Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 року Солом?янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, визначених за рішенням суду,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогами про зміну (зменшення) розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06 лютого 2007 року, з 1/4 до 11% всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи.

Заявою від 13 липня 2017 року Позивач уточнив свої вимоги та просив зменшити розмір аліментів до 1/6 частини від його заробітку.

Позивач вказує, що відповідно до рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06.02.2007 з нього утримуються аліменти в розмірі 1/4 усіх видів заробітку на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3. Позивач зазначає, що на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2012 він сплачує 1/4 частину від своїх доходів на користь ОСОБА_4 на утримання іншої дочки ОСОБА_5.

Крім того, Позивач стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народилась третя донька ОСОБА_6, а також на його утриманні перебуває дружина ОСОБА_7. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області з нього були стягнуті аліменти і на утримання третьої дочки також в розмірі 1/4 частини його доходів.

У зв'язку з викладеним Позивач стверджував про зміну його сімейного та матеріального стану, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав, просив зменшити розмір аліментів, які утримуються з нього.

Представник Відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, наполягаючи на тому, що законних підстав для зменшення розміру аліментів Позивач не має, оскільки не надав жодних доказів погіршення його майнового стану.

Заслухавши пояснення Сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 06.07.2007 з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від усіх його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2012 з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5, 2008 року народження, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку.

Крім того, рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.05.2017 з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання дочки ОСОБА_3, 2016 року народження, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Посилаючись на необхідність зменшення розміру аліментів, Позивач вказує на погіршення його матеріального стану.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, Позивачем не надано суду жодного документу, який би свідчив про зміну його матеріального стану.

Як вбачається з довідки-розрахунку від 11.04.2017, складеної державним виконавцем в межах виконавчого провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, боржник аліменти взагалі не сплачує.

Крім того, як вбачається з рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12.05.2017 ОСОБА_1, будучи обізнаним про те, що існують вже два судових рішення про стягнення з нього аліментів в розмірі по 1/4 частини від його заробітку (доходу) на двох дітей, не заперечував проти задоволення і третього позову про стягнення з нього аліментів у тому ж розмірі, визнаючи таким чином обгрунтованість вимог про відрахування на утримання однієї дитини саме 1/4 частини від його доходів.

Позиція Позивача в даному випадку є непослідовною, оскільки усі його діти мають однакове право на утримання від батька, і дискримінація в цій частині недопустима.

З огляду на викладене, враховуючи що станом на 12 травня 2017 року Позивач погодився з утриманням 1/4 частини від його доходу на одну дитину, підстав для зменшення розміру аліментів на іншу дитину суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 180, 181, 183, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: