Провадження № 2/243/2438/2018
Справа № 243/6686/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2018 року м. Слов`янськ
Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Кузнецов Р.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -
ВСТАНОВИВ:
19 липня 2018 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов.

Дослідивши позовну заяву та додані матеріали, суд приходить до висновку, що її подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України.

Так, частиною 4 ст. 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
В порушення зазначених вимог закону, до позовної заяви ОСОБА_1 не додано документів, що підтверджують сплату судового збору, або документів, що підтверджують підстави звільнення позивача від його сплати.
В своєму позові ОСОБА_1 просить суд звільнити його від сплати судового збору на підставі положень ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», якою зокрема передбачено, що суд може звільнити від сплати судового збору на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Посилаючись на те, що він є інвалідом третьої групи безстроково, та враховуючи, що інвалідність і розмір шкоди, завдані йому під час ДТП, з урахуванням того, що предметом позову є відшкодування шкоди здоров`ю, а також враховуючи розмір судового збору, який слід сплатити при зверненні до суду із даним позовом, вважає, що в даному випадку існують підстави для звільнення його від сплати судового збору.

За приписами статті 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
За роз`ясненнями, які містяться у п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно до статті 82 ЦПК, то наслідки, передбачені статтею 121 ЦПК, застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Відповідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За роз`ясненнями які містяться в п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Як на підстави звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_1 посилається на те, що він є інвалідом ІІІ групи, розмір судового збору, який слід сплатити при зверненні до суду із даним позовом є значним з урахуванням понесеної ним шкоди внаслідок ДТП, а предметом позову є відшкодування шкоди здоров`ю.
При цьому доказів на підтвердження того, що позивач перебуває в такому скрутному матеріальному становищі, за якого він не має можливості сплатити судовий збір суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Самі по собі зазначені позивачем обставини про те, що він є інвалідом ІІІ групи та розмір судового збору, який слід сплатити при зверненні до суду із даним позовом, не свідчать про наявне в нього скрутне матеріальне становище, за якого він не має можливості сплатити судовий збір, та його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

За приписами статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Таким чином, обставини звільнення від сплати судового збору передбачені п. 3. ч. 1. ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» в даному випадку можуть бути застосовані лише до вимог позивача про стягнення моральної шкоди, яка як вбачається зі змісту позовної заяви, полягає у душевних стражданнях та у заподіянні шкоди його здоров`ю.

До позовних же вимог ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, передбачені п. 3. ч. 1. ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» обставини не можуть бути застосовані, оскільки як вбачається зі змісту позовної заяви, вказані вимоги є вартістю зберігання автомобіля позивача, а не шкодою завданою його здоров`ю.

У зв`язку із наведеним, розглянувши подані суду матеріали, суд вбачає підстави для часткового задоволення клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору, а саме в частині сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення моральної шкоди.

При цьому суд зазначає, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд.

Частиною 1 статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, а також те, що судом не знайдено підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за звернення до суду із позовними вимогами про стягнення матеріальної шкоди, суд приходить до висновку, що дану позовну заяву слід залишити без руху, із наданням позивачеві строку для усунення недоліків.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17 жовтня 2014 року, якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає ЗУ «Про судовий збір».
За змістом частини 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений на 01 січня 2018 року становить 1 762,00 грн.

Таким чином, за вимогу позивача про стягнення з відповідача на його користь матеріальної шкоди в розмірі 182 824,77 грн., має бути сплачений судовий збір в розмірі 1 828,25 грн.

Згідно із ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення з військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) матеріальної шкоди.

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без руху та надати позивачці строк в 10 (десять) днів з дня вручення йому копії цієї ухвали для надання суду:

- документів, що підтверджують сплату судового збору в розмірі 1 828 (одна тисяча вісімсот двадцять вісім) грн. 25 коп., якщо докази на підтвердження звільнення позивача від сплати судового збору відсутні.

Кошти в оплату судового збору мають бути перераховані на р/р 5075, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), отримувач коштів - Слов`янське УК/м. Слов`янськ/22030101, код ЄДРПОУ - 37803368, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

У випадку не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду Р.В. Кузнецов