22-ц/775/426/2018(м)
Головуючий у 1 інстанції Дочинця С.І.
Доповідач Принцевська В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року місто Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Принцевської В.П.,

суддів - Лопатіної М.Ю., Баркова В.М.

секретар - Сидельнікова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, третя особа: Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, про заміну дати звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 14 березня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, де третя особа: Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, про заміну дати звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і відшкодування шкоди.

В ході судового розгляду позивачка уточнювала вимоги позову та в останній уточненій редакції позовної заяви, свої позовні вимоги мотивує тим, що її з 18 січня 2017 року було призначено на посаду провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Великоновосілкіському, Мар'їнському районах та містах Донецьку та Вугледарі управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління тимчасово, а 13 травня 2017 року позивачку було звільнено з займаної посади у зв'язку з закінченням строку призначення на посаду державної служби, про що зроблено відповідні записи у трудовій книжці позивачки. ОСОБА_1 13 травня 2017 року в день звільнення перебувала на робочу місці й виконувала свої посадові обов'язки, однак жодна з посадових осіб відповідача не запропонувала позивачці отримати трудову книжку в останній робочий день. У зв'язку з тривалим ігноруванням з боку відповідача вимог ст. 47 КЗпП України та п.п. 4.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, позивачка звернулась до відповідача з письмовою вимогою видати трудову книжку, шляхом направлення її на поштову адресу позивачки. Позивачка 25 липня 2017 року отримала поштове відправлення від відповідача з вкладеним в нього листом та трудовою книжкою відповідачки, тобто отримала трудову книжку з порушенням вимог ст. 47 КЗпП. Так, між датою звільнення позивачки, зазначеною у трудовій книжці, та датою фактичного отримання трудової книжки, відповідачем була здійснена затримка при виплаті заробітної плати за 50 робочих днів, а тому розмір компенсації середньоденного заробітку за зазначений період, коли з вини роботодавця була затримана видача трудової книжки, складає 15122,00 гривень (50 робочих днів*302,44 гривень = 15122,00 гривень).

У зв'язку з тим, що відповідачем не було видано позивачці її трудову книжку, остання не мала можливості влаштуватися на іншу роботу, отримати виплати по безробіттю, стати на облік як безробітна та здійснювати пошук роботи через органи Державної служби зайнятості. Такі незаконні дії відповідача призвели до моральних страждань позивачки, втрати нормальних життєвих зав'язків, в результаті чого остання перебувала в стані постійної депресії, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки це позбавило її можливості влаштуватись на роботу та можливості отримувати заробіток.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 просить суд зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області змінити дату її звільнення з 13 травня 2017 року на 25 липня 2017 року та внести відповідні зміни до її трудової книжки, стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на користь позивачки заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 13 травня 2017 року по 25 липня 2017 року (включно) у зв'язку з затримкою видачі трудової книжки у розмірі 15122,00 гривень та моральну шкоду в розмірі 50000,00 гривень.

Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 14 березня 2018 року позов задоволено частково. Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області змінити дату звільнення ОСОБА_1 з 13 травня 2017 року на 25 липня 2017 року та внести відповідні зміни до трудової книжки ОСОБА_1. Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 13 травня 2017 року по 25 липня 2017 року (включно) у зв'язку з затримкою видачі трудової книжки у розмірі 15122 гривні. Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

З даним рішенням не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Він посилається на те, що суд не повно з'ясував обставини справи та ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального і матеріального Закону. Просив суд скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Позивач до суду не з'явилася, повідомлена про час і місце судового засідання судовою повісткою. Звернулася з заявою про розгляд справи без її присутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним відмовити в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно статті 47 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. п. 3, 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку.

Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Згідно п.п. 2.4, 2.5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 (далі - Інструкція) усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). З кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення власник або уповноважений ним орган зобов'язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці, в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша).

Статтею 235 ч. 5 КЗпП України передбачено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Інструкції власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

Відповідно до п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» оскільки згідно зі ст.235 КЗпП оплаті підлягає вимушений прогул, вимоги працівника про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають задоволенню в тому разі і за той період, коли з вини власника або уповноваженого ним органу була затримана видача трудової книжки.

У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з затримкою видачі трудової книжки він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100.

Відповідно до наказу №13-к від 17.01.2017 року, виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області, ОСОБА_1 з 18 січня 2017 року призначено на посаду провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Великоновосілківському, Мар'їнського районах та містах Донецьку та Вугледарі управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління, тимчасово, на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Великоновосілківському, Мар'їнського районах та містах Донецьку та Вугледарі управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління ОСОБА_3, що також підтверджується відповідним записом у трудовій книжці позивачки серії НОМЕР_1 від 26 липня 2004 року.

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області №31-5-0.7-4145/2-17 від 13.05.2017 року у зв'язку з перериванням ОСОБА_3, відпустки по догляду за дитиною та відсутністю вакантної рівнозначної посади у відділі контролю за використанням та охороною земель у Великоновосілківському, Мар'їнського районах та містах Донецьку та Вугледарі управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління та у міськрайонному управління у Мар'їнському районі та місті Вугледарі Головного управління, позивачці запропоновано посаду спеціаліста відділу організації, планування та аналізу інспекторської діяльності управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління. Окрім того, повідомлено, що уразі не виявлення бажання на переведення та не подання заяви позивачку буде звільнено з посади 13 травня 2017 року.

Відповідно до Наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області №207-к від 13 травня 2017 року ОСОБА_1 13.05.2017 року звільнено з посади провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Великоновосілківському, Мар'їнського районах та містах Донецьку та Вугледарі управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління, у зв'язку з закінченням строку призначення на посаду державної служби відповідно до п. 2 ст. 85 Закону України «Про державну службу», що також підтверджується відповідним записом у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 26 липня 2004 року.

Відповідачем 15.05.2017 року на електронну адресу було надіслано лист позивачці щодо необхідності прибути до Управління персоналом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області для отримання трудової книжки, у зв'язку зі звільненням останньої, з відміткою «за можливістю передати ОСОБА_1.». З пояснень, наданих в судовому засіданні представником відповідача, вбачається, що вищезазначена електронна адреса належить працівникові Держгеокадастру у Донецькій області, робоче місце якої знаходиться у місті Вугледарі, однак доказів, що зазначений лист було передано ОСОБА_1 суду не надано.

Позивачкою 13 червня 2017 року на адресу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області було направлено лист з вимогою видати її трудову книжку, шляхом направлення на її поштову адресу цінним листом з повідомленням, який відповідачем було отримано 20.06.2017 року, що підтверджується витягом з офіційного веб-сайту Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, а також рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У відповідь на вищезазначений лист позивачки від 13.06.2017 року, Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області було надіслано на адресу ОСОБА_1 лист від 21.06.2017 року №Г-3215/0-1782/-17 з доданою до нього трудовою книжку останньої, який було отримано позивачкою 25 липня 2017 року, що підтверджується описом вкладення до листа на ім'я ОСОБА_1, адресним ярликом до відправлення з відміткою про дату отримання відправлення та витягом з офіційного веб-сайту Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, а також рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, які наявні у Пенсійному фонду України, щодо ОСОБА_1, за останні два повні місяці перед звільненням, остання отримала від Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, заробітну плату у розмірі: за березень 2017 року - 6702,88 гривень, за квітень 2017 року - 5697,28 гривень.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є безпідставними.

Згідно з вимогами ст. 81 ч. 1, ч. 5, ч. 6 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом правильно встановлено, не оспорюється сторонами та у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню, що ОСОБА_1 дійсно працювала на посаді провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Великоновосілківському, Мар'їнського районах та містах Донецьку та Вугледарі управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління та була звільнена 13 травня 2017 року, та в день звільнення позивачці, яка знаходилася на робочому місці, не було видано трудову книжку, оскільки кожна зі сторін посилається на зазначені обставини як в досліджених письмових доказах, так і при наданні суду усних та письмових пояснень.

З огляду на викладене, враховуючи, що у відповідності до положень статті 47 КЗпП, п.п. 4.1, 4.2 Інструкції обов'язок видати працівникові у день його звільнення трудову книжку покладено саме на власника (роботодавця) або уповноважений ним орган, незалежно від територіальної віддаленості між роботодавцем та основним місцем роботи працівника, приймаючи до уваги, що відповідачу достеменно було відомо про віддаленість місця роботи позивачки від юридичної адреси Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, та не вжито останнім жодних заходів, щодо видачі ОСОБА_1 в день її звільнення трудової книжки, також враховуючи, що відповідач не оспорює факт того, що трудова книжка не була вручена позивачці у день її звільнення, а також відповідач не оспорює факт знаходження позивача на робочому місці в день її звільнення, суд дійшов правильного висновку, що внаслідок невиконання відповідачем свого обов'язку, передбаченого вищезазначеними нормами, було затримано видачу трудової книжки позивачці, а тому днем звільнення останньої слід вважати день фактичного отримання нею трудової книжки - 25 липня 2017 року, у зв'язку з чим до трудової книжки останньої слід внести відповідний запис про новий день звільнення ОСОБА_1

Окрім того, з огляду на те, що суд дійшов правильного висновку про затримку видачі при звільненні ОСОБА_1 трудової книжки з вини власника (роботодавця), на користь позивачки на підставі вимог ст. 235 ч. 5 КЗпП України підлягає стягненню середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а саме за період з 13 травня 2017 року по 25 липня 2017 року, включно.

Визначаючи розмір середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню з відповідача, суд правильно посилався на вимоги Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (з наступними змінами і доповненнями).

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди суд також правильно посилався на ст. 23 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України, а також врахував роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в Постанові № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому в задоволенні апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області необхідно відмовити, а рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 14 березня 2018 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 14 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді