ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

28.09.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано по праву спільної часткової власності по 1/3 частині за кожним - ОСОБА_4 (батьком), ОСОБА_5 (матір'ю), ОСОБА_3 (сестрою). ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати позивачки ОСОБА_5, після смерті якої відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири. Позивач вказує, що право на спадкування 1/3 частини квартири після смерті ОСОБА_5 крім позивачки, отримали чоловік померлої ОСОБА_4 та її діти: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3. Проте із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до нотаріальної контори ніхто не звернувся, тому в силу вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті ОСОБА_5 в 2017 році прийняли її чоловік ОСОБА_7 та донька ОСОБА_3, оскільки постійно проживали і були зареєстровані за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини, отже власниками квартири стали ОСОБА_7 та ОСОБА_3, а саме - по 1/2 вищевказаної квартири кожний.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4, після чого відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Згідно Довідки КП ФМР «Фастівське МБТІ» за ОСОБА_7 зареєстровано 1/3 частина квартири, а 1/6 частину він фактично прийняв у спадок після смерті своєї дружини ОСОБА_5 Спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 крім позивачки, є його діти ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3.

Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька на підставі чого, нотаріусом було відкрито спадкову справу. В подальшому позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на частку квартири але їй було відмовлено у видачі вказаного свідоцтва, так як нею не надано правовстановлюючих документів на належне померлому спадкове майно, оскільки їх утримує у себе інший спадкоємиць ОСОБА_3.

Таким чином, зважаючи, що право власності батька на квартиру належним чином не зареєстровано та оригінали правовстановлюючих документів знаходяться у відповідача, іншим чином захистити свої права немає можливості, просить суд визнати за нею право власності на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, а також стягнути з відповідачки судові витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2018 року провадження у справі було відкрито в порядку загального позовного провадження.

18.10.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні. Вказала, що позивач не зверталася до неї щодо оформлення спадкових прав на 1/12 частину квартири, а лише вимагала відмовитися від своєї частки спадщини на її користь. Зазначила, що позивач за життя спадкодавця не спілкувалася з ним, ставилася до нього вороже. Впродовж 18 років взагалі не спілкувалася з родичами. Батько був лежачим, потребував стороннього догляду та допомоги та вона самостійно доглядала за ним, при цьому позивач не цікавилася побутом батька. Крім того, відповідачка зазначила про передчасність позовної заяви, оскільки спірне питання потребує обов'язкового досудового врегулювання. Також вказала, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 76-80, 83-84, 175-177 ЦПК України, що є підставою для відмови у позовних вимогах.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач надавала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити, та надала додаткові пояснення де вказала, що доглядала за батьком, купувала ліки і має право на свою частку у спадковому майні.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на підстави, викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

При розгляді справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 26.09.2018 року (видане повторно).

Спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслдок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України).

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя спадкодавець залишив заповіт посвідчений Савелій О.В., секретарем Яхнівської сільської ради Фастівського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за №56, яким заповідав житловий будинок АДРЕСА_7 та земельні ділянки, що розташовані в с.Яхни Фастівського району Київської області ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

Разом з тим, до спадкового майна уввійшла і 1/3 частина квартири АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право приватної спільної часткової власності виданого Органом приватизації житлового фонду територіальної громади міста Фастів 16.04.2014 року.

Згідно ст.1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом так, як є донькою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданим міським відділом РАГС м.Фастова від 16.12.1980 року. До кола спадкоємців першої черги за законом також належать відповідач та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, як діти спадкодавця.

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач на час відкриття спадщини не проживала зі спадкодавцем, що підтверджується відомостями про місце її реєстрації (а.с.7).

Реалізовуючи своє право на спадщину, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на підставі чого ОСОБА_11, приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області була заведена спадкова справа №207/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4, однак у видачі свідоцтва про право на частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, їй було відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно.

Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ "Про нотаріат" відмова нотаріуса є обгрунтованою.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В своєму позові позивач зазначає, що батько за життя отримав частину квартири після смерті дружини та матері позивача ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про виданим Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 15.05.2018 року (видане повторно).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина до складу якої уввійшла 1/3 частина квартири АДРЕСА_1, яка належала спадкодавиці на підставі Свідоцтва про право приватної спільної часткової власності виданого Органом приватизації житлового фонду територіальної громади міста Фастів 16.04.2014 року.

Спадкодавиця заповіту не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом був чоловік спадкодавиці ОСОБА_7 та її діти - ОСОБА_3 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_1, яка є і позивачем по справі.

Із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 ніхто із спадкоємців не звертався.

Разом з тим, на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, за адресою місця її проживання: АДРЕСА_1, були зареєстровані та проживали також, чоловік спадкодавиці ОСОБА_4 та донька спадкодавиці ОСОБА_3.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_3, в силу ст.1268 ЦК України, вважаються такими, що прийняли спадщину. Однак, свідоцтво про право на спадщину не отримали.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України "Оформлення права на спадщину).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Таку позицію висловив в постанові Верховний Суд України від 08.04.2015 року у справі 6-33цс15.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем.

Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Суд вважає, доведеним, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_7, має право на спадкування частини квартири, яка уввійшла до складу спадкового майна, доказів в обгрунтування своїх заперечень щодо усунення позивача від права на спадкування відповідачем суду надано не було, а тому є всі підстави для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8, яка є рідною сестрою сторін, суду показала, що за життя батьків, всі діти домовилися, що квартира залишиться самій меншій сестрі, а тому всі відмовилися від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3, крім сестри ОСОБА_1. У спірній квартирі весь час проживали батьки і ОСОБА_3. Коли батько хворів, то за ним доглядали всі, але більше всіх доглядали вона, ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

З матеріалів Спадкової справи №207/2017 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 вбачається, що діти спадкодавця ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які входять до кола спадкоємців першої черги за законом, звернулися до нотаріуса із заявами про відмову від своєї частки на частину квартири, яка є предметом судового розгляду, на користь відповідача ОСОБА_3

Частина перша ст.1267 ЦК України передбачає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Позивач просить визнати право власності на 1/12 частину спадкового майна, однак, суд при визначені частки в спадковому майні шляхом розрахунку часток, встановив помилку у визначені частки і вважає, що її частка становить 1/14.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зважаючи на викладене та враховуючи з'ясовані обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. 4,12,13,76-82,133,141,258,259,263,265,268 ЦПК України, на підставі ст.220-1222, 1225, 1258, 1261, 1268, 1267, 1268, 1269, 1270,1273 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідент.номер НОМЕР_1, прож.АДРЕСА_8 до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, іден.номер НОМЕР_2, прож.АДРЕСА_1 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/14 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 06 грудня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В.Соловей