22-ц/775/487/2018(м)
Категорія 39 Головуючий у 1-й інстанції Шишилін О.Г.
Суддя-доповідач Мироненко І.П.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

21 червня 2018 року Апеляційний суд Донецької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Мироненко І.П.

суддів: Баркова В.М., Лопатіної М.Ю.

секретаря Брежнєва Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області, ухваленого 07 травня 2018 року у місті Маріуполі (повний текст складений 10 травня 2018 року), у справі за позовом ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради, третя особа: ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її чоловіка ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позов мотивовано тим, що після смерті чоловіка відкрилася спадщина на банківські вклади. Позивач мешкала і була зареєстрована разом із спадкодавцем на день його смерті за однією адресою: АДРЕСА_1, та вважала себе такою, що прийняла спадщину. Однак, у зв'язку з тим, що чоловік помер на території України, а саме в с.Дмитрівка Шахтарського району Донецької області, де органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, вона вимушена була звернутися до суду із заявою про встановлення факту його смерті, на що знадобився час. Після встановлення факту смерті та отримання свідоцтва про смерть, позивач звернулась до приватного нотаріуса міста Маріуполя Донецької області із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом їй було запропоновано звернутися до суду з відповідною заявою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Звертаючись з даним позовом до суду вважає, що викладені обставини, які стали причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини, є поважними та суттєво вплинули на здійснення нею прав на спадкування. Позивач зазначила, що крім неї спадкоємцем першої черги є їх син ОСОБА_4, який до нотаріальної контори з питань прийняття спадщини після смерті батька не звертався.

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 травня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволені позовних вимог виходив з положень ст.ст.1261, 1268 ЦК України та встановивши, що протягом шести місяців із дня відкриття спадщини позивач не заявила відмову від спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, а тому відповідно до ст.1296 ЦК України може отримати свідоцтво про право на спадщину і до неї не може бути застосовано наслідки, встановлені ст.1272 ЦК України, щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не з'ясував причину пропуску строку для вступу в спадщину і не дав оцінки поважності цієї причини, як це передбачено ч.3 ст.1272 ЦК України. Крім того, судом неправильно встановлено обставини, які мають суттєве значення для справи. Так, суд встановив, що позивач на день смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала разом з ним, що взагалі то відповідає дійсності, але наданими у справі документами неможливо підтвердити останнє місце проживання та встановити фактичне прийняття спадщини через те, що спадкодавець проживав на тимчасово непідконтрольній Україні території на якій відсутні компетентні державні органи, які можуть надати довідку про місце проживання померлого. Паспорт померлого був вилучений при наданні довідки про смерть на тимчасово непідконтрольній Україні території. Виписка з реєстру виборців, на яку послався суд, не є документом підтверджуючим фактичне прийняття спадщини, а використання персональних даних реєстру для інших цілей, ніж зазначених у ч.ч.1-4 ст.26 Закону України «Про державний реєстр виборців» можливо виключно за рішенням суду. Пакет документів для встановлення факту приймання спадщини, що передбачений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 «Порядок здійснення нотаріальних дій нотаріусами України» надати не має можливості, оскільки довідки ЖЕО з місць проживання спадкоємців, які проживали та були зареєстровані на території проведення АТО не приймаються.

Інші учасники справи відзиву на апеляційну скаргу не надали.

Відповідно до ч.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно п.8, п.9 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільно-процесуального кодексу України, в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року №2147-УІІІ, до утворення апеляційних суддів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Донецької області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, що ухвалив рішення, в порядку, передбаченому Цивільно-процесуальним кодексом України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року №2147-УІІІ.

Позивач ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 надали заяви про розгляд справи без їх участі, доводи апеляційної скарги підтримують у повному обсязі.

Відповідач Маріупольська міська рада, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, представника в судове засідання не направила, про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надала.

Виходячи з положень ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія судів визнала неявку осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача адвоката ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 21 листопада 2017 року було встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець міста Сніжне Донецької області, громадянин України, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Дмитрівка Шахтарського району Донецької області.

На підставі рішення суду Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної РАЦС ГТУЮ в Донецькій області 21 листопада 2017 року зроблено актовий запис № 11 про смерть ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та видано свідоцтво про смерть (повторно) серія НОМЕР_1

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За змістом ч.3 ст.1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Ураховуючи викладене, правила цієї статті можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються.

Указаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року № 6-148цс15.

У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, судам роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про одруження, згідно якого ОСОБА_5 та ОСОБА_2. перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 1969 року, актовий запис № 327 зареєстровано міським бюро РАЦС місто Сніжне Донецької області.

14 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_7 із заявою щодо заведення спадкової справи на підставі заяви про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка, ОСОБА_5

Відмовляючи у заведення спадкової справи нотаріус виходив з того, що ОСОБА_2 пропущений строк для прийняття спадщини, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини не подавала та не надала відомостей, що на момент смерті ОСОБА_5 вона була зареєстрована за адресою померлого.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) щодо заведення спадкової справи до майна ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначено про відсутність у Спадковому реєстрі такої інформації.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач ОСОБА_2 посилалась на поважність причин пропуску нею строку у розумінні ст.1272 ЦК України, тому що, її чоловік мешкав на території яка тимчасово непідконтрольна органам державної влади України, факт його смерті необхідно було встановити судовим рішенням для отримання свідоцтва про смерть, після чого вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а отримавши відмову звернулась до суду для захисту своїх прав.

Наведеного суд першої інстанції не врахував та у порушення ст.ст. 89, 263,264 ЦПК України не надав належної правової оцінки поважності причин пропуску позивачем строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, зокрема, чи пов'язані ці причини із об'єктивними, непереборними істотними труднощами. Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі Положення), факт смерті спадкодавця підтверджується свідоцтвом державного органу реєстрації актів цивільного стану про смерть, яке позивач міг отримати лише після встановлення зазначеного факту на території яка тимчасово непідконтрольна Україні на підставі судового рішення, а тривалість отримання відповідних документів стало причиною несвоєчасного звернення до нотаріуса у передбачений законом строк.

Що ж стосується прийняття позивачем спадщини, то суд дійшов цього висновку передчасно. Виходячи з положень ст.29 ЦК України, ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» сама по собі відмітка в паспорті про реєстрацію, за відсутності інших достатніх, належних і достовірних доказів, не містить безпосереднього ствердження щодо постійного та фактичного проживання чи не проживання особи у певному місці. Довідка відділу Державного реєстру виборців, на яку послався суд, таким доказом не є. Інші докази в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог та визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, виходячи з поважності причин пропуску строку.

Ухвалою апеляційного суду від 13 червня 2018 року ОСОБА_2 було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Виходячи з положень ч.ч. 1,3 ст.136 ЦПК України, враховуючи майновий стан позивача, колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання її представника і звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 136, 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 травня 2018 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Дмитрівка Шахтарського району Донецької області, три місяці з дня набрання законної сили рішення суду.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 26 червня 2018 року.

Головуючий І.П. Мироненко

Судді: В.М. Барков

М.Ю. Лопатіна