Апеляційне провадження № 22-ц/796/3007/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи 753/21239/17

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Шахової О.В.( суддя-доповідач), Поліщук Н.В., Вербової І.М., за участю секретаря судового засідання Пащенко О.П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновод Наталія Дмитрівна,

Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу КоноводНаталії Дмитрівни

на рішення Дарницького районного суду м. Києва, ухваленого 25 січня 2018 року під головуванням судді Комаревцевої Л.В., в приміщенні Дарницького районного суду м Києва о 12 год. 54 хв.,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_8, треті особи: ПН КМНО Коновод Н.Д., Дарницький РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у м. Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 01.03.2017 ПН КМНО Коновод Н.Д. було вчинено виконавчий напис, щодо стягнення на користь ОСОБА_8 грошової суми у розмірі 1 392 732,41 грн в рахунок погашення заборгованості за договором позики, укладеним 12.12.2015 між ним та ОСОБА_8, за умовами якого позивач отримав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 1 200 000,00 грн з терміном повернення не пізніше за 31.03.2016 року.

При вчинені виконавчого напису, приватним нотаріусом не були дотримані вимоги діючого законодавства щодо його вчинення,яке полягає в тому що останній при вчиненні цього напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та безспірності характеру правовідносин, оскільки 01.01.2016 ним було повернуто відповідачу грошові кошти у сумі 1 000 000,00 грн, що підтверджується власноручно написаною розпискою ОСОБА_8

На підставі вчиненого виконавчого напису, 09.03.2017 року старшим державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Сулимою Ю.В. було відкрито виконавче провадження №53540541.

З урахуванням зазначеного та з підстав ст.ст.87,88 ЗУ &quст;Про нотаріат&quПр;, гл.16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України&q?са; позивач просив задовольнити його позов.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1015 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коновод Наталією Дмитрівною від 01.03.2017 року, щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 грошових коштів на загальну суму 1 392 732, 41 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПН КМНО Коновод Н.Д. подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить змінити мотивувальну частину рішення із якої виключити відомостіпро зазначення судом, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису вона не переконалась належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню, чим порушила норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Вважає такий висновок суду помилковий та належним чином не мотивованим та зробленимбез дослідження документів, які були надані нотаріусу під час вчинення виконавчого напису і які суд під час розгляду справи навіть не витребував.

Таким чином на думку, особи яка подала апеляційну скаргу,будь-яких порушень закону при вчинені виконавчого напису не відбулося, оскільки наявність та розмір заборгованості встановлено відповідно до документів, що подавались стягувачем, і в розумінні ст. 27 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус не несе відповідальність за подання заявником неправдивої інформації ( в даному випадку - неповідомлення ОСОБА_8 факту часткового погашення ОСОБА_4 боргу).

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_4 проти апеляційної скарги заперечував та зазначив, що рішення суду ухвалено з дотриманням вимог закону.

Особа, яка подала апеляційну скаргу - приватний нотаріус Коновод Н.В. в судове засідання не з'явилась з поважної причини (перебування на лікуванні),подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_8 та представник третьої особи Дарницького РВ ДВС в м. Києва в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи за законом повідомлені належно, їх неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, з огляду на що та відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК, їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку,встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Згідно зі статтею 87 зазначеного Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Статтею 88 Закону &q?ід;Про Нотаріат&qun ; нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Відповідно до п. 2.1 та ,п.п.2.1. глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованого в МЮУ 22.02.12р за № 282/20595, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається відповідна заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку . При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно ст.90 Закону «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 12.12.2015 між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 було укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_4 отримав в борг від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 1 200 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення не пізніше 31.03.2016 року.

Згідно письмової розписки від 01.01.2016 року, ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_4 рахунок погашення боргу грошові кошти у сумі 1 000 000,00 грн.

01.03.2017 року приватним нотаріусом Київського міського округу Коновод Н.Д. вчинено виконавчий напис,згідно якого запропоновано стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 не виплачені за договором позики від 12.12.15 року гроші в сумі 1 392 732,41 грн., з яких: 1 200 000,00 грн. - сума позики; 143 005,69 грн. - індекс інфляції за період з 01.04.2016 по 01.03.2017; 32 966,99 грн. - 3% річних за період з 01.04.2016 по 01.03.2017; 16 759,73 грн. - плата за вчинення виконавчого напису

Як вбачається з заяви ОСОБА_8 про вчинення нотаріального напису про факт часткового повернення ОСОБА_4 боргу , ОСОБА_8 не повідомив.

09.03.2017 старшим державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м.Києві СулимоюЮ.В. відкрито виконавче провадження №53540541 по примусовому виконанню виконавчого напису №1015 від 01.03.2017.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису від 01.03.17 р. таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що на час вчинення оспорюваного нотаріального напису боржником ОСОБА_4 було частково погашено заборгованість за договором позики,проте, приватний нотаріус Коновод Н.Д.,яка вчиняла напис не переконалась належним чином у безспірності заборгованості.

При цьому суд виходив з того, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права,а тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше і метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Суд вважав,що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, який повно та всебічно з'ясував обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, надав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та застосував правові норми, які регулюють спірні правовідносини.

Рішення суду ґрунтується на матеріалах справи, встановлених обставинах та відповідає вимогам закону з огляду на що є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про виключення з рішення висновку суду , що приватним нотаріусом Коновод Н.Д. під час вчинення виконавчого напису за заявою ОСОБА_11 було порушено Закон України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, були предметом дослідження суду першої інстанції,з оцінкою якого колегія суддів погоджується.

Висновки суду ґрунтуються на вимогах закону (ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат») про те, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

При цьому, нотаріус повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов'язання та їх безспірність.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

З огляду на викладене,суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів,з огляду на що, зазначення в рішенні суду порушення приватним нотаріусом Коновод Н.Д. закону, узгоджується та є нерозривним з встановленими обставинами вчинення дій щодо виконавчого напису за зверненням ОСОБА_8

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати,що судом допущено порушення матеріального та процесуального права,які призвели або могли б призвести до неправильного вирішення спору.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий,неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених,невизнаних,або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб,прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права та має бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення,ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із отриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вищезазначеним вимогам.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення,а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36,68,374,375,381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коновод Наталії Дмитрівни - без задоволення

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 червня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді: