ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 522/1471/18
Провадження № 2/522/4676/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2018 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Бондар В.Я.,

при секретарі Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у шлюбі з 06 жовтня 2000 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської

райадміністрації виконкому Одеської міськради про що було зроблено відповідний актовий запис № 551 від 06.10. 2000 року та видано свідоцтво про шлюб серії І-ЖД № 291712. Від шлюбу мають двох дітей:

-Доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 386424;

-Сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 382419.

Позивач у позовній заяві просить суд шлюб розірвати посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю порозуміння, несумісністю характерів, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного.

Позивач вказує, що примирення між ними неможливе, майнових спорів та спору щодо місця проживання дітей на даний час немає.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Приморського районного суду м. Одеси Бондар В.Я.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Бондар В.Я. від 07.02.2018 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

22.02.2018 року позивачем, через канцелярію Приморського районного суду міста ОСОБА_1, було подано пояснення про уточнення обставин, викладених у позовній заяві про розірвання шлюбу (виправлення помилок у позовній заяві), відповідно до яких позивач зазначив, що у позові було помилково вказано про те, що діти, після розірвання шлюбу, залишаються проживати із матірю. В цілях усунення помилки, та з метою розгляду справи за фактично достовірними обставинами позивачем зазначено, що за взаємною згодою позивача і відповідача після розірвання шлюбу діти, як у цей час так і після розірвання шлюбу залишаються проживати окремо:

Син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 залишається проживати із відповідачем, ОСОБА_3, що є його матірю, за адресою фактичного місця проживання відповідача після розірвання шлюбу, тобто із зміною фактичного місця проживання;

Дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишається проживати із Позивачем, ОСОБА_2, що є її Батьком, за адресою проживання позивача: 65014, АДРЕСА_1, тобто без зміни фактичного місця проживання.

Позивач в судове засідання не зявився, надав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, та вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, строк на примирення просив не надавати.

Відповідач про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, у судове засідання не зявилась, також подала на адресу суду заяву, в якій просив справу розглянути за її відсутності, а також вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи, що від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у звязку з тим, що позивач підтримує позовні вимоги, а відповідач позов визнала, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого позивача та належним чином повідомленого відповідача, на підставі наявних у суду матеріалів та керуючись ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд може ухвалити рішення у звязку з визнанням позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо, при обставинах, зазначених позивачем, так у позивача відсутні які-небудь почуття до відповідача, їх шлюбний союз розпався, на примирення сторони категорично не згодні, оскільки сторін по справі нічого не обєднує, а також той факт, що один з подружжя або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту.

Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення.

Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сімї.

Добровільність шлюбу одна з основних його засад.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сімю шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Як вбачається з пояснень позивача зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.

Закріплені у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.

У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні сторін по справі.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

У судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалася остаточно, і шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Керуючись ст.ст. 263, 265, 266 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113, 114 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: 65014, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) та Чабан (дошлюбне прізвище - Мойсенко) ОСОБА_6 (зареєстрованою за адресою: 65014, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2), зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської райадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис № 551 від 06.10.2000 року.

Шлюб між ОСОБА_2 та Чабан (дошлюбне прізвище - Мойсенко) ОСОБА_6 вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Датою складання повного тексту судового рішення є 01 березня 2018 року.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя ОСОБА_7

01.03.18