Справа №423/2149/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2018 року Попаснянський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Архипенко А.В.

за участю: секретаря судового засідання Іваненко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,

встановив:

В поданій 25.06.2018 року заяві заявник зазначає, що вона є донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований та мешкав за адресою: вул.Леніна, буд.233, с.Чорнухине, Попаснянського району, Луганської області.

28 лютого 2018 року ОСОБА_2, помер в с.Чорнухине, Попаснянського району, Луганської області. Причина смерті: хронічна печінкова недостатність, про що ДУ «Чорнухинською амбулаторією, Перевальської центральної районної багатопрофільної лікарні» було видане лікарське свідоцтво про смерть за № 08 від 28.02.2018 року.

25.06.2018 року заявник, яка є громадянкою України та бажала зареєструвати смерть свого батька згідно українського законодавства, звернулася до Попаснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Луганської області із заявою про державну реєстрацію смерті свого батька громадянина України ОСОБА_2, але у здійсненні такої державної реєстрації її було відмовлено, оскільки заявником на підтвердження факту смерті свого батька був наданий документ, який був виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Посилаючись на вищенаведені обставини, заявник в поданій заяві просить суд встановити факт смерті свого батька, який помер 28 лютого 2018 року в с.Чорнухине, Попаснянського району, Луганської області, оскільки встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання спадщини та інших соціальних виплат. Справу просила розглянути без її участі.

Представник зацікавленої особи Попаснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Луганської області згідно наданої письмової заяви справу просив розглянути без його участі, позовні вимоги визнав.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним заяву задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.

Так, згідно ст.12 п.3 та ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Із наданих заявником письмових доказів судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, із наданих заявником письмових доказів судом встановлено, що заявник є громадянкою України, зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2,відповідно до довідки взяття на облік внутрішньо переміщеної особи мешкає за адресою : вул..Пушкіна б.91, м. Попасна-1, Луганська область, та дійсно є донькою померлого ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується відповідними копіями правовстановлюючих документів копією паспорта громадянина України заявника ОСОБА_1, копія паспорту громадянина України померлого ОСОБА_2, копією свідоцтва про народження заявника з якого вбачається, що батьком заявника записаний померлий ОСОБА_2 у дівочості вона була «Гонцова Ірина Вікторівна» ІНФОРМАЦІЯ_4, у 1983 році зареєструвала шлюб з громадянином ОСОБА_3 та змінила прізвище на «Коляда Ірину Вікторівну», тому є донькою померлого.

Також судом із наданих заявником письмових доказів було встановлено, ОСОБА_2 помер в с.Чорнухіне, Попаснянського району, Луганської області, про що ДУ «Чорнухинською амбулаторією, Перевальської центральної районної багатопрофільної лікарні» було видане лікарське свідоцтво про смерть за № 08 від 28.02.2018 року (а.с.7), після чого ОСОБА_2, був похований на кладовищі с.Чорнухине, Попаснянського району, Луганської області.

Крім того, судом встановлено, що 25.06.2018 року заявник звернулася до Попаснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Луганської області із заявою про державну реєстрацію смерті свого батька ОСОБА_2, але у здійсненні такої державної реєстрації її було відмовлено, тому що медичний документ про смерть особи, наданий заявником не може бути підставою для реєстрації смерті особи, в звязку із тим, що відповідно до

Розпорядження КМУ від 07.11.2014р. № 1085-р Перевальський район, віднесений до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Враховуючи вищенаведені встановлені судом фактичні обставини по справі, суд зазначає наступні вимоги діючого законодавства України та норми міжнародного законодавства.

Так, відповідно до ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території і такі справи розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, у звязку з чим копія такого рішення негайно після його проголошення видається особам, які брали участь у справі, або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Крім того, питання реєстрації смерті певної особи регулюється Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р., а також деякими міжнародними правовими актами.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Отже, вказаний закон не містить спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на тимчасово не підконтрольній Україні території, що при таких обставинах унеможливлює державну реєстрацію смерті певної особи в позасудовому порядку.

Також, суд зазначає, що відповідно до ст.ст. 26, 27, 31 Віденської конвенції про право міжнародних договорів кожен чинний договір є обовязковим для його учасників і повинен добросовісно виконуватись; учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору; договір повинен тлумачитись добросовісно відповідно до звичайного значення, яке слід надавати термінам договору в їхньому контексті, а також у світлі обєкта і цілей договору та з урахуванням будь-яких відповідних норм міжнародного права, які застосовуються у відносинах між учасниками.

При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобовязані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

За цих обставин надані заявником медичні документи, а саме лікарське свідоцтво про смерть за № 08 від 28.02.2018 року, суд вважає, як відповідний та належний доказ, який дійсно підтверджує факт смерті громадянина України ОСОБА_2, не дивлячись на те, що медична установа, яка видала ці документи, знаходиться на території Луганської області, яка тимчасово не контролюється органами державної влади України.

А тому, враховуючи вищенаведені обставини у сукупності, суд вважає заявлені заявником вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд наголошує, що згідно Постанови ВРУ № 1693 від 07.10.2014 «Про зміни в адміністративно-територіальному устрої Луганської області, зміну і встановлення меж Перевальського і Попаснянського районів Луганської області» селище Чорнухине віднесено до Попаснянського району, тому правильно вважати, що ОСОБА_2 помер в селище Чорнухине, Попаснянського району .

На підставі викладеного, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р., керуючись ст.ст. 12, 81, 258-259,263-265, 315-317,319,352-354 ЦПК України, суд

ухвалив :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, який народився 12 серпня 1931 року в сел..Чорнухине, Перевальського району, Луганської області, був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, Україна визнавши датою його смерті 28 лютого 2018 року, місцем смерті Україна, Луганська область, Попаснянський район, с. Чорнухине.

Причина смерті хронічна печінкова недостатність.

Рішення в частині реєстрації факту смерті підлягає негайному виконанню.

Копію рішення після його проголошення видати заявнику або невідкладно надіслати на адресу Попаснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області - для повідомлення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня отримання копії рішення до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області через Попаснянський районний суд.

Суддя: А.В.Архипенко