Справа № 405/964/18
Провадження №2/405/169/18
У Х В А Л А

16 лютого 2018 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення штрафу за договором розробки програмного забезпечення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1, громадянин ОСОБА_3, звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить стягнути з останнього на свою користь штраф за договором розробки програмного забезпечення від 19.06.2017 року в розмірі 349 881 грн.

Вимоги до позовної заяви, яка є заявою по суті справи, визначені в ст.ст. 175, 177 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIIІ від 03.10.2017 року.

Зокрема, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4, підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений в розмірі 1762 грн. 00 коп.

Встановлено, що позивачем до позовної заяви, яка містить позовну вимогу майнового характеру, не додано документ про сплату судового збору, що підтверджується також Актом № 9 від 12.02.2018 року, складеного працівниками Ленінського районного суду м. Кіровограда на підставі інструкції з діловодства про те, що під час розкриття конверту, надісланого ОСОБА_1, в ньому не виявилося вказаного у додатку до позовної заяви документу, а саме: копії документу про сплату судового збору.

З огляду на зазначене вище, відповідно до вимог підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», позивачу ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір в розмірі 3 498 грн. 81 коп., що становить 1% заявленої позивачем ціни позову 349 881 грн. 00 коп., надавши суду оригінал квитанції про сплату судового збору для долучення до матеріалів справи, або ж надати документ, що підтверджує підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

Окрім того, відповідно до ст. 7 ЦПК України мова цивільного судочинства визначається статтею 14 Закону України Про засади державної мовної політики, відповідно до якої судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. Відповідно до ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, за згодою сторін суди можуть здійснювати провадження цією регіональною мовою (мовами), а також допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Норму закону, щодо подачі до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених регіональною мовою, з перекладом, у разі необхідності, на державну мову у межах території, на якій поширена регіональна мова, не можна застосовувати у даному випадку, оскільки Кіровоградська область не входить до території, на якій поширена регіональна мова.

При цьому, із змісту доданих до позовної заяви документів, вбачається, що частина таких документів, а саме: сторінки 12-31 Додатку № 1 Копії Договору про розробку програмного забезпечення від 19.06.2017 року, Додатки №№ 2, 3, 4 викладені іноземною мовою, та не містять відповідного перекладу на державну мову.

З огляду на викладене, вважаю необґрунтованим подання позивачем до суду доказів, які викладені іноземною мовою без їх (документів) перекладу на державну мову, якою є українська мова, оскільки це суперечить вимогам ст. 7 ЦПК України та ст.14 Закону України "Про засади державної мовної політики", у зв`язку з цим є необхідним подання позивачем до суду вказаних доказів, із офіційним перекладом на державну мову, якою є українська мова.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, у звязку з чим, позивачу необхідно надати копію позовної заяви із доданими до неї документами, з метою вручення її (позовної заяви) відповідачу.

Крім того, судом відзначається, що відповідно до пункту 18.2 договору про розробку програмного забезпечення від 19.06.2017 року усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають за цим договором або у звязку з ним, у тому числі, що стосуються його тлумачення, виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню в Ізраїльському інституті комерційного арбітражу відповідно до його Регламенту.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про міжнародне приватне право»від 23.06.2005 року № 2709-IV, право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про міжнародне приватне право» якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

Аналогічна норма міститься й у ч. 2 ст. 3 ЦПК України, згідно з якою якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

На даний час чинною для держави України є Конвенція про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень (Нью-Йорк, 10.06.1958 року),яка набула чинності для України 10.01.1961 року та стороною якої, зокрема, є держава ОСОБА_3 (підписано - 10.06.1958 року, ратифіковано - 05.01.1959 року), громадянином якої є позивач.

Відповідно до ст. II Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень (Нью-Йорк, 10.06.1958 року), викладеною мовою офіційного перекладу, - «каждое Договаривающееся Государство признает письменное соглашение, по котрому стороны обвязуються передавать в арбитраж все или какие-либо споры, возникшие или могут возникнуть между ними в связи с каким-либо конкретным договорными или иным правоотношением, объект котрого может быть предметом арбітражного разбирательства. Термин «письменное соглашение» включает арбитражную оговорку в договоре, или арбитражное соглашение, подписанное сторонами, или содержащееся в обмене письмами или телеграммами. Суд Договаривающегося Государства, если к нему поступает иск по вопросу, по котрому стороны заключили соглашение, предусматриваемое настоящей статьей, должен, по просьбе одной из сторон, направить стороны в арбитраж, если не найдет, что упомянутое соглашение не действительно, утратило силу или не может бать исполнено».

Враховуючи вищевикладене та з метою встановлення чинності письмової угоди між сторонами договору про розробку програмного забезпечення від 19.06.2017 року,викладеної у пункті 18.2договору щодо арбітражного розгляду, слід запропонувати позивачу підтвердити або спростувати, що зазначене арбітражне застереження є недійсним, втратило силу або не може бути виконане.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, що даний позов подано без додержання вимог, викладених в ч. 1, ч. 4 ст. 177 ЦПК України, то відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України він підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст. 177, ч. 1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення штрафу за договором розробки програмного забезпечення, - залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Запропонувати позивачу в установлений строк виправити зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки позовної заяви, а саме: сплатити судовий збір в розмірі 3 498 грн. 81 коп. на рахунок: Отримувач коштів УК у м. Кроп-цький/Ленін.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38037409

Банк отримувача ГУ ДКСУ у Кіровоградській області

Код банку отримувача (МФО) 823016 рахунок отримувача 0004

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Назва платежу: Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), назва суду: Ленінський районний суд м. Кіровограда, та надати оригінал квитанції про сплату судового збору для долучення до матеріалів справи; надати додані до позовної заяви докази, в офіційному перекладі на українську мову; надати копію позовної заяви із доданими до неї документами для вручення відповідачу; запропонувати позивачу підтвердити або спростувати, що арбітражне застереження, викладене у пункті 18.2 договору про розробку програмного забезпечення від 19.06.2017 року, - є недійсним, втратило силу або не може бути виконане.

В разі невиконання вказаних вимог позовна заява буде вважатись неподаною і повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_4