_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1737/18
Провадження № 2/520/3842/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2018 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Гниличенко М.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд,-

ВСТАНОВИВ:

13.02.2018 року позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 2289,77 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 61297,25 гривень та витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00 гривень. Посилаючись на те, що 29.09.2003 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (14.06.2010 року було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Акціонерного - комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» в Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 2003/08/914, відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 15 000,00 доларів США, зі сплатою 14 % річних за користування кредитом. Термін погашення суми основної заборгованості було визначено в період з жовтня 2003 року по 28 вересня 2008 року. Кредит надавався позичальнику на придбання двохкімнатної квартири, загальною площею 52 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав належним чином, заборгованість не погасив. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач має заборгованість, яку в добровільному порядку сплачувати не бажає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути суму заборгованості з відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.

Представником позивача до позовної заяви було надано клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження , яке судом було задоволено.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 23.02.2018 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, без повідомлення /виклику/ сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

04.04.2018 року від представника відповідача ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву та заява про застосування строку позовної давності, з яких вбачається, що відповідач просить відмовити у позовних вимогах у повному обсязі у звязку зі спливу строку позовної давності.

Представник позивача ОСОБА_3 письмово повідомив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного розгляду справи.

Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Відповідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС в Одеській області від 20.02.2018 року вбачається, що відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 24.04.2009 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/а.с.26/.

Дослідивши матеріали справи, письмові заяви учасників процесу,суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 29.09.2003 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № 2003/08/914, відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 15 000,00 доларів США на придбання двохкімнатної квартири загальною площею 52 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , та взяв на себе зобов'язання повернути наданий кредит у повному обсязі в строк до 28.09.2008 року зі сплатою 14 % річних за користування кредитом. Через неналежне виконання умов Договору у відповідача станом на 26.10.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 61297,25 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 744,97 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 19942,88 грн.; заборгованість за відсотками 1070,83 доларів США, що за офіційним курсом НБУ 28666,17 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту -200,33 доларів США, що за офіційним курсом НБУ 5362,84 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків -273,64 доларів США, що за офіційним курсом НБУ 7325,36 грн.

Суд вважає, що відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання.

Відповідно до ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання, або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно до ст. 1048 ЦК України кредитор має право на одержання від позичальника відсотків нарахованих на суму боргу до дня його повернення. Розмір та порядок одержання відсотків встановлюється договором.

Відповідач свої зобовязання по кредитному договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом, належним чином не виконав, остаточну заборгованість досі не погасив, у звязку з чим і виникла заборгованість перед позивачем. Позивачем на адресу відповідача рекомендованим листом була надіслана вимога про усунення порушення від 07.11.2017 року, з зазначенням проте, що у випадку непогашення заборгованості банк буде змушений звернутись з позовом до суду.

До відношень, встановлених по кредитному договору також застосовуються положення параграфа 1глави 71 ЦК України(ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором

Відповідно дост. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України, визначено що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) -п. 1 ч. 2ст. 258 ЦК України.

Частиною п'ятою статті 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, також представником відповідача надано на адресу суду заяву про відмову у задоволенні позову в зв'язку із спливом строку позовної давності.

Так, з матеріалів даної справи вбачається, що позивачем було подано до суду позов 13.02.2018 року, а кредитний договір між сторонами укладено 29.09.2003 року, із довідки від 26.10.2017 року, виданої ПАТ «Укрсоцбанк» вбачається, що відповідачем в рахунок погашення заборгованості в період з 29.09.2003 року по 30.10.2007 року було перераховано 19286,77 доларів США, останнім днем оплати кредиту відповідно до розрахунку заборгованості є 30.10.2007 року/а.с.22/.

Вказані обставини свідчать про те, що ПАТ «Укрсоцбанк» було відомо про наявність кредитної заборгованості у відповідача, однак, як вбачається з матеріалів справи, до 2017 року, позивачем не було вжито заходів щодо погашення заборгованості по кредиту відповідачем.

Також, у своїй позовній заяві позивач не ставив питання про поновлення пропущеного строку позовної давності, поважних причин пропуску строку не зазначає.

Відповідно до статті 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленого до винесення ним рішення.

Згідно ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зазначено, що з урахуванням положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв`язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

За таких обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що у задоволенні заявлених вимог слід відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності, яку просить застосувати представник відповідача у заяві, поданої до винесення судом рішення.

Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє у стягненні на користь позивача суми судового збору з відповідача, оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.256,257,261,267,1046-1054 ЦК України, Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року, ст.ст. 12, 13, 19,81,131,223, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 05.04.2018 року.

Суддя Гниличенко М. В.