Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №336/2928/17 Головуючий у 1 інстанції: Зарютін П.В.
Провадження № 22-ц/778/901/18 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» березня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Подліянової Г.С.,

секретар: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6, про виселення,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6, про виселення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 15 жовтня 2011 року є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Разом із ним в спірній квартирі зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_6, яка також є співвласницею 1/2 частини вказаної квартири.

Також, разом із ОСОБА_6 у вказаній квартирі проживає відповідач по справі.

Відповідач постійно йому погрожує, вчиняє сварки, бійки, зловживає спиртними напоями, часто перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, відповідач зачиняється зсередини в квартирі, внаслідок чого він не може потрапити до квартири.

Разом із ним в квартирі проживає спільна з ОСОБА_6 дитина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, на яку дана ситуація впливає негативно.

Виселитись з квартири відповідач категорично відмовляється, своїми діями перешкоджає йому користуватись квартирою.

Він неодноразово звертався із заявами по відділу поліції однак ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не реагують на заходи, що вживалися працівниками поліції.

На підставі зазначеного просив виселити ОСОБА_5 з квартири за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2017 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що з наданих позивачем доказів не вбачається факту систематичного порушення відповідачем правил співжиття, не встановлено факту перешкоджання в користуванні квартирою, а тому підстав для виселення відповідача з квартири АДРЕСА_1, немає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 15 жовтня 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, по 1/2 частині у кожного, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 травня 2017 року (а.с.6).

У спірній квартирі з 08 листопада 2011 року зареєстровано місце проживання ОСОБА_6, яка проживає у спірному житлі з донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрована за зазначеною адресою з 26 січня 2017 року), та позивача (а.с.9,42).

Згідно з довідкою селищного голови смт. Кушугум від 18 липня 2017 року адресою місця реєстрації відповідача ОСОБА_8 є: Запорізька область, смт. Кушугум, вул. Леваневського, 22 (а.с.30).

Однак співвласник ОСОБА_6 з квітня 2017 року вселила у квартиру АДРЕСА_1 відповідача ОСОБА_5, який мешкає там без реєстрації, що підтверджується поясненнями позивача, які узгоджуються із поясненнями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12

В силу дії положень ч.ч. 1 і 3 ст. 47 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на житло, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

За приписами ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Підстави та порядок позбавлення членів сім'ї власника права користування жилими приміщеннями визначені у ст. 157 ЖК України, якою встановлено, що членів сім'ї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

За змістом ст. 116 ЖК України, виселення члена сім'ї наймача (власника) будинку та інших осіб, які проживають разом з ним, можливо в тому випадку, коли вони систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 звертався із заявою до Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області з приводу неправомірних дій відповідача ОСОБА_5, про що надав відповідь на його звернення (а.с.10-11).

Згідно з повідомленням Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перевірку за зверненням ОСОБА_3 від 27 вересня 2016 року проведено, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 винесені офіційні застереження, проведено профілактичні бесіди (а.с. 10).

Відповідно до висновку інспектора Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 27 вересня 2016 року перевірку за заявою ОСОБА_3 припинено, з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 проведено профілактичні бесіди, винесені офіційні застереження про недопустимість протиправної поведінки (а.с. 11).

За приписами ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Відповідні положення містила ст. 60 ЦПК України в редакції на час ухвалення рішення суду першої інстанції.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України, ч.4 ст. 60 ЦПК України в редакції на час ухвалення рішення суду першої інстанції).

Наданим сторонами доказам судом першої інстанції дано оцінку в сукупності зі всіма встановленими обставинами справи, на підставі яких суд дійшов правильного висновку про недоведеність доводів позивача, що відповідач систематично порушує правила співжиття, що робить неможливим проживання позивача з ним в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу щодо нього виявились безрезультатними.

ОСОБА_3 не надано доказів, які б свідчили про систематичність порушення ОСОБА_5 правил співжиття, матеріали справи містять лише висновок про результати звернення ОСОБА_3 від 27 вересня 2016 року.

Повідомлення Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 24 квітня 2017 року про проведену перевірку за зверненням ОСОБА_3 від 19 квітня 2017 року судом першої інстанції правомірно не прийнято до уваги, оскільки згідно вказаного повідомлення винесено офіційне застереження та проведено профілактичну бесіду лише з ОСОБА_6

Доводи апеляційної скарги в основному зводяться до переоцінки доказів, що не узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 367 ЦПК України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази.

За наведених обставин суд першої інстанції правильно дійшов висновку про безпідставність позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції відповідає встановленим судом обставинам і визначеним відповідно до них правовідносинам, порушення норм матеріального та процесуального права судом не встановлено. Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2017 року у цій справі залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 02 квітня 2018 року.

Головуючий

Судді: