Провадження №2-п/369/26/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2018 Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Волчко А.Я.,

при секретарі Раситюк М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву адвоката ОСОБА_1 що діє в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача адвокат ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства із заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Свою заяву мотивувала тим, що 29.01.2017 р. Києво-Святошинським судом Київської обл. ухвалено рішення у справі № 369/12412/13-ц про задоволення позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В матеріалах справи знаходиться поштове повідомлення про вручення Відповідачу судової повістки з викликом до суду 29.01.2017 р. на 11 год., 30 хв.

В матеріалах справи також знаходиться телеграма Відповідача, надіслана суду

27.01.2017 р., з повідомленням про те, що Відповідач знаходиться в закордонному відрядженні та проханням перенести розгляд справи.

Будь-які інші документи про виклик Відповідача в судове засідання у справі відсутні.

Судове рішення у справі ухвалене 29.01.2017 р., тобто в день, коли Відповідач не міг прибути в судове засідання через те, що перебував у відрядженні, про що ним була надіслана телеграма з проханням перенести розгляд справи на іншу дату.

Відповідач не зявився в судове засідання 29.01.2014 р. вперше та з поважної причини. Крім того, як свідчать матеріали справи, судове засідання, яке відбулось 29.01.2017 р. і в якому було ухвалено рішення, було першим і єдиним в даній справі.

Пунктом 2.3.1 Кредитного договору № К2S4GА00260039, укладеного 26.04.2007 р. між Позивачем і Відповідачем (далі - Кредитний договір) передбачено, що Банк має право збільшити процентну ставку за користування кредитом у разі зміни конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10%, зміни облікової ставки НБУ, зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті. При цьому Банк надсилає позичальнику письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати вступу в чинність зміненої процентної ставки.

В матеріалах справи міститься лист Позивача Відповідачу від 03.10.2018 р., відповідно до якого Відповідачу запропоновано погодитись з підвищенням розміру процентної ставки за користування кредитом та пені. У разі незгоди з таким підвищенням відповідачу запропоновано не пізніше 18.11.2008 р. повернути суму кредиту в повному обсязі.

Стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 3.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту (далі - Правила), затверджених Постановою НБУ № 168 від 10.05.2007, банкам надано право змінювати процентну ставку за кредитом лише в разі настання події, незалежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. Банки не мають права змінювати процентну ставку за кредитом у звязку з волевиявленням однієї із сторін (зміни кредитної політики банку).

Відповідно до ч. 5 п. 3.4 Правил, банки зобовязані в кредитному договорі зазначити правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки НБУ іншими словами, банк повинен навести (математичну залежність) між запропонованим розміром ставки до розміру ставки НБУ, а також економічно обґрунтувати збільшення процентної ставки.

Однак, у повідомленні, направленому Відповідачу, не було наведено математичної залежності між запропонованим розміром ставки до розміру облікової ставки НБУ та обґрунтування збільшення процентної ставки за користування кредитом.

Таким чином Відповідачу не була надана вичерпна інформація обґрунтування підстав підвищення процентної ставки, факторів, які свідчать про їх вплив на розмір процентної ставки, не було йому надано і розрахунок значення цієї процентної ставки, нового графіку платежів за договором тощо. Відповідач не погоджувався на зміну умов договору в односторонньому порядку, а тому дії-Банку по підвищенню процентної ставки за користування кредитом з листопада 2008 року до 14,04% річних є неправомірними, а сума заборгованості - завищеною Позивачем.

В кредитному договорі відсутні як істотні умови, встановлені Порядком, так і істотні умови, встановлені Законом України «Про захист прав споживачів», закрема, розмір річної процентної ставки за користування кредитом і детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача.

Статтею 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, Кредитний договір № К2S4GА00260039 від 26.04.2007 р. є неукладеним у звязку з тим, що між Позивачем і Відповідачем не досягнуто згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Оскільки Кредитний договір № К2S4GА00260039 від 26.04.2007 р. є неукладеним, він не створює будь-якого зобовязання ні для Позивача, ні для Відповідача.

Враховуючи похідний характер забезпечення, не може бути забезпечено виконання зобовязання, яке не існує, а тому в договорі іпотеки земельної ділянки № К2S4GА00260039від 27.04.2007 р., посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстр. № 1232, відсутній предмет договору, який є істотною умовою, у звязку з чим договір іпотеки також є неукладеним.

Тому представник відповідача просила скасувати заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської обл. від 29.01.2014 р. у справі № 369/12412/13-ц за позовом ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 вимоги заяви підтримала та просила заяву задоволити.

ПАТ КБ «Приватбанк» направив до суду письмовий відзив згідно якого просило відмовити у вимогах заяви.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає що заява про перегляд заочного рішення не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 січня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 26.04.2007 року укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4, в розмірі 377444,77 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30.09.2013 року складає 3015783.71 грн. звернуто стягнення на земельну ділянку площею 0,1204 га. за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Л. Українки, 45., шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 27.04.2007 року) ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ «КБ « Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3441 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 про розгляд даної цивільної справи 29.01.2014 р. був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с. 31), згідно якого вбачається, що відповідач отримав судову повістку 06.01.2014 р.

Направляючи до суду телеграму про відкладення розгляду справи, відповідачем не було надано письмових доказів про те що він дійсно буде перебувати у закордонному відрядженні, тим самим не доведено поважності причин неявки в судове засідання.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами наданими сторонами.

Крім того, заявником не надано до заяви про перегляд заочного рішення доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи по суті.

На підставі наведеного та керуючись ст. 287, 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_1 що діє в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Волчко А.Я.