Житомирський апеляційний суд
Категорія 41 Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.

суддів Борисюка Р.М., Галацевич О.М.

секретаря судового засідання Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №295/11029/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вертокиївка-Хміль» до ОСОБА_1, Житомирської районної ради Житомирської області про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вертокиївка-Хміль»

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25 липня 2018 року, ухвалене суддеюПерекупкою І.Г. у м. Житомирі

встановив:

У вересні 2017 року ТОВ «Вертокиївка-Хміль» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право товариства на недоторканість ділової репутації, інформацію, яка була поширена 26 вересня 2017 року на засіданні постійної комісії Житомирської районної ради Житомирської області з питань розвитку агропромислового комплексу, земельних відносин та екології заступником голови Житомирської районної ради ОСОБА_1, під час виконання своїх службових обов'язків, а саме, що ТОВ «Вертокиївка-Хміль» «…протягом багатьох років не виплачували орендну плату», «в 2015 році пообіцяли не виплачувати орендну плату, а зробити правовстановлюючі документи людям, але до цього часу нічого не зроблено»; «занижено надходження в бюджет в 10 разів через заниження нормативної грошової оцінки землі»; «ми знаємо ціну вашої діяльності в іншому вашому господарстві в Карпівцях Чуднівського району з 2009 р. вводите в оману людей, обіцяєте зробити їм правовстановлюючі документи також на землю під хмільниками, але нічого не зроблено…». Також просило зобов'язати ОСОБА_1 спростувати протягом тижня. з дня набрання рішенням суду законної сили, недостовірну інформацію про позивача через мережу Інтернет на сторінці офіційного інтернет-сайту Житомирської районної ради Житомирської області (http:ztrada.gov.ua) та в місцевій газеті «Приміське життя» Житомирської районної ради, а саме, що ТОВ «Вертокиївка-Хміль» «…протягом багатьох років не виплачували орендну плату», «в 2015 році пообіцяли не виплачувати орендну плату, а зробити правовстановлюючі документи людям, але до цього часу нічого не зроблено»; «занижено надходження в бюджет в 10 разів через заниження нормативної грошової оцінки землі»; «ми знаємо ціну вашої діяльності в іншому вашому господарстві в Карпівцях Чуднівського району з 2009 р. вводите в оману людей, обіцяєте зробити їм правовстановлюючі документи також на землю під хмільниками, але нічого не зроблено…». Витрати, пов'язані зі спростуванням недостовірної інформації, поширеної відповідачами, покласти на ОСОБА_1 та Житомирську районну раду Житомирської області.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Вертокиївка-Хміль», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення - про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Зокрема зазначає, що у поданому ОСОБА_1 до суду відзиві на позовну заяву вбачається, що останнім підтверджено факт поширення ним недостовірної інформації та зазначено: «вважаю, що інформація наведена мною є правдивою….». Є безпідставними посилання суду першої інстанції на положення ст. 30 ЗУ «Про інформацію», згідно якої ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень, оскільки поширена відповідачами інформація щодо діяльності товариства викладена у ствердній формі та повинна тлумачитися як така, що містить фактичні дані. Відповідно до ст. 302 ЦК України, фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов'язана робити посилання на таке джерело. Таким чином, ОСОБА_1 під час свого виступу на засіданні постійної комісії з питань розвитку агропромислового комплексу, земельних відносин та екології був зобов'язаний зробити посилання на таке джерело. Заява громадянки ОСОБА_2 не може вважатися офіційним джерелом, оскільки ОСОБА_1 не перевірено її достовірність. Матеріали справи також не містять належним чином завіреної копії даної заяви та не надано її оригіналу, що виключає вважати заяву належним та допустимим доказом у справі. А тому, в порушення вимог ст.ст. 83 та 95 ЦПК України, судом безпідставно було прийнято до уваги дану заяву, як доказ. Також, судом першої інстанції було грубо порушено норми процесуального права щодо допиту свідків, а саме порушено вимоги ч.11 ст. 230 ЦПК України. Окрім того, судом не взято до уваги належні та допустимі докази, що підтверджують недостовірність інформації, а саме: копії судових рішень з ЄДРСР, копію відповіді Житомирської районної ради з протоколом, рішення районної ради від 29.09.2017 за №462 та інші документи. Зазначив, що поширення недостовірної інформації відбулося на засіданні постійної комісії районної ради, про що свідчить Протокол №4, який є офіційним документом, підписаний головою і секретарем комісії та скріплений печаткою Житомирської районної ради. Однак, Житомирською районною радою не надано доказів того, що подана та зазначена інформація у вказаному протоколі ними не поширювалася.

Житомирська районна рада Житомирської області у поданому до суду відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Вертокиївка-Хміль» посилалася на те, що не є належним відповідачем у даній справі. 26 вересня 2017 року заступник голови районної ради ОСОБА_1 приймав участь у засіданні постійної комісії з питань розвитку агропромислового комплексу, земельних відносин та екології, однак, у своїх виступах діяв виключно як депутат Житомирської районної ради, оскільки на день проведення засідання комісії не мав відповідних на те повноважень від районної ради та не виступав від її імені. На даному засіданні ОСОБА_1 зачитував звернення громадян, які до нього звернулися за вирішенням проблемних питань, зокрема була озвучена заява ОСОБА_2.

ОСОБА_1 у поданому до суду відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Вертокиївка-Хміль» посилався на те, що в суді першої інстанції жодна із сторін не ставила під сумнів відповідність поданої копії заяви, написаної на його ім'я від ОСОБА_2 (датованої 25.08.2017), оригіналу. Окрім того, сама заявниця надала покази, як свідок, та безпосередньо засвідчила дійсність такої заяви, написаної на ім'я депутата ОСОБА_1, яка міститься в матеріалах даної справи. Зазначав, що приймаючи участь на засіданні постійної комісії діяв в рамках наданих йому повноважень, визначених ЗУ «Про статус депутата місцевих рад» та ним було озвучено факти, викладені у заяві ОСОБА_2, листі Міськрайонного управління у Житомирському районі та м. Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, протоколі загальних зборів №1 від 01.08.2015 та інших документах. У своїх висловлюваннях керувався своїми оціночними судженнями, посилався на фактичні дані, отримані ним з офіційних джерел.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є депутатом Житомирської районної ради Житомирської області та виконував обов'язки заступником голови райради. 26 вересня 2017 року Житомирською районною радою Житомирської області проведено засідання постійної комісії районної ради з питань розвитку агропромислового комплексу, земельних відносин та екології, про що свідчить протокол № 4. Зі змісту даного протоколу вбачається, що ОСОБА_1, як заступник голови районної ради, сказав, що підприємство орендує землю і не сплачує людям; у 2015 році були збори у Вертокиївці, де ОСОБА_3 обрали уповноваженою особою, та було обіцяно оформити право власності на землю. Запитав з якої нормативної грошової оцінки сплачується земельний податок. Звернувся до представника сільської ради (сільського голови): «Сільська рада, ви кого захищаєте? Що вам у сільській раді не потрібні кошти?» та наголосив на тому, що ця нормативна грошова оцінка набагато нижча. Сказав, що цим підприємством у Карпівцях з 2009 року виготовляються документи. Зауважив, що ніхто не дасть гарантії, що «їх земля (людей) буде у їх (людей) власності» (а. с. 19-29).

Згідно статті 277 Цивільного кодексу України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

З роз'яснень, викладених у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1 при розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-якій спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Пунктом 19 вказаної Постанови визначено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Крім того, поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 Європейської конвенції з прав людини захищає і погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 26.09.2017 приймав участь у засіданні постійної комісії з питань розвитку агропромислового комплексу, земельних відносин та екології. Однак, у своїх виступах він діяв виключно як депутат Житомирської районної ради, оскільки на день проведення засідання комісії не мав відповідних на те повноважень від Житомирської районної ради та не виступав від її імені. Дані обставини підтверджуються протоколом № 4 від 26 вересня 2017 року та наданими поясненнями представника Житомирської районної ради в суді першої інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про статус депутата місцевих рад» депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов'язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Диспозиція ст. 10 вказаного закону передбачає обов'язки депутата місцевої ради у виборчому окрузі, а саме: підтримувати зв'язок з виборцями, відповідною територіальною громадою, трудовими колективами і громадськими організаціями, які висунули його кандидатом у депутати місцевої ради, а також колективами інших підприємств, установ, організацій, незалежно від форми власності, органами місцевого самоврядування, місцевими органами виконавчої влади, розташованими на відповідній території;…брати участь в організації виконання рішень ради та її органів, доручень виборців, у масових заходах, що проводяться органами місцевого самоврядування на території громади або виборчого округу; вивчати громадську думку; вивчати потреби територіально громади, інформувати про них раду та її органи, брати безпосередню участь у їх вирішенні…

Стаття 11 вказаного закону гарантує права депутата місцевої ради у виборчому окрузі, а саме: офіційно представляти виборців свого виборчого округу та інтереси територіальної громади в місцевих органах виконавчої влади, відповідних органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах і організаціях незалежно від форми власності з питань, що належать до відання органів місцевого самоврядування відповідного рівня; брати участь з правом дорадчого голосу у засіданнях інших місцевих рад та їх органів, загальних зборах громадян за місцем проживання, засіданнях органів самоорганізації населення, що проводяться в межах території його виборчого округу; порушувати перед органами і організаціями, передбаченими пунктом 1 частини першої цієї статті, та їх посадовими особами, а також керівниками правоохоронних та контролюючих органів питання, що зачіпають інтереси виборців, та вимагати їх вирішення; вносити на розгляд органів і організацій, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, та їх посадових осіб пропозиції з питань, пов'язаних з його депутатськими повноваженнями у виборчому окрузі відповідно до закону, брати участь у їх розгляді.

Депутат місцевої ради є відповідальним перед виборцями свого виборчого округу і їм підзвітним. У своїй роботі у виборчому окрузі взаємодіє з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, органами самоорганізації населення, трудовими колективами, об'єднаннями громадян.

На даному засіданні постійної комісії районної ради з питань розвитку агропромислового комплексу, земельних відносин та екології від 26.09.2017 також було розглянуто заяву ОСОБА_2 від 25 серпня 2017 року, поданої на ім'я депутата ОСОБА_1 для захисту своїх прав, порушених ТОВ «Вертокиївка-Хміль», про що свідчить її копія, яка міститься в матеріалах даної справи. Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_2 є власником земельного паю під багаторічними насадженням хмелю на території Вертокіївської сільської ради Житомирського району, яка у 2015 році передана нею в користування ТОВ «Вертокиївка-Хміль». З 2005 по 2015 роки орендна плата нікому з власників земельних паїв не виплачувалась. Крім того, представниками ТОВ «Вертоктївка-Хміль» ще у 2015 році на загальних зборах села було обіцяно виготовити правовстановлюючі документи на земельні паї та зареєструвати їх, проте жодної дії відповідними посадовими особами вказаного товариства не проведено. Також у зверненні зазначалась інформація про заниження в 10 разів нормативно - грошової оцінки, наданої товариством на затвердження районною радою. Окрім того, була відображена інформація про протиправні дії товариства в селищі Карпівці Чуднівського району Житомирської області, де з 2009 року позивачем взято зобов'язання щодо виготовлення документації на земельні частки (паї).

З відповіді, наданої Міськрайонним управлінням у Житомирському районі та м. Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 22.08.2017 за № Г-267/0-0.15-447/153-17 на звернення громадянки ОСОБА_4 вбачається, що площа земельних ділянок під багаторічними насадженнями, а саме, хміль становить - 106,85 га, вартість площі земельних часток (паїв) громадян КСП «Вертокіївка» Вертокиївської сільської ради Житомирського району складає 18 433 094,34 грн (а.с. 125).

Зі змісту копії рішення тринадцятої сесії VII скликання Житомирської районної ради від 29.09.2017 «Про затвердження технічної документації по визначенню нормативної грошової оцінки земельних ділянок, загальною площею 106,8500га, які перебувають у спільній частковій власності громадян-членів реформованого КСП «Вертокіївка» та висновку державної експертизи землевпорядної документації Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 28.07.2017 за № 342, нормативна грошова оцінка земельних ділянок (паїв) становить 1 797 980 грн (а.с. 85, 124).

Таким чином, суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_1 в рамках наданих йому повноважень, визначених Законом України «Про статус депутата місцевих рад», під час засідання постійної комісії з питань розвитку агропромислового комплексу, земельних відносин та екології було озвучено факти, викладені в заяві громадянки ОСОБА_2 та листі Міськрайонного управління у Житомирському районі та м. Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. Проте, позивачем дані факти не спростовані.

Разом з тим, належних та допустимих доказів того, що озвучена ОСОБА_1 інформація є неправдивою та недостовірною, яка зашкодила діловій репутації ТОВ «Вертокиївка-Хміль» суду не надано та останнім не доведено.

Також не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом безпідставно взято до уваги заяву ОСОБА_2, як доказ, є безпідставними, оскільки в суді першої інстанції було досліджено дану заяву, сама заявниця надала покази, як свідок, та безпосередньо засвідчила її відповідність оригіналу. Події, що мали місце під час засідання постійної комісії районної ради з питань розвитку агропромислового комплексу, земельних відносин та екології Житомирської райради 26.09.2017 також були підтверджені свідками, допитаними в суді першої інстанції ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що інформація, висловлена відповідачем під час засідання комісії, є оціночним судженням та не містить фактичних даних. При цьому, критика, оцінка дій, а також висловлювання не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). За таких обставин, вказані оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Окрім того, Конституція України у ст. 34 гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Частиною 1 ст. 91 ЦК України гарантовано, що юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

За змістом ст. ст. 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України спростуванню підлягає недостовірна інформація.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією цей Закон розуміє документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії», суду слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати, і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За наведених обставин суд першої інстанції правильно вважав, що поширена відповідачами інформація не є такою, що порушує немайнові права позивача, а лише висловлена виключно в рамках, наданих ОСОБА_1 повноважень відповідно до вимог закону.

Доказам у справі судом першої інстанції дана належна і об'єктивна оцінка. Будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Будь-яких належних та допустимих доказів для спростування висновків суду першої інстанції, передбачених статтями 76, 77, 78 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 376 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вертокиївка-Хміль» залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Головуючий Судді

Повний текст складено 03.12.2018