Справа № 523/979/18
Провадження №2/523/2020/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2018 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Заболотна Л. І.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 (65003, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (41100, АДРЕСА_2) про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,

Установив:

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дітей в розмірі 1400 гривень щомісячно до досягнення дитини та просила стягнути з відповідача 2412 гривень додаткових витрат кожного місяця, до досягнення повноліття спільною дитиною. Свої вимоги мотивує тим, що сторони по справі є батьками доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У свідоцтві про народження доньки батьком записаний ОСОБА_2. Оскільки спільне життя з відповідачем у позивача не склалось, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 січня 2018 року шлюб було розірвано. (справа №523/15457/17, провадження №2/523/1318/18). Спільна дитина, як зазначила позивачка, перебуває на її повному утриманні та угоди про добровільну сплату аліментів сторонами не досягнуто. Протягом 2016-2017 років відповідач несистематично здійснював виплати на утримання дитини. Так за 2016 рік відповідачем було надано 8230 гривень, а в 2017 році лише 7350 гривень. На теперішній час донька потребує уваги та пильного догляду у звязку з наступним. 09.08.2016 року ОСОБА_3 був діагностований шийний лордоз з тенденцією до кифотичної деформації. Відповідно до висновку лікаря від 29.03.2017 року дитині діагностований правосторонній сколіоз грудного та поперекового відділі хребта 1 ступеню, а також кіфоз 1 ступеню. пізніше, під час проходження наступного медогляду, 01.04.2017 року, хірург з огляду на вищезазначений діагноз наполегливо рекомендував регулярні заняття плаванням, ЛФК (або кінезитерапією) та лікувальний масаж. Загалом позивач розрахував додаткові витрати на дитину, та окрім витрат на харчування, періодичних витрат на одяг, які склали загалом 4824 гривень на місяці, тому позивач і просив стягувати половину від зазначеної суми, а саме 2412 гривень щомісяця. Таким чином, позивачка звернулась до суду 25 січня 2018 року та просила стягнути з відповідача аліменти на дитини в розмірі по 1400 гривень щомісячно до досягнення повноліття донькою та просила стягнути з відповідача 2412 гривень додаткових витрат на дитину до 08 лютого 2021 року включно, з дня подання позовної заяви.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 29.01.2018 року, було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

06 березня 2018 року ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву та частково визнав позовні вимоги. Зазначив, що вважає можливим платити аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх своїх доходів або 950 гривень твердою грошовою сумою на доньку кожного місяця. ОСОБА_4 вимоги в частині додаткових витрат не визнав в повному обсязі, оскільки на його думку стороною позивача не доведені обставини наявності особливих обставин які б зумовили обовязковість несення додаткових витрат на дитину.

15 березня 2018 року позивачка надала відповідь на відзив та просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі та відхилити заперечення відповідача, оскільки незгода відповідача з позовними вимогами нічим обєктивно не обґрунтована.

Зясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, уважно оцінивши докази надані сторонами по справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Суд встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 10). У свідоцтві про народження доньки батьком записаний ОСОБА_2. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15 січня 2018 року шлюб було розірвано. (справа №523/15457/17, провадження №2/523/1318/18). (а.с. 30). Донька проживає разом з матірю та знаходяться на її утриманні та вихованні. Відповідач протягом 2016-2017 років надавав допомогу на утримання дитини, однак в невеликому розмірі.

На теперішній час донька потребує уваги та пильного догляду у звязку з наступним. 09.08.2016 року ОСОБА_3 був діагностований шийний лордоз з тенденцією до кифотичної деформації. Відповідно до висновку лікаря від 29.03.2017 року дитині діагностований правосторонній сколіоз грудного та поперекового відділі хребта 1 ступеню, а також кіфоз 1 ступеню. пізніше, під час проходження наступного медогляду, 01.04.2017 року, хірург з огляду на вищезазначений діагноз наполегливо рекомендував регулярні заняття плаванням, ЛФК (або кінезитерапією) та лікувальний масаж. (а.с. 11-27).

Правилами ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є обовязком батьків, що випливає зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов'язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. (ч. 2 ст. 182 СК України).

За правилами ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1860 гривень.

Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подав її 25 січня 2018 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 25 січня 2018 року.

Враховуючи матеріальний стан сторін, з врахуванням встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання доньки аліменти у розмірі 1400 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, проте не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до її повноліття.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У ч. 1 статті, що коментується, закріплене правило, відповідно до якого у тих випадках, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, страждає на тяжку хворобу, є калікою або відчуває потребу у додаткових витратах на неї у зв'язку з розвитком якихось її здібностей, той з батьків, з кого присуджене стягнення аліментів, і той, до кого вимога про це не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах, пов'язаних з утриманням дитини.

Отже, у даному разі маються на увазі додаткові витрати, а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти потрібні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. Однак в окремих випадках у силу особливих обставин, про які йшлося вище, потрібні крім звичайних значні додаткові витрати. Тому розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" також зазначено, що до участі у зумовлених особливими обставинами додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися лише батьки. Оскільки йдеться про понесе ні або передбачувані витрати, вони мають визначатись у твердій грошовій сумі.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Визначення обставин, які можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду, який розглядає позов про визначення розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами.

У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини або чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

Оскільки спільна дитина дійсно хворіє та на лікування та профілактику хвороб позивачка витрачає значні кошти, що підтверджено виписками та копіями квитанцій, що містяться в матеріалах справи, на думку суду з відповідача підлягає стягненню по 1200 гривень додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 25 січня 2018 року (з дня звернення з позовною заявою до суду) по 08 лютого 2021 року включно (повноліття доньки).

При предявленні позову ОСОБА_1 не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від його сплати. Предявлений нею позов задоволений частково. Тому слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору в розмірі 652 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 141, 211, 223, 258, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 191 сімейного Кодексу України, суд,-

Вирішив:

ОСОБА_4 Олександрівни (65003, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (41100, АДРЕСА_2) про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КМ 473372, ІПН №, місце реєстрації: 41100, АДРЕСА_2, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1400,00 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КК 894776, ІПН № НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, до повноліття до 08 лютого 2021 року включно, починаючи з 25 січня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КМ 473372, ІПН №, місце реєстрації: 41100, АДРЕСА_2, додаткові витрати на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1200,00 грн. щомісячно, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КК 894776, ІПН № НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, до повноліття до 08 лютого 2021 року включно, починаючи з 25 січня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КМ 473372, ІПН №, місце реєстрації: 41100, АДРЕСА_2, судовий збір на користь держави в сумі 652 грн. 40 коп.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя