Справа № 617/565/17
Провадження № 2/617/6/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року Вовчанський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Глоби М.М.,

при секретарі судового засідання - Борщ Л.В.,

за участю представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вовчанську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантагро» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, розірвання договору оренди землі, зобовязання повернути земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 через свого представника ОСОБА_1 у травні 2017 року звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що на підставі Державного акту серія Р2 № 745044, виданого 13.12.2002 року їй належить на праві приватної власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 6, 0038 га ріллі, що знаходиться на території Іванівської сільської ради Вовчанського району Харківської області (далі Рада). Згідно договору оренди землі № 6, укладеного 01.02.2007 року з сільськогосподарським багатопрофільним кооперативом «Мрія», реорганізованим 27.09.2007 року в Товариство з обмеженою відповідальністю «Сантагро» (далі ТОВ «Сантагро»), та акту прийому-передачі земельної ділянки від 01.02.2007 року, орендодавець земельної ділянки в особі ОСОБА_4 передала в платне користування земельну ділянку площею 6, 0038 га ріллі, розташовану на території Ради. Відповідно до договору оренди передбачено, що договір укладено на 10 років, про небажання переукладати договір на новий строк сторона договору повинна попередити протягом двох місяців до закінчення терміну дії договору. ОСОБА_4 повідомила орендаря ТОВ «Сантагро» про небажання переукладати договір оренди на новий строк. Відповіді на своє попередження про небажання переукладати договір оренди земельної ділянки на новий строк ОСОБА_4 від ТОВ «Сантагро» не отримала. В січні 2017 року ОСОБА_4 стало відомо про існування зареєстрованої 29.12.2012 року в управлінні Держкомзему у Вовчанському районі додаткової угоди від 21.11.2012 року до договору оренди земельної ділянки, відповідно до якої ОСОБА_4 нібито уклала додаткову угоду з ТОВ «Сантагро» про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки до 31.12.2020 року. Просила визнати недійсною додаткову угоду від 21.11.2012 року до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого 01.02.2008 року за № 10 в ХРФ «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельним ресурсам». Розірвати договір оренди землі № 6, укладений 01 лютого 2007 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Сантагро», на той час СБК «Мрія». Зобовязати ТОВ «Сантагро» повернути ОСОБА_4 земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 6, 0038 га ріллі, розташовану на території Іванівської сільської ради Вовчанського району Харківської області. Також просила стягнути з ТОВ «Сантагро» на її користь понесені судові витрати.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп. 9 п. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині, у якій вони не встановлюють нових обовязків, не скасовують чи не звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи не обмежують їх використання.

Під час судового розгляду представник позивача ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про відмову від позову в частині розірвання договору оренди землі № 6, укладеного 01.01.2007 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Сантагро», на той час СБК «Мрія».

Представник позивача ОСОБА_2 підтримав заявлені вимоги про відмову від позову в частині позовних вимог.

Представник відповідача не заперечував проти задоволенні вказаної заяви представника позивача.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України встановлено право позивача відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про закриття провадження по справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Приймаючи до уваги, що представником позивача заявлено про відмову від частини заявлених позовних вимог про розірвання договору оренди землі № 6, укладеного 01.01.2007 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Сантагро», на той час СБК «Мрія», провадження по цивільній справі в частині вказаних позовних вимог ОСОБА_4 до ТОВ «Сантагро» суд закриває.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 206, п. 4 ч. 1 ст. ст. 255, 260 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в частині позовних вимог про розірвання договору оренди землі № 6, укладеного 01.01.2007 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Сантагро», на той час СБК «Мрія» по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантагро» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, розірвання договору оренди землі, зобовязання повернути земельну ділянку.

Розяснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у звязку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Вовчанський районний суд Харківської області до Апеляційного суду Харківської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено 28.03.2018 року.

Суддя