання представників ПрАТ «Болградський виноробний завод» про виключення з числа відповідачів Державної служби інтелектуальної власності України та передачі справи за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

19.07.2017 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва було залишено без задоволення заяву представників ПрАТ «Болградський виноробний завод» про відвід судді.

19.07.2017 року у судовому засіданні було задоволено клопотання представника позивачів про долучення до матеріалів справи відзиву.

19.07.2017 року у судовому засіданні було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод» про проведення судового засідання в спеціально-обладнаному приміщенні.

19.07.2017 року у судовому засіданні було задоволено клопотання представника відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод» про застосування строку позовної давності.

19.07.2017 року у судовому засіданні було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод» про зобов'язання здійснення перекладу фрагменту висновку експерта.

19.07.2017 року у судовому засіданні було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод» про залучення третьої особи, що не заявляє самостійних вимог.

19.07.2017 року у судовому засіданні було частково задоволено клопотання представника відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод» про виклик в судове засідання судового експерта та відкладення розгляду справи.

09.08.2017 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод» про зупинення провадження у справі.

05.09.2017 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод» про зупинення провадження у справі.

05.09.2017 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва по справі була призначена додаткова судова експертиза об'єктів інтелектуальної власності.

19.02.2018 року у судовому засіданні було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод» про допит експерта.

Позивачі, при звернені до суду, посилалися на ст. 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», згідно з якою свідоцтво може бути визнане у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі невідповідності зареєстрованого знака умовам надання правової охорони та у разі видачі свідоцтва внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.

Позивачі вважають, що знаки за свідоцтвами України №№ НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12 не відповідають умовам надання правової охорони, визначеним абзацами 1-3 п. 3 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг».

Знаки за спірними свідоцтвами №№ НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12 підпадають під дію абз. 1-2 п. 3 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг», відповідно до якого не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім'я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг, а також згідно абз. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг», відповідно до якого не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками інших осіб, якщо ці знаки охороняються без реєстрації на підставі міжнародних договорів, учасником яких є Україна, зокрема знаками, визнаними добре відомими відповідно до статті 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності.

Зазначили, що Приватне акціонерне товариство «Харчовик» вже більше двадцяти років займається виробництвом та реалізацією товарів 33 класу МКТП: «вина; шампанські вина (вина ігристі); коньяки (бренді)». Створення портфелю інтелектуальної власності позивачів розпочалось із реєстрації на ім'я ПрАТ «Харчовик» комбінованого знака для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_4», який 17.05.2004 року був зареєстрований на підставі свідоцтва України № НОМЕР_13 для товарів 33 класу МКТП: «вина», а також послуг 35 класу МКТП «імпортно-експортні агентства; сприяння продажеві», з датою подання заявки № від 20.06.2003 року. На даний час власниками цього свідоцтва є позивач ОСОБА_8, позивач ОСОБА_9 та позивач ОСОБА_10

Також на ім'я позивача ОСОБА_8, позивача ОСОБА_9 та позивача ОСОБА_10 зареєстровано знак для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_5» за свідоцтвом України № НОМЕР_14 від 27.02.2012 з датою подання заявки № m201015656 від 11.10.2010.

Інтенсивне використання позивачами знака для товарів і послуг «ІНФОРМАЦІЯ_5» за свідоцтвом України № НОМЕР_14 стало підставою для визнання Апеляційною палатою Державної служби інтелектуальної власності України цього знака добре відомим в Україні у відношенні всіх позивачів для товарів 33 класу МКТП «вина; шампанське; (вина ігристі); коньяк; (бренді)» станом на 31 грудня 2014 року, що підтверджується відповідним рішенням Апеляційної палати від 19.12.2016, затвердженого Наказом відповідача-1 № 03-4 від 11.01.2017 року.

Таким чином, позивачі створили серію знаків для товарів і послуг на основі використання сильних (домінуючих) словесних елементів «ІНФОРМАЦІЯ_4» в кирилиці та «ІНФОРМАЦІЯ_5» в латиниці, які являють собою тотожні за звучанням та семантикою слова.

Позивачі зазначають, що загальна кількість реєстрацій в Україні знаків для товарів і послуг на ім'я позивачів ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 із використанням сильних (домінуючих) елементів «ІНФОРМАЦІЯ_4» та «ІНФОРМАЦІЯ_5», включаючи різні комбінації цих словесних елементів і зображувальних позначень, складає близько 40 знаків, захищених чинними свідоцтвами України, зокрема, свідоцтвами України: №№ НОМЕР_15, НОМЕР_16, правова охорона яких розповсюджується на широкий перелік товарів 33 класу МКТП.

Крім того, знаки відповідача Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод» за спірними свідоцтвами також містять сильний дистинктивний словесний елемент «ІНФОРМАЦІЯ_4» або «ІНФОРМАЦІЯ_5», що є підставою для висновку про їх схожість із серією знаків позивачів настільки, що їх можна сплутати. До того ж, знаки Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод» за спірними свідоцтвами зареєстровані для споріднених товарів 33 та послуг 35 класів МКТП у порівнянні з тими самими товарами і послугами за свідоцтвами, а також добре відомим знаком позивачів.

Позивачі вважають, що саме завдяки тому, що спірні знаки за свідоцтвами України №№ НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12 містять сильні словесні елементи «ІНФОРМАЦІЯ_4»/«ІНФОРМАЦІЯ_5», які є схожими із серією знаків позивачів, яка зокрема, складається зі знаків «ІНФОРМАЦІЯ_4» за свідоцтвом Україні № НОМЕР_13, «ІНФОРМАЦІЯ_5» за свідоцтвом України № НОМЕР_14 та визнаного добре відомим в Україні знака «ІНФОРМАЦІЯ_5», існує очевидна небезпека, що використання Приватним акціонерним товариством «Болградський виноробний завод» спірних знаків для товарів 33 класу МКТП та споріднених з ними послуг 35 класу МКТП призведе до їх сплутування споживачами. Крім того, споживачі при сприйнятті товарів 33 класу МКТП виробництва відповідача, маркованих знаками за спірними свідоцтвами, можуть дійти помилкової думки про пов'язаність відповідача Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод» та позивачів, що в вочевидь не буде відповідати дійсності.

В зв'язку із наведеним, на думку позивачів, також існує небезпека введення в оману споживачів щодо виробника товарів 33 класу МКТП, що надає підстави для висновку про невідповідність знаків Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод» за спірними свідоцтвами також і умовам надання правової охорони, встановленим абз. 5 п. 2 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», згідно з яким: не можуть одержати правову охорону також позначення, які можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачі також посилалися на приписи п. (1) ст. 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності, в якому зазначено, що «Країни Союзу зобов'язуються чи з ініціативи адміністрації, якщо це допускається законодавством даної країни, чи за клопотанням зацікавленої особи відхиляти або визнавати недійсною реєстрацію і забороняти застосування товарного знака, що становить відтворення, імітацію чи переклад іншого знака, здатні викликати змішування зі знаком, що за визначенням компетентного органу країни реєстрації чи країни застосування вже є у цій країні загальновідомим як знак особи, що користується привілеями цієї Конвенції, і використовується для ідентичних або подібних продуктів. Це положення поширюється і на ті випадки, коли істотна складова частина знака становить відтворення такого загальновідомого знака чи імітацію, здатну викликати змішування з ним.

На підставі викладеного просили позов задовольнити.

Представники відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод» в ході розгляду справи, яка розглядалась рік, не надали до суду письмових заперечень.

У судових засіданнях, представники відповідача заперечували проти позовних вимог.

На підставі викладеного, просив у задоволенні позову відмовити.

Представники Державної служби інтелектуальної власності України та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували посилаючись на те, що комбінований знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_18 та комбіновані знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України НОМЕР_17, НОМЕР_11, НОМЕР_12, становить композицію зображуваних елементів, створюють у споживачів різне загальне зорове сприйняття цих знаків.

Вказане підтверджується і тим, що за результатами проведення кваліфікаційних експертиз заявок було підготовлено висновки експертизи, на підставі яких Державною службою інтелектуальної власності України, яка на той час виконувала функції Установи, прийнято рішення про реєстрацію знаків, які містять словесний елемент «ІНФОРМАЦІЯ_4» за заявками №№m201103036, m201116896, m201103035, m201103034, m201103033, m201103032, m201817228, m200817229.

Враховуючи те, що словесний елемент «ІНФОРМАЦІЯ_4» є назвою міста з якого походить як позивач, так і відповідач, в тому числі і відбувається виробництво товарів, для яких зареєстровано конфліктуючі знаки для товарів і послуг, вважають, що питання схожості цих знаків має вирішуватись на підставі аналізу схожості зображувальних елементів цих знаків.

Очевидно, що завдяки наявності у складі порівнюваних знаків різних зображувальних елементів вони створюють у споживачів різне загальне зорове сприйняття цих знаків. Відтак, ці знаки не є схожими до ступеня змішуваності.

На підставі викладеного просили у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши думку представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Державною службою інтелектуальної власності України Міністерства освіти і науки України (правонаступником якого є МЕРТ, відповідно до Постанови КМУ від 23 серпня 2016 р. №585 «Про оптимізацію діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності») було видано:

- свідоцтво України № НОМЕР_19 на знак для товарів і послуг для товарів 33 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг з датою подання заявки - 17.09.2008 року;

- свідоцтво України № НОМЕР_20 на знак для товарів і послуг для товарів 33 класу МКТП з датою подання заявки - 17.09.2008 року;

- свідоцтво України № НОМЕР_21 на знак для товарів і послуг для товарів 33 класу МКТП з датою подання заявки - 01.03.2011 року;

- свідоцтво України № НОМЕР_22 на знак для товарів і послуг для товарів 33 класу МКТП з датою подання заявки - 01.03.2011 року;

- свідоцтво України № НОМЕР_23 на знак для товарів і послуг для товарів 33 класу МКТП з датою подання заявки - 01.03.2011 року;

- свідоцтво України № НОМЕР_24 на знак для товарів і послуг для товарів33 класу МКТП з датою подання заявки - 01.03.2011 року;

- свідоцтво України № НОМЕР_25 на знак для товарів і послуг для товарів 33 класу МКТП з датою подання заявки - 01.03.2011 року;

- свідоцтво України № НОМЕР_26 на знак для товарів і послуг для товарів 33 класу МКТП з датою подання заявки - 25.10.2011 року;

- свідоцтво України № НОМЕР_27 на знак для товарів і послуг для товарів 33 класу МКТП з датою подання заявки - 01.09.2015 року.

Власником всіх зазначених вище свідоцтв є Приватне акціонерне товариство «Болградський виноробний завод».

Також, встановлено, що позивач Приватне акціонерне товариство «Харчовик» вже більше двадцяти років займається виробництвом та реалізацією товарів 33 класу МКТП: «вина; шампанські вина (вина ігристі); коньяки (бренді)».

ПрАТ «Харчовик» було утворено, як юридичну особу у 1996 році, яке мало на той час назву Відкрите акціонерне товариство «Харчовик». У відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» підприємство змінило свою назву з Відкритого акціонерного товариства «Харчовик» на Приватне акціонерне товариство «Харчовик».

Основним напрямком господарської діяльності Позивача-1 є організація виробництва вин, шампанських (ігристих) вин, коньяків (бренді) під торгівельними марками «ІНФОРМАЦІЯ_4» та «ІНФОРМАЦІЯ_5».

Створення портфелю інтелектуальної власності Позивачів розпочалось із реєстрації на ім'я ПрАТ «Харчовик» знака для товарів і послуг , який 17.05.2004 року був зареєстрований на підставі свідоцтва України № НОМЕР_13 для товарів 33 класу МКТП: «вина», а також послуг 35 класу МКТП «імпортно-експортні агентства; сприяння продажеві», з датою подання заявки № від 20.06.2003 року. На даний час власниками цього свідоцтва є позивачі ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, що підтверджується бібліографічними даними зазначеного свідоцтва.

Також на ім'я позивачів ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 зареєстровано знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_14 від 27.02.2012 року з датою подання заявки № m201015656 від 11.10.2010 року.

Інтенсивне використання позивачами знака для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_14 стало підставою для визнання Апеляційною палатою Державної служби інтелектуальної власності України цього знака добре відомим в Україні у відношенні всіх позивачів для товарів 33 класу МКТП «вина; шампанське; (вина ігристі); коньяк; (бренді)» станом на 31 грудня 2014 року, що підтверджується відповідним рішенням Апеляційної палати від 19.12.2016 року, затвердженого Наказом Державної служби інтелектуальної власності України № 03-4 від 11.01.2017 року.

Таким чином, позивачі створили серію знаків для товарів і послуг на основі використання сильних (домінуючих) словесних елементів «ІНФОРМАЦІЯ_4» в кирилиці та «ІНФОРМАЦІЯ_5» в латиниці, які являють собою тотожні за звучанням та семантикою слова.

Відповідно до спеціальної літератури щодо експертизи товарних знаків, зокрема «Основи інтелектуальної власності» - К.: Юридичне видавництво «Ін Юре», 1999. - 578 с., «Экспертиза заявки на товарный знак (учебное пособие)». Шестимиров А.А. - М.: ВНИИПИ. - 1996. - 106 с., «Методика судово-експертного дослідження знаків для товарів і послуг (торговельних марок)». Керівник НР Г.В. Прохоров-Лукін, Київ, 2009. - 418 с., - серійними знаками вважаються такі знаки, які мають спільний сильний, дистинктивний елемент.

Слід звернути увагу, що загальна кількість реєстрацій в Україні знаків для товарів і послуг на ім'я ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 із використанням сильних (домінуючих) елементів «ІНФОРМАЦІЯ_4» та «ІНФОРМАЦІЯ_5», включаючи різні комбінації цих словесних елементів і зображувальних позначень, складає близько 40 знаків, захищених чинними свідоцтвами України, зокрема, свідоцтвами України: №№ НОМЕР_15, НОМЕР_28, НОМЕР_29, правова охорона яких розповсюджується на широкий перелік товарів 33 класу МКТП (Бібліографічні дані зазначених Свідоцтв будуть надані додатково).

Отже, на ім'я позивачів зареєстрована серія знаків, що має сильний дистинктивний словесний елемент «ІНФОРМАЦІЯ_4»/«ІНФОРМАЦІЯ_5»». Вказана серія знаків очолюється добре відомим знаком «ІНФОРМАЦІЯ_5» відповідно до рішення Апеляційної палати від 19.12.2016 року, за яким вказаний знак став добре відомим в Україні у відношенні всіх позивачів для товарів 33 класу МКТП «вина; шампанське; (вина ігристі); коньяк; (бренді)» станом на 31 грудня 2014 року.

Позивачі звертаючись з позовом до суду просили визнати недійсними повністю свідоцтва України НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9 на знаки для товарів і послуг та зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання повністю недійсними свідоцтва України НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9 на знаки для товарів і послуг та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що знаки ПрАТ «Болградський виноробний завод» за спірними свідоцтвами також містять сильний дистинктивний словесний елемент «ІНФОРМАЦІЯ_4» або «ІНФОРМАЦІЯ_5», що є підставою для висновку про їх схожість із серією знаків позивачів настільки, що їх можна сплутати. До того ж, знаки ПрАТ «Болградський виноробний завод» за спірними свідоцтвами зареєстровані для споріднених товарів 33 та послуг 35 класів МКТП у порівнянні з тими самими товарами і послугами за свідоцтвами, а також добре відомим знаком позивачів.

Вважають,що знаки за спірними свідоцтвами України №№ НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12 не відповідають умовам надання правової охорони, визначеним відповідно до ст.ст. 5, 6 Закону про знаки, тому зазначені свідоцтва України мають бути визнані недійсними повністю у судовому порядку на підставі припису, передбаченого пп. а), в) п. 1 ст. 19 Закону про знаки, на що слід зазначити наступне.

Згідно п. 1 ст. 5 Закону про знаки правова охорона надається знаку, на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони. Підстави для відмови в наданні правової охорони визначаються відповідно до ст. 6 Закону про знаки.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо правової охорони інтелектуальної власності» № 850-IV від 22.05.2003 року, умови надання правової охорони визначаються законодавством, що діяло на дату подання заявки.

Відповідно до абз. 1-2 п. 3 ст. 6 Закону про знаки: «Не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім'я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг».

Згідно ж абз. 1, 3 ст. 6 Закону про знаки: «Не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками інших осіб, якщо ці знаки охороняються без реєстрації на підставі міжнародних договорів, учасником яких є Україна, зокрема знаками, визнаними добре відомими відповідно до статті 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності».

Відповідно до п. (1) ст. 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності: «Країни Союзу зобов'язуються чи з ініціативи адміністрації, якщо це допускається законодавством даної країни, чи за клопотанням зацікавленої особи відхиляти або визнавати недійсною реєстрацію і забороняти застосування товарного знака, що становить відтворення, імітацію чи переклад іншого знака, здатні викликати змішування зі знаком, що за визначенням компетентного органу країни реєстрації чи країни застосування вже є у цій країні загальновідомим як знак особи, що користується привілеями цієї Конвенції, і використовується для ідентичних або подібних продуктів. Це положення поширюється і на ті випадки, коли істотна складова частина знака становить відтворення такого загальновідомого знака чи імітацію, здатну викликати змішування з ним».

Крім того, в силу п. 1 ст. 25 Закону про знаки: «1. Охорона прав на добре відомий знак здійснюється згідно з статтею 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності (995_123) та цим Законом на підставі визнання знака добре відомим апеляційною палатою або судом. Знак може бути визнаний добре відомим незалежно від реєстрації його в Україні».

Як зазначалося вище, рішенням Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності України від 19.12.2016 року було визнано знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_5» добре відомим в Україні відносно позивачів: Приватного акціонерного товариства «ХАРЧОВИК», ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_14 для товарів 33 класу МКТП «Вина; шампанське; (вина ігристі); коньяк; (бренді)» станом на 31.12.2014 року.

Таким чином, у позивачів виникла можливість реалізувати свої права на добре відомий знак шляхом заборони іншим особам використовувати його без своєї на те згоди, а також безумовна підстава, передбачена абз. 3 п. 3 ст. 6 Закону про знаки, для визнання недійсними спірних свідоцтв ПрАТ «Болградський виноробний завод» №№ НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України (в редакції, що діяла до 15.12.2017 року) для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу.

13.04.2017 року ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва було призначено судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено експерту ОСОБА_15

12.06.2017 року судовим експертом ОСОБА_15 за результатами проведення судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності було складено висновок № 105.

Висновок базується на здійсненому атестованим судовим експертом порівняльному аналізі об'єктів інтелектуальної власності - знаків для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_5» за свідоцтвами України №№ НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12 зі знаком для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_13 та добре відомого знака «ІНФОРМАЦІЯ_5», а також усіх матеріалів справи №760/5128/17.

Під час складання висновку № 105, судовим експертом були використані наступні методи: описування, аналізу, порівняння, абстрагування, синтезу, відповідно до застосування яких судовий експерт дійшов наступних висновків:

Словесний елемент «ІНФОРМАЦІЯ_4», у складі знака для товарів і послуг за свідоцтвом № НОМЕР_13, має самостійну розрізняльну здатність.

Відносно всіх товарів 33 класу МКТП, зазначених у свідоцтвах України НОМЕР_30, НОМЕР_20, НОМЕР_11, НОМЕР_25, знаки для товарів і послуг за вказаними свідоцтвами, є схожими зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_18 настільки, що їх можна сплутати.

Відносно всіх товарів 33 класу МКТП, зазначених у свідоцтвах України НОМЕР_31, НОМЕР_27, знаки для товарів і послуг за вказаними свідоцтвами, є схожими зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_22 та добре відомим в Україні знаком «ІНФОРМАЦІЯ_5» настільки, що їх можна сплутати.

При використанні щодо наведених у свідоцтвах України №№ НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12 товарів 33 класу МКТП знаки для товарів і послуг за вказаними свідоцтвами можуть вводити в оману щодо особи виробника товарів.

З метою надання обґрунтованої відповіді на перше питання, експертом встановлено наступне: знак за свідоцтвом України № НОМЕР_13 є площинним зображенням та містить у своєму складі слово, а його зображувальний елемент має характер обрамлення для словесного елементу. Внаслідок цього даний знак:

1) не може вважатись тривимірним об'єктом, оскільки такими здатні виступати лише об'ємні знаки;

2) не складається лише з однієї літери, цифри, лінії, простої геометричної фігури;

3) не є реалістичним зображенням товару;

4) не є загальновживаним скороченням, оскільки не містить у своєму складі елементів на кшталт «ТОВ», «ВАТ», «лісгосп», «промтовари» тощо.

При дослідженні знака за свідоцтвом України № НОМЕР_13 експертом було послідовно з'ясовано чи складається зазначений знак з позначень які вказують на вид якість, склад, кількість, властивості, цінність, призначення та місце і час виготовлення чи збуту товарів. З дослідження вищезазначеного, експертом встановлено наступне:

1.Відсутність підстав вважати досліджуваний знак таким, що вказує на вид товару.

2.Позначення «ІНФОРМАЦІЯ_4» позбавлене елементів які вказують на якість товарів таких як: «найкращий», «найвищої якості», «перевірена якість», «якісний», «люкс», «lux», «унікальний», зображення різноманітних знаків, позначок, що символізують відповідність товару певній категорії якості.

3.Позначення «ІНФОРМАЦІЯ_4» не містить у своєму складі простих найменувань будь-яких товарів або послуг, зокрема й таких, що можуть входити до складу товарів та послуг 33 та 35 класів МКТП. У зв'язку з цим, відсутні підстави стверджувати, що досліджуване позначення може прямо вказувати на склад товарів або послуг.

4.Досліджуване позначення не містить у своєму складі будь-яких кількісних показників, а отже - нездатне вказувати на цінність послуг.

5.Призначенням товару «вино» 33 класу МКТП, наведеного у свідоцтві України № НОМЕР_13 може бути: вживання в їжу, приготування страв, обробка харчових продуктів тощо. Таким чином, позначення «ІНФОРМАЦІЯ_4» не містить прямих вказівок на призначення товарів.

6.Досліджуваний знак не містить елементів у вигляді повних або скорочених назв грошових одиниць, він не є такими, що вказує на цінність товарів

Знак «ІНФОРМАЦІЯ_4» не може розглядатись в якості такого, що вказує місце виготовлення товару, оскільки не містить в своєму складі адреси виробника товару або посередника. Єдиний словесний елемент «ІНФОРМАЦІЯ_4» досліджуваного знака, є асоціативним, навідним, однак не описує безпосередньо характеристики товару або послуги.

Таким чином, експерт дійшов до висновку, яким встановив, що словесний елемент «ІНФОРМАЦІЯ_4» у складі знака для товарів і послуг за свідоцтвом № НОМЕР_13, має самостійну розрізняльну здатність.

Для відповіді на друге питання експертом було порівняно на предмет спорідненості товари, стосовно яких зареєстровано досліджувані знаки, та порівняно досліджувані знаки на предмет наявності між ними такої схожості, внаслідок якої їх можна сплутати.

Крім того, на наявність схожості порівнювались знаки відповідача, основний елемент яких виконаний кирилицею зі знаками позивачів, та знаки відповідача, основний елемент яких виконано латиницею з виконаними латиницею знаками позивачів.

Під час співставлення знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ НОМЕР_10, НОМЕР_24 зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_13 за фонетичною, графічною та сематичною схожістю, експертом встановлено, що знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_5, знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_20 та знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_24 є схожими зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_13 настільки, що їх можна сплутати.

У результаті співставлення знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України НОМЕР_32, НОМЕР_22, НОМЕР_23 зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_13 за фонетичною, графічною та сематичною схожістю, експертом встановлено, що знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_33, знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_22 та знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_23 є схожими зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_13 настільки, що їх можна сплутати.

Під час співставлення знака для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_34 зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_13 за фонетичною, графічною та сематичною схожістю, експертом встановлено, що незважаючи на окрему різницю елементів, знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_34 є схожим зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_13 настільки, що їх можна сплутати.

За результатами співставлення знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України НОМЕР_31, НОМЕР_27 зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_35, та добре відомим в Україні знаком «ІНФОРМАЦІЯ_5» на предмет спорідненості та тотожності товарів встановлено, що всі товари відносно яких зареєстровано знаки за свідоцтвами України НОМЕР_31, НОМЕР_27, є такими, що й товари, відносно яких зареєстровано знак за свідоцтвом України № НОМЕР_14, та є спорідненими з товарами, відносно яких знак «ІНФОРМАЦІЯ_4» визнано добре відомим в Україні.

При наданні свого висновку відносно третього питання, експертом було зазначено, що з матеріалів справи вбачається:

- знаку за свідоцтвом України № НОМЕР_13 було надано правову охорону на території України з 20.06.2003 року - раніше за 17.09.2008 року - дату одержання правової охорони найбільш ранніми знаками для товарів і послуг ПрАТ «Болградський виноробний завод» з числа зареєстрованих за свідоцтвами України №№ НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_25;

- знаку за свідоцтвом України № НОМЕР_14 було надано правову охорону на території України з 11.10.2010 року - раніше за 25.10.2011 року - дату одержання правової охорони найбільш раннім знаком для товарів і послуг ПрАТ «Болградський виноробний завод» з числа зареєстрованих за свідоцтвами України №№ НОМЕР_26, НОМЕР_27.

Таким чином, факт визнання знака «ІНФОРМАЦІЯ_4» добре відомим в Україні щодо алкогольної продукції станом на 31 грудня 2014 року відносно позивачів у справі, безпосередньо означає, що принаймні з наведеної дати, даний знак асоціюється саме з їх господарською діяльністю.

З огляду на зазначене експертом був зроблений висновок, що при використанні щодо наведених у свідоцтвах України №№ НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12 товарів 33 класу МКТП, знаки для товарів і послуг за вказаними свідоцтвами можуть вводити в оману щодо особи виробника товарів.

28.07.2017 р. у відкритому судовому засіданні представниками ПрАТ «Болградський виноробний завод» було заявлено клопотання про виклик експерта ОСОБА_15 з метою роз'яснення висновку експерта № 105.

09.08.2017 р. у судовому засіданні, судовий експерт ОСОБА_15 надав відповіді на питання представників сторін стосовно висновку експерта № 105, якими підтвердив свої висновки викладені у ньому.

05.09.2017 р. у судовому засіданні на розгляд суду було поставлено клопотання від представника відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод» про призначення додаткової судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності. Клопотання було мотивоване тим, що для правильного вирішення спору по суті необхідні спеціальні знання, якими володіють атестовані судові експерти у сфері інтелектуальної власності. Оскільки на думку відповідача проведена судова експертиза є неповною та неясною, є підстави для призначення додаткової експертизи іншому експерту.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 05.09.2017 року у справі було призначено додаткову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Науково - дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України та поставлено на вирішення експертів наступні питання:

1) Чи має словесний елемент «ІНФОРМАЦІЯ_4» у складі знака для товарів і послуг за свідоцтвом № НОМЕР_13 самостійну розрізняльну здатність?

2) Чи є знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12 схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками для товарів і послуг за свідоцтвами України № НОМЕР_13, № НОМЕР_14 та добре відомим знаком ІНФОРМАЦІЯ_6

3) Чи може використання знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12 вводити в оману щодо особи виробника?

14.09.2017 року до Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України надійшов лист від Солом'янського районного суду м. Києва для проведення додаткової судової експертизи.

Відповідно до статті 111 ЦПК України, експертиза може проводитися комісійно, тобто не менш як двома експертами одного напряму знань.

Таким чином, проведення додаткової експертизи було доручено: ОСОБА_16 - директору Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України, судовому експерту, який має вищу юридичну освіту, науковий ступінь доктора юридичних наук, наукове звання професора, почесне звання Заслужений юрист України, є атестованим судовим експертом І кваліфікаційного класу за експертною спеціальністю 13.6 «Дослідження, пов'язані з комерційними (фірмовими найменуваннями, торговельними марками (знаками для товарів та послуг), географічними позначеннями»; ОСОБА_17 - старшому науковому співробітнику лабораторії права промислової власності Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України, яка має вищу економічну освіту, та вищу освіту в сфері інтелектуальної власності, є атестованим судовим експертом V кваліфікаційного класу з правом проведення експертиз у сфері інтелектуальної власності за спеціальністю 13.4 «Дослідження, пов'язані з промисловими зразками».

Висновком експертів № 203/17 за допомогою застосування спеціальних знань у сфері інтелектуальної власності були надані наступні висновки щодо поставлених питань:

Словесний елемент «ІНФОРМАЦІЯ_4», у складі знака для товарів і послуг за свідоцтвом № НОМЕР_13, має самостійну розрізняльну здатність.

Знаки для товарів та послуг за свідоцтвами України №№ НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12 є схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками для товарів та послуг за свідоцтвами України № НОМЕР_13, № НОМЕР_14 та добре відомим в Україні знаком «ІНФОРМАЦІЯ_5».

Використання знаків для товарів та послуг за свідоцтвами України №№ НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12 може вводити в оману щодо особи виробника.

Відповідаючи на питання «Чи має словесний елемент «ІНФОРМАЦІЯ_4» у складі знака для товарів і послуг за свідоцтвом № НОМЕР_13 самостійну розрізняльну здатність?», експертами були зроблені наступні висновки:

Знак за свідоцтвом № НОМЕР_13 є комбінованим позначенням яке складається з зображувальної та словесної частин. Зображувальний елемент представлено у вигляді двох стилізованих кіл у формі овалів чорного кольору, що обрамляють словесний елемент «ІНФОРМАЦІЯ_4», виконаний червоними літерами кириличної абетки стилізованим до рукописного шрифтом, зверху і знизу якого розташовані дві горизонтально направлені червоні криві лінії. Перша лінія напису виконана великим кеглем.

Словесний елемент «ІНФОРМАЦІЯ_4» займає домінуюче положення в зображенні знака та суттєво впливає на сприйняття загальної композиції знака.

Згідно вищевикладеного, підстави відносити словесний елемент «ІНФОРМАЦІЯ_4» знаку для товарів та послуг за свідоцтвом № НОМЕР_13 до позначень, що не мають розрізняльної здатності відсутні.

Даючи відповідь на питання «Чи є знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12 схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками для товарів і послуг за свідоцтвами України № НОМЕР_13, № НОМЕР_14 та добре відомим знаком «ІНФОРМАЦІЯ_5», експертами було зазначено наступне.

Під час співставлення знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ НОМЕР_10, НОМЕР_24 зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_13 за фонетичною, графічною та семантичною схожістю, експертами встановлено, що знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_19, знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_20 та знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_24 є схожими зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_13 настільки, що їх можна сплутати.

У результаті співставлення знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ НОМЕР_21, НОМЕР_22, НОМЕР_23 зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_13 за фонетичною, графічною та семантичною схожістю, експертами встановлено, що знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_21, знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_22 та знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_23 є схожими зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_13 настільки, що їх можна сплутати.

Під час співставлення знака для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_34 зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_13 за фонетичною, графічною та семантичною схожістю, експертами встановлено, що незважаючи на окрему різницю елементів, знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_34 є схожим зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_13 настільки, що їх можна сплутати.

За результатами співставлення знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України НОМЕР_31, НОМЕР_27 зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_35, та добре відомим в Україні знаком «ІНФОРМАЦІЯ_5» на предмет спорідненості та тотожності товарів встановлено, що всі товари відносно яких зареєстровано знаки за свідоцтвами України НОМЕР_31, НОМЕР_27, є такими, що й товари, відносно яких зареєстровано знак за свідоцтвом України № НОМЕР_14, та є спорідненими з товарами, відносно яких знак «ІНФОРМАЦІЯ_4» визнано добре відомим в Україні.

Крім того, в результаті проведення порівняльного дослідження сильних елементів «ІНФОРМАЦІЯ_4», знаків за свідоцтвами України №№ НОМЕР_26, НОМЕР_27 з добре відомим в Україні знаком «ІНФОРМАЦІЯ_4» та знаком за свідоцтвом України № НОМЕР_22, експертами було встановлено, що вони є фонетично й сематично тотожними та графічно схожими, чим обумовлюється наявність між ними схожості до ступеню сплутування та асоціація між ними, та констатовано, що знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_36, знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_27 є схожими зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_22 та добре відомим в Україні знаком «ІНФОРМАЦІЯ_5» настільки, що їх можна сплутати.

Таким чином, з урахуванням результатів співставлення товарів та порівняльних досліджень, в результаті розгляду питання № 2 експертами встановлено:

- відносно всіх товарів 33 класу МКТП, зазначених у свідоцтвах України НОМЕР_30, НОМЕР_20, НОМЕР_11, НОМЕР_25, знаки для товарів і послуг за вказаними свідоцтвами, є схожими зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_13 настільки, що їх можна сплутати;

- відносно всіх товарів 33 класу МКТП, зазначених у свідоцтвах України НОМЕР_31, НОМЕР_27, знаки для товарів і послуг за вказаними свідоцтвами, є схожими зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_22 та добре відомим в Україні знаком «ІНФОРМАЦІЯ_5» настільки, що їх можна сплутати.

Відповідаючи на питання «Чи може використання знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12 вводити в оману щодо особи виробника?» експертами було зазначено наступне: Відповідно до абз. 5 п. 2 статті 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг», не можуть одержати правову охорону позначення, які є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу.

Абз. 1 п. 4.3.1.9 Правил складання і подання заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів та послуг, до позначень, що є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу, відносяться позначення, які породжують у свідомості споживача асоціації, пов'язані з певною якістю, географічним походженням товарів або послуг або з певним виробником, які насправді не відповідають дійсності.

Зважаючи на функцію знака для товарів і послуг, як позначення індивідуалізуючого товар або послугу певної особи, можливість введення знаків споживачів в оману щодо особи виробника, яка володіє товарним знаком, тісно пов'язана зі схожістю позначень різних виробників та спорідненістю товарів, для яких призначено схожі знаки.

Як наслідок - та обставина, що знаки є схожими настільки, що їх можна сплутати між собою та зареєстровані відносно споріднених товарів, безпосередньо означає, що споживач може біти введений в оману відносно походження товарів чи послуг, які реалізуються з використанням знаків, оскільки в нього може виникнути помилкове враження про те, що споріднені товари або послуги насправді різних виробників походять від одного виробника.

На підставі викладеного встановлено, що використання знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12 ПрАТ «Болградський виноробний завод» може вводити в оману щодо особи виробника.

Висновки по питанням, які давалися на розгляд експертній комісії були прийняті одноголосно, таким чином, що кожний із зазначених вище експертів прийшов до однакових тверджень.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Згідно ч. 3 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Оцінивши висновок експерта №105 за результатами проведення судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності від 12.06.2017 року, складеного судовим експертом ОСОБА_15 та висновок експертів №203/17 за результатами додаткової комісійної судової експертизи у сфері інтелектуальної власності від 24.11.2017 року, складеного Науково-дослідним центром судової експертиз з питань інтелектуальної власності в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновків чи суперечливість їх іншим матеріалам справи.

Судом встановлено, що в рамках зазначених вище експертних висновків експерти дійшли єдиного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Таким чином, спірні свідоцтва України НОМЕР_30, НОМЕР_20, НОМЕР_11, НОМЕР_12 мають бути визнані недійсними на підставі п. 1 ст. 19, абз. 5 п. 2 ст. 6, абз. 1-3 п. 3 ст. 6 Закону про знаки та п. (1) ст. 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності, у зв'язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Ст. 1 Закону про знаки: «Установа - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності; заклад експертизи - уповноважений Установою державний заклад (підприємство, організація) для розгляду і проведення експертизи заявок.».

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону про знаки: «Установа забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони прав на знаки для товарів і послуг, для чого: організовує приймання заявок, проведення їх експертизи, приймає рішення щодо них; видає свідоцтва на знаки для товарів і послуг, забезпечує їх державну реєстрацію…».

Постановою Кабінетів Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 585 «Про оптимізацію діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності», був затверджений початок ліквідації Державної служби інтелектуальної власності (ДСІВ) та покладення функцій з реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності на Міністерство економічного розвитку і торгівлі України.

Згідно з абз.1 ст. 2 Постанови Кабінетів Міністрів України від 23 серпня 2016 р. №585 «Про оптимізацію діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності», Міністерство економічного розвитку і торгівлі є правонаступником Державної служби інтелектуальної власності, що ліквідується, в частині реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності.

При цьому, абз. 2 ст. 2 Постанови Кабінетів Міністрів України від 23 серпня 2016 р. №585 «Про оптимізацію діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності» передбачено, що Державна служба інтелектуальної власності продовжує здійснювати повноваження та функції з реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності до набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення зазначених повноважень та функцій Міністерством економічного розвитку і торгівлі.

18 травня 2017р. була опублікована та одразу набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 320 від 11.05.2017 року «Питання Міністерства економічного розвитку і торгівлі», відповідно до якої було прийнято пропозицію Міністерства економічного розвитку і торгівлі щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Міністерство постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 585 "Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності" (Офіційний вісник України, 2016 р., № 71, ст. 2374) функцій і повноважень Державної служби інтелектуальної власності, що ліквідується.

Таким чином, на даний час Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, що було визначено правонаступником Державної служби інтелектуальної власності України (Відповідач-1), є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері інтелектуальної власності.

Міністерство економічного розвитку і торгівлі є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері інтелектуальної власності.

Таким чином, у зв'язку з визнанням недійсними спірних свідоцтв Міністерство економічного розвитку і торгівлі, як центральний орган виконавчої влади з питань правової охорони інтелектуальної власності, має внести відомості до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг про визнання їх недійсними та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність»

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Встановлено, що при зверненні до суду ПрАТ «Харчовик» був сплачений судовий збір в розмірі 3200, 00 грн., а також за проведення судової експертизи було сплачено 40176,00 грн., позивачем ОСОБА_8 було сплачено судовий збір в розмірі 1280,00 грн. та за подання заяви про забезпечення позову 320,00 грн., позивачем ОСОБА_9 було сплачено судовий збір в розмірі 1280,00 грн., позивачем ОСОБА_10 було сплачено судовий збір в розмірі 1280,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача.

З урахуванням викладеного, та враховуючи те, що Державна служба інтелектуальної власності України та Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, відповідно до покладених на них повноважень, не відслідковують порушення прав власників свідоцтв України суд вважає, що понесені позивачами судові витрати підлягають стягненню з відповідача ПрАТ «Болградський виноробний завод».

Керуючись ст.ст. 5, 6, 19 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», ст. 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Харчовик», ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Державної служби інтелектуальної власності України, Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод», Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання повністю недійсними свідоцтв України НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9 на знак для товарів і послуг задовольнити.

Визнати недійсними повністю свідоцтва України НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9 на знаки для товарів і послуг.

Зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно визнання повністю недійсними свідоцтва України НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9 на знаки для товарів і послуг та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод», , місцезнаходження: Одеська обл., м. Болград, вул. Арсена Хрістєва, 99 на користь ОСОБА_8, ІПН НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір в сумі 1280,00 грн. та судовий збір в сумі 320,00 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод», , місцезнаходження: Одеська обл., м. Болград, вул. Арсена Хрістєва, 99 на користь ОСОБА_10, ІПН НОМЕР_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в сумі 1280,00 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод», , місцезнаходження: Одеська обл., м. Болград, вул. Арсена Хрістєва, 99 на користь ОСОБА_9, ІПН НОМЕР_4, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, судовий збір в сумі 1280,00 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Болградський виноробний завод», , місцезнаходження: Одеська обл., м. Болград, вул. Арсена Хрістєва, 99 на користь Приватного акціонерного товариства «Харчовик», , місцезнаходження за адресою: Одеська обл., Болградський район, м. Болград, вул. Заводська, 34, судовий збір в сумі 3200,00 грн. та витрати за проведення експертизи об'єктів інтелектуальної власності в сумі 40176,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя