КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/4549/16-ц Головуючий у суді І інстанції Пінкевич Н.С.
Провадження № 06.115/824/108/2018 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
У Х В А Л А

3 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ігнатченко Н.В., Олійника В.І., Кулішенка Ю.М., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_5 про роз'яснення ухвали Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2017 року, в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

У жовтні 2017 року представник позивача за довіреністю - ОСОБА_8 звернувся до Апеляційного суду Київської області із заявою, в якій просив постановити ухвалу, якою роз'яснити назву конкретного рішення, на підставі якого спірне майно включено в цивільний оборот в 2006 році, а саме: добудова і перепланування, загальною площею 92,7 кв. м, житловою площею 36,73 кв. м. Крім того, просив роз'яснити мотиви та вказати норми закону, виходячи з яких апеляційний суд відмовив у задоволенні клопотань про виклик свідків, про встановлення факту проживання однією сім'єю та про призначення експертизи.

Відповідно до Указу Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 Апеляційний суд міста Києва та Апеляційний суд Київської області ліквідовано, і утворено Київський апеляційний суд.

Указом Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 суддів Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області переведено на роботу на посадах суддів Київського апеляційного суду.

Початком роботи Київського апеляційного суду визначено 3 жовтня 2018 року, а нерозглянуті апеляційні скарги, заяви, клопотання, подані до Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області передано до новоутвореного Київського апеляційного суду.

1 листопада 2018 року матеріали справи надійшли до апеляційного суду після перегляду справи судом касаційної інстанції.

У зв'язку із зазначеним, питання щодо роз'яснення судового рішення у справі підлягає розгляду Київським апеляційним судом.

У прохальній частині заяви представник позивача просить розгляд заяви проводити за його участі.

Згідно із вимогами частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 3 статті 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки заявником не наведено поважних підстав, пов'язаних з необхідністю призначення судового засідання, а питання про роз'яснення судового рішення за обов'язковою участю учасників справи не передбачено процесуальним законодавством, заява підлягає відхиленню.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та заявлені вимоги, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що у травні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, в якому просив визнати будинок (домоволодіння) по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя, поділити будинок між ними в рівних частинах та виділити йому в натурі 1/2 частину цього будинку.

В подальшому, а саме 2 листопада 2016 року, позивач уточнив позовні вимоги та остаточно просив суд визнати лише 1/2 частину будинку (домоволодіння) по АДРЕСА_1, вартістю 62 488 грн., спільною сумісною власністю подружжя.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2017 року, в задоволенні позову було відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 26 вересня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, а указані вище судові рішення - без змін.

Обгрунтовуючи вимоги заяви про роз'яснення судового рішення, представник позивача вказав на те, що апеляційний суд під час розгляду справи встановив, що право власності на спірний житловий будинок у відповідача виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16 травня 1986 року, проте судом не враховано наявність рішення Гатненської сільської ради від 20 травня 2006 року, яким надано дозвіл на добудову та перепланування будинку зі зміною загальної та житлової площі, а також внесення змін в технічний паспорт на житловий будинок.

Крім того, вказував, що в судовому рішенні апеляційного суду відсутні мотиви, на підставі яких в судовому засіданні було відмовлено у задоволенні клопотань про виклик свідків, про встановлення факту проживання однією сім'єю та про призначення експертизи.

Згідно із частинами 1, 2 статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Про роз'яснення або відмову у роз'ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено (частина 4 статті 271 ЦПК України).

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Таким чином, роз'ясненню підлягає судове рішення, яким суд вирішив спір по суті, тобто якщо воно впливає на права, обов'язки та інтереси учасників спірних правовідносин.

З огляду на те, що Апеляційний суд Київської областіне ухвалював свого рішення, а постановив ухвалу про залишення без змін рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, то зазначену ухвалу не може бути роз'яснено.

При цьому, заявником фактично порушено питання про зміну ухвали апеляційного суду шляхом внесення до неї нових даних, зокрема роз'яснення мотивів неприйняття доказів, що є неприпустимим з огляду на положення статті 271 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для роз'яснення ухвали Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2017 року, а відтак у задоволенні заяви представника позивача за довіреністю - ОСОБА_8 необхідно відмовити.

Керуючись статями 271, 368, 381 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_5 - ОСОБА_8 про роз'яснення ухвали Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2017 року відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Судді: Н.В. Ігнатченко

В.І. Олійник

Ю.М.Кулішенко