Постанова

Іменем України

28 березня 2018 року

м. Київ

справа № 484/5761/15-ц

провадження № 61-10331св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - виконавчий комітет Первомайської міської ради,

відповідач - ОСОБА_4,

третя особа - комунальне підприємство Первомайської міської ради «Затишок»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу виконавчого комітету Первомайської міської ради на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у складі судді Сотської С. О. від 13 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області у складі колегії суддів: Буренкової К. О., Бондаренко Т. З., Крамаренко Т. В., від 13 липня 2016 року

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У грудні 2015 року виконавчий комітет Первомайської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - комунальне підприємство Первомайської міської ради «Затишок», про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_4 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1. Квартира не приватизована. Наймачем квартири є ОСОБА_5 - вітчим відповідачки. Спірна квартира була надана ОСОБА_5 на сім'ю із чотирьох осіб на підставі ордера від 23 серпня 2001 року № 6529. У 2006 році ОСОБА_5, його дружина ОСОБА_6, син ОСОБА_7 знялися з реєстрації та виїхали до місця служби ОСОБА_5 З 2010 року в квартирі зареєстрована ОСОБА_4, але не проживає протягом п'яти років, використовує квартиру не за цільовим призначенням, зокрема здає в оренду іншим громадянам.

З урахуванням викладеного, виконавчий комітет Первомайської міської ради просив суд визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області

від 13 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 13 липня 2016 року, у задоволенні позову виконавчого комітету Первомайської міської ради відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, мотивовано тим, що позивачем не надано належних доказів про відсутність відповідачки в квартирі понад 6 місяців без поважних причин.

У серпні 2016 року виконавчий комітет Первомайської міської ради подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження оскаржуваних судових рішень, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки судів не відповідають фактичним обставинам справи та положенням статей 71, 72 ЖК УРСР.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

28 лютого 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_5 отримав на сім'ю із чотирьох осіб, в тому числі дружину - ОСОБА_6, сина - ОСОБА_7, падчерку - ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1.

У 2006 році ОСОБА_5 переїхав до нового місця служби в АР Крим м. Феодосії разом з членами сім`ї і знялися з реєстрації.

На даний час ОСОБА_5 проходить службу в Чернігівській області, житлом не забезпечений, що підтверджено довідкою Чернігівського центру соціальної адаптації бездомних та безпритульних.

Згідно з довідкою Первомайського РВ УДМС України в Миколаївській області від 11 січня 2016 року № 27 ОСОБА_4 з 2010 року зареєстрована в спірній квартирі.

Відповідно до довідки Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у м. Чернігові зазначено, що відповідачка з 11 грудня 2015 року по теперішній час перебуває на службі в поліції.

Згідно статей 71, 72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У роз'ясненнях, що містяться в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року № 2, зазначено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування житловим приміщенням (стаття 71 ЖК УРСР), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України 2004 року), з урахуванням встановлених обставин і вимог статей 10, 60 ЦПК України (2004 року), встановивши, що відсутність відповідачки пов'язана з працевлаштуванням в іншій місцевості, в органах поліції, в спірній квартирі знаходяться особисті речі, меблі відповідачки, іншого житла в неї немає і вона сплачує всі комунальні платежі, дійшов правильного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з того, що позивач не довів обставин, на які посилався як на обґрунтування своїх вимог, які б давали підстави, передбачені статтями 71, 72 ЖК УРСР, для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням у зв'язку з відсутню в квартирі понад 6 місяців без поважних причин

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу виконавчого комітету Первомайської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області

від 13 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області

від 13 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П.Курило

М. Є.Червинська