Справа № 219/7830/18
Провадження № 2/219/2462/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Медінцевої Н.М.,

при секретареві Волохіній Г.С.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмуті Донецької області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Некрасова, 44/25, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2, який є сином позивача, зареєстрований в її квартирі, однак з весни 2003 року, тобто більш як 15 років, у квартирі не проживає. Син виїхав до Російської Федерації та з 20.09.2017 року проживає за адресою: Російська Федерація, Сахалінська область, м. Южно-Сахалінськ, вул. Леніна, 332А/40. Відповідач забрав всі свої речі з квартири. Ніякої участі у витратах з оплати комунальних послуг та утримання житла він не приймає. Факт реєстрації відповідача порушує права позивача та заважає отримати житлову субсидію. За відсутності добровільної згоди відповідача вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні на вимогах позовної заяви наполягала та просила її задовольнити. Пояснила, що син поїхав до Російської Федерації у травні 2015 року. Спочатку поїхав на 3 місяці на заробітки, а потім вже не повернувся додому.

Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не зявився. Про дату, час і місце судового засідання його було повідомлено належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився. Його було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання. 27.11.2018 року від нього надійшла заява, в якій він зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Справу просить розглянути без його участі. До вказаної заяви додав копію паспорту серії ВТ № 065024 на його імя.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що позивача ОСОБА_1 вона знає, оскільки вона є її сусідкою. Знає позивача приблизно 15 років, а також те, що що у позивача є двоє синів: ОСОБА_2 та Сергій. Обидва знаходяться в Російській Федерації. ОСОБА_5 приблизно 20 років у квартирі матері не проживає. Вона буває у них вдома, його речей та майна у квартирі немає.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що знає позивача ще зі школи. У неї є два сина, які проживають в Росії. Приблизно 25 років вона проживає одна. Скільки років не проживає син ОСОБА_5 вона точно не знає, можливо років 20, однак 5 років вона його точно не бачила у квартирі матері.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що знає позивача ОСОБА_1, оскільки вона є його цивільною дружиною. Вони проживають разом приблизно 30 років. У неї є двоє синів, які проживають в Сахалінській області, приїжджають дуже рідко, оскільки постійно проживають в Російській Федерації.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що предявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24.11.2004 року № 20667 належить квартира, розташована за адресою: Донецька область, м. Артемівськ, вул. Некрасова, 44/25 (а.с. 10-11).

ОСОБА_1 є матірю відповідача ОСОБА_2 (а.с. 12).

Постановою Верховної Ради України від 4 лютого 2016 року

№ 984-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» містоАртемівськ Донецької області було перейменоване на місто Бахмут Донецької області.

Відповідно до довідки про склад сімї, виданої ТОВ «ТБК «Схід» від 27.04.2018 року, за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Некрасова, 44/25 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12).

Згідно довідки Бахмутської міської ради Донецької області, яка надійшла до суду 26.07.2018 року за № 23369, за даними реєстру територіальної громади м. Бахмут фізична особа ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19).

До теперішнього часу у спірній квартирі залишається зареєстрованим відповідач ОСОБА_2, який у квартирі по вул. Некрасова, 44/25 в м. Бахмуті Донецької області з 2003 року не проживає, квартирою не цікавиться, оплату комунальних послуг не здійснює, його особистого майна та речей у квартирі немає, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів у справі, зокрема актом про не проживання від 27.04.2018 року (а.с. 13).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію за місцем знаходження від 14.03.2018 року № 2108, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за місцем перебування за адресою: м. Южно-Сахалінськ, вул. Леніна, 323А/40 на строк з 14.03.2018 року по 12.03.2023 року (а.с. 9).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом не встановлено жодної поважної причини не проживання у спірній квартирі відповідача ОСОБА_2 з 2003 року, тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Некрасова, 44/25.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 18, 42, 223, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 391, 405 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Некрасова, 44/25.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Донецького апеляційного суду, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 27.11.2018 року.

Суддя Н.М. Медінцева