Провадження № 2/638/69/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Подосокорської А.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Державного підприємства «ОСОБА_7 завод електроапаратури», ОСОБА_7 міської ради, ОСОБА_7 обласної державної адміністрації, третя особа Перша ОСОБА_7 державна нотаріальна контора, Департамент реєстрації ОСОБА_7 міської ради, ОСОБА_4 про усунення перешкод у володінні і розпорядженні нерухомим майном шляхом зняття заборони відчуження, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом до Державного підприємства «ОСОБА_7 завод електроапаратури», ОСОБА_7 міської ради, ОСОБА_7 обласної державної адміністрації та з урахуванням уточнених позовних вимог просили звільнити будинок №26 по вул.Севастопільській, 26 в м.Харкові від обтяження «Заборона» (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 5612287, зареєстрований 06.09.2007 року Першою ОСОБА_7 державною нотаріальною конторою на підставі: рішення, б/н, 12.12.1987 року, Облвиконком, яке внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна згідно архівного номеру 2780921HARKOV1, архівна дата 19.04.2001, дата виникнення 18.04.2001, номер реєстру 14091.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що ОСОБА_5 на праві власності належить 1/3 частини житлового будинку №26 по вул.Севастопольській у м.Харкові, а ОСОБА_6 належить 1/6 частини зазначеного будинку, власником ? житлового будинку є ОСОБА_4 Проте позивачі не можуть розпоряджатись своїм майном, оскільки на вищевказаний житловий будинок накладено обтяження заборона, що унеможливлює здійснення в повному обсязі передбачених законодавством прав позивачів, в тому числі, щодо розпорядження своєю часткою будинку, у зв'язку з чим просять задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги на підставі доводів викладених у позовній заяві, додатково зазначивши, що державне підприємство «ОСОБА_7 завод електроапаратури» знаходиться у стадії ліквідації. Представник державного підприємства «ОСОБА_7 завод електроапаратури» позовні вимоги визнав зазначивши, що необхідності у обтяженні саме цього будинку немає. Представник ОСОБА_7 обласної державної адміністрації заперечувала у задоволенні позовних вимог та пояснила, що рішення Виконавчого комітету від 13.05.19887 року не скасовано та позивачі його не оскаржували. Представник Першої ОСОБА_7 державної нотаріальної контори надала заяву про слухання справи за їх відсутності. Третя особа у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, прийшов до наступного.

У відповідності до ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

ОСОБА_5 на праві власності належить 1/3 частини житлового будинку №26 по вул.Севастопольській у м.Харкові, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.09.2015 року, реєстрований №1-2025, свідоцтвом про право на спадщину від 12.06.1970 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 43998234. ОСОБА_6 належить 1/6 частини зазначеного будинку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 12.06.1970 року, відповідно до договору про купівлю-продаж від 07.08.2000 року, реєстрований №2069 власником ?частини вказаного вище житлового будинку є ОСОБА_4.

13 травня 1987 року рішенням Виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради народних депутатів №145-48 постановлено вилучити з користування громадян земельній ділянки, які їм належать на праві власності та відвести їх промисловому підприємству «ОСОБА_7 завод «Електроапаратури», зобов'язати останніх відселити мешканців та компенсувати вартість будинків, які підлягають знесенню. В додатку до зазначеного рішення зазначений зокрема будинок №26 по вул.Севастопольській в м.Харкові. Рішенням від 21.12.1987 року Виконавчого комітету ОСОБА_7 обласної ради народних депутатів №533 дозволено знесення будинків, які належать на праві власності громадянам відповідно до додатку, зокрема зазначеного будинку. 18.04.2001 року Першою ОСОБА_7 державною нотаріальною конторою зареєстрована заборона №14091 відчуження житлового будинку №26 по вул.Севастопольській в м.Харкові на підставі рішення виконкому ОСОБА_7 обласної ради народних депутатів від 12.12.1987 року. Відповідно до наказу №277 від 03.09.2010 року державне підприємство «ОСОБА_7 завод електроапаратури» знаходиться у стадії ліквідації, грошової компенсації позивачам у зв'язку із відселенням позивачам не надавалась, майнових та інших претензій, згідно листа від 16.08.2017 року не мають.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідачем ОСОБА_7 обласною державною адміністрацією пояснень стосовно виконання рішення Виконавчого комітету ОСОБА_7 міської ради народних депутатів від 13.05.1987 року №145-48, рішення Виконавчого комітету ОСОБА_7 обласної ради народних депутаті від 12.12.1987 року №533 не надано, натомість відповідно до наказу №277 від 03.09.2010 року державне підприємство «ОСОБА_7 завод електроапаратури» знаходиться у стадії ліквідації.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною першою статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналізуючи відповідність обставин справи та дій державних органів відповідно до Конвенції, ЄСПЛ у своєму рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) рішенні підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що встановлене 18.04.2001 року обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна обмежує права позивача як власника, а відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом скасування такої заборони та задоволення даного позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.317,319,321,391, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265,268,273,354,355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Державного підприємства «ОСОБА_7 завод електроапаратури», ОСОБА_7 міської ради, ОСОБА_7 обласної державної адміністрації, третя особа Перша ОСОБА_7 державна нотаріальна контора, Департамент реєстрації ОСОБА_7 міської ради, ОСОБА_4 про усунення перешкод у володінні і розпорядженні нерухомим майном шляхом зняття заборони відчуження задовольнити.

Зняти арешт шляхом звільнення будинку №26 по вул.Севастопольській в м.Харкові від обтяження «Заборона» (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 5612287, зареєстрований 06.09.2007 року Першою ОСОБА_7 державною нотаріальною конторою на підставі рішення б/н 21.12.1987 року, внесне до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна згідно архівного номеру 2780921HARKOV1, архівна дата 19.04.2001 року, дата виникнення 18.04.2001 року, номер реєстру 14091.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова, починаючи з 06.12.2018 року.

Головуючий