СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр.№2/759/1922/18
18 червня 2018 року м. Київ Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,
секретаря судового засідання Чернишук К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про розірвання договору, стягнення пені, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
У серпні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, з урахуванням збільшення позовних вимог просить суд розірвати договір від 05.03.2017 про виконання робіт з заміни покрівлі балкону; стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 3069 грн 00 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача різницю сплачених коштів у розмірі 578 грн 00 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1000 грн 00 коп.; посилаючись на ті підстави, що 05.03.2017 між позивачем та відповідачем був укладений договір про виконання робіт з заміни покрівлі на балконі, згідно умов якого загальна вартість робіт складає 9976 грн 00 коп. Так, позивач сплатив довіреній особі відповідача 5000 грн 00 коп. передоплати. Відповідно до договору відповідач зобов'язався виконати роботи до 27.03.2017, однак в зазначений строк роботи не були виконанні не дивлячись на те, що позивач звертався до відповідача з претензією, однак остання договір не виконала, не зважаючи на те, що позивач неодноразово йшов на поступки до відповідача і продовжував строк для виконання зазначених у договорі робіт, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав за законних інтересів.
Позивач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, 18.06.2018 подав заяву про слухання справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 35).
Відповідач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 16, 31-32), причини неявки суд не повідомила.
Третя особа у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 15, 33-34), причини неявки суд не повідомила.
Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін по справі на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.
Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 05.03.2017 був укладений Договір про виконання робіт з заміни покрівлі балкону, на підставі якого Виконавець взяв на себе зобов'язання власними силами, будівельними матеріалами та технічними засобами виконати роботи з проведення заміни покрівлі балкону, що за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 3-4).
Відповідно до п. 2.1 Договору, загальна вартість робіт становить 9976 грн 00 коп.
Відповідно до Розділу 2 Договору, ОСОБА_1 сплатив залогову суму у розмірі 1000 грн 00 коп., та передоплату у розмірі 4000 грн 00 коп.
З даного Договору також вбачається, що Виконавець зобов'язався виконати роботи до 27.03.2017.
Судом також встановлено, що 03.04.2017 позивач звернувся до ФОП ОСОБА_2 з претензією (а.с. 7).
06.04.2017 відповідачем було отримано дану претензію позивача, що підтверджується відповідною розпискою про вручення поштового відправлення (а.с. 8).
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Частиною 3 статті 865 ЦК України встановлено, що до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Згідно ч.ч.1 , 2 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася.
Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.
Частиною 5 статті 10 зазначеного Закону передбачено, що у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.
Якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків (ч. 1 ст. 872 ЦК України).
Відповідно до положень ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно пред'явлено вимогу до відповідача про розірвання Договору про виконання робіт з заміни покрівлі балкону від 05.03.2017, оскільки, в межах даного спору доведено факт порушення з боку відповідача договірних зобов'язань в частині термінів виконання робіт та якості наданих послуг, та ці обставини не спростовано відповідачем, яким не надано суду докази на спростування заявлених позовних вимог та підтвердження належного виконання зі свого боку договірних зобов'язань.
Крім того, суд вважає, що позивач правомірно просить стягнути з відповідача пеню та різницю переплачених коштів.
Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди суд дійшов до наступних висновків.
Право на відшкодування моральної шкоди передбачено ст. ст. 23, 611, 1167 ЦК України, ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Частиною 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
За положенням ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
У судовому засіданні встановлено, що протиправність дій відповідача знаходиться в причинному зв'язку з заподіяною позивачу немайновою шкодою.
Суд погоджується з доводами позивача, що внаслідок невиконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору, ОСОБА_1 зазнав душевних страждань у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, переніс емоційне напруження, що тягне за собою в своїй сукупності психологічний дискомфорт і моральні переживання, які погіршили гармонійні адаптовані умови його життєдіяльності і появу негативних психоемоційних почуттів, призвели до порушення душевної рівноваги, що вимагає від нього додаткових витрат часу, залучення душевних та матеріальних зусиль.
При визначенні розміру моральної шкоди яка підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача, суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань ОСОБА_1, немайнові втрати, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Виходячи з засад розумності, об'єктивності, виваженості і справедливості, суд погоджується з позивачем щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 1000 грн 00 коп.
Згідно частини 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" позивач звільнений від сплати судового збору.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Місячний розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2017 року становить 1600 грн 00 коп.
Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640,00 грн.), а за подання позовної заяви немайнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640,00 грн.).
Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.
Отже, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за одну позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 640 грн 00 коп.
У зв'язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру підлягають задоволенню повністю у розмірі 6190 грн 25 коп., а судовий збір в розмірі 1 відсотка складає 61 грн 90 коп., що є менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 640 грн 00 коп.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 610, 611, 626, 651, 865 ЦК України, Законом України "Про захист прав споживачів", ст. ст.12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 288, 354, 355 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про розірвання договору, стягнення пені, відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.
Розірвати договір про виконання робіт з заміни покрівлі балкону від 05.03.2017 укладений між ОСОБА_1 та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 пеню у розмірі 3069 (три тисяча шістдесяь дев'яит гривень) 00 коп., різницю сплачених коштів у розмірі 578 (п'ятсот сімдесят вісім гривень) 00 коп., моральну шкоду у розмірі 1000 (однієї тисячі) 00 коп.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 640 грн 00 грн., а також судовий збір за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 640 грн 00 грн.
Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: О.В. Ул'яновська
Повний текст судового рішення складено 18.06.2018.