Справа № 540/1042/17
Номер провадження 2/540/56/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2018 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Косик С.М.

за участю: секретаря Ткач Н.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадженняв в смт Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

відповідно до ч.1 ст.268 ЦПК України в судовому засіданні 27.11.2018 року проголошено вступну та резолютивну частину Рішення, -

в с т а н о в и в :

у листопаді 2017 року до суду надійшов позов про розірвання шлюбу від імені ОСОБА_3, поданий його представником за довіреністю ОСОБА_1, мотивований тим, що 17.12.2005 року укладено шлюб між ОСОБА_3 та Кіндратенко (прізвище після укладення шлюбу ОСОБА_3) ОСОБА_5, спільних дітей подружжя не має. Сімейне життя у них не склалося, вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, внаслідок чого між ними склалися вкрай негативні стосунки. У 2015 році ОСОБА_3 тяжко захворів, а відповідач не стала за ним доглядати та виїхала на постійне місце проживання до ІНФОРМАЦІЯ_1. Вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе і суперечитиме інтересам позивача, з грудня 2015 року сторони проживають окремо. Спір про поділ майна відсутній. У звязку з наведеним позивач просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача на його користь сплачений ним судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та наполягав на його задоволенні, пояснивши, що в 2015 році відповідач забрала ОСОБА_3 з лікарні після тривалого лікування з приводу перенесеного ним інфаркту, потім їй стало важко доглядати за чоловіком і вона залишила його на доньку чоловіка, поїхала в с.Новий Тагамлик та більше не повернулася, тільки коли суд надав час на примирення приїхала до чоловіка, але той вже не хотів її бачити і він на прохання ОСОБА_3 не пустив дружину до нього. На прохання доньки позивача він доглядає за ОСОБА_3 та захищає його інтереси. Дружина покинула позивача хворого, а тому взяв доручення щоб розлучити останнього з дружиною, подав в його інтересах позов, оскільки ОСОБА_3 плакав та просив щоб він розлучив його з дружиною, довіреність завірена нотаріально та підписана іншою особою в звязку з неможливістю позивачем на той час самостійно підписати документ, але позивач після кожного засідання запитує як пройшов суд, позивача можна зрозуміти, хоча він і погано говорить.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні 02.05.2018 року проти задоволення позову заперечувала та пояснила, що представник позивача ОСОБА_1 не допускає її до чоловіка, вона боїться ОСОБА_1, який доглядає за її чоловіком задля наживи, не має наміру розлучатися.

Представник відповідача також проти задоволення позову заперечував, посилаючись на відсутність волевиявлення позивача та особисту зацікавленість представника позивача та пояснив, що стан здоровя позивача не дозволяє зясувати його думку.

Суд, заслухавши представників сторін та відповідача ОСОБА_4, свідків, дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 17 грудня 2005 року зареєстрований шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та Кіндратенко (прізвище після укладення шлюбу ОСОБА_3) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6-7). Від шлюбу сторони дітей не мають.

Згідно відмітки у паспорті позивача, останній зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.3-4).

За актом від 24.10.2017 року, складеного комісією в складі депутата Кустолово-Суходільської сільської ради та сусідів ОСОБА_3 ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_3 разом з дружиною ОСОБА_4 зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_5, проте ОСОБА_4 за місцем реєстрації не проживає впродовж 5-ти років (а.с.36).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 староста с.Кустолово-Суходілка Машівського району повідомила, що на час подання позову про розірвання шлюбу ОСОБА_3 погано говорив, тільки так чи ні, і вона особисто питала в нього чи хоче він розлучитися з дружиною він говорив так, зараз він краще говорить.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_4 давно виїхала з с.Кустолово-Суходілка. ОСОБА_4 доглядала за чоловіком в лікарні, а коли привезла його додому, поїхала в Новий Тагамлик, говорила що їй треба також лікуватися, так і не повернулася до чоловіка. На її прохання за дорученням доньки ОСОБА_3, останнього доглядає ОСОБА_1 Вона відвідує ОСОБА_3, той не говорить, але плаче, коли згадують дружину та погано за неї обзивався. 29.10.2018 року вона питала чи хоче він розлучитися і позивач говорив що так.

За повідомленням Новотагамлицької сільської ради Машівського району Полтавської області № 337/02-18 від 12.12.2017 р., відомості про місце реєстрації відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в сільській раді відсутні (а.с.13).

Згідно з повідомленням Машівського центру первинної медико-санітарної допомоги від 20.02.2018 року ОСОБА_3 на даний час прикутий до ліжка, пересуватися самостійно не може в звязку з тяжким перебігом хвороби (а.с.35).

З матеріалів перевірки звернень ОСОБА_4 до Машівського ВП ГУНП в Полтавській області (а.с.98- 116) вбачається, що в липні 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 виник конфлікт за місцем проживання позивача ОСОБА_3 в с.Кустолово-Суходілка.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно вимог ст.110, 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Матеріали справи свідчать про те, що позов про розірвання шлюбу від імені ОСОБА_3 подано його представником за довіреністю ОСОБА_1 (а.с. 2,8).

При цьому довіреністю уповноважено представляти інтереси ОСОБА_3 у судах всіх інстанцій, з усіма процесуальними правами та обовязками, які надано позивачу, відповідачу, третій особі в процесі, в тому числі з правом предявлення позову, визнання позову, подання заперечень.

Розірвання шлюбу судом відбувається за позовом одного із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Проте, закон не виключає можливості участі представника сторін, насамперед позивача, у розгляді справи про розірвання шлюбу.

Як зазначено вище, довіреністю, виданою представникові, обумовлена велика кількість повноважень у різних напрямках діяльності. Проте право на розірвання шлюбу є невідємним від особи чоловіка та дружини, тому питання їх волевиявлення на вчинення таких дій судом має ретельно перевірятись.

Разом з тим, у судові засідання по даній справі позивач жодного разу не зявився, подана ним заява про розгляд справи за його відсутності та в якій позивач підтримує позов, підписана позивачем (а.с.33), натомість довіреність, видана ОСОБА_3 підписана іншою особою у звязку з хворобою рук ОСОБА_3, допитані в судовому засіданні свідки та і сам представник повідомили, що позивач погано говорить, що також стверджується оглянутим відеозаписом, а представник також повідомив що він взяв довіреність щоб розлучити позивача з дружиною та цим самим захищає його інтереси, у звязку з чим у суду виникають сумніви в тому, чи взагалі позивач обізнаний про подання такого позову від його імені, та чи дійсно розірвання шлюбу відповідає його волі, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-18, 81, 141, 142, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт громадянина України серія КН № 494667 виданий Машівським РВ УМВС України в Полтавській області 16.01.1998 р., реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_5, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, інші відомості відсутні.

Повний текст Рішення складено 06.12.2018 року.

Суддя С.М.Косик