13.07.2018 227/2303/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.,

за участю

секретаря судового засідання: Верній М.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 25 серпня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 196. Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який мешкає разом з відповідачем. Позивач зазначив, що їхнє сімейне життя не склалося, вони мають різні погляди на побутові та особисті справи, внаслідок чого восени 2017 року вони припинили фактичні шлюбні відносини. На теперішній час мешкають окремо. Вважає, що примирення між ними неможливе. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає. Просив розірвати шлюб.

Позивач до судового засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності у звязку з неможливістю зявитися до суду.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України у відповідності до ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Проте, надала суду заяву, у якій зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу та просила суд розглянути справу без її участі.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 196. (а.с.6)

Від спільного життя мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 510825, виданим 09 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області. (а.с.7)

Проголошена ст. 51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя», в якому розяснено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За вказаних обставин, суд вважає що сім'я сторін фактично розпалася восени 2017 року, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги і шлюб носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін.

Заяв про надання строку на примирення від сторін спору до суду не надходило, відзив з запереченнями проти позовних вимог відповідач не надавала.

Враховуючи те, що відповідач позовну заяву визнала у повному обсязі, суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення позову, оскільки визнання його відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 110, 112 СК України, ст. 4, 200, 265, 353-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНОКПП НОМЕР_2, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5), зареєстрований 25 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 196.

На підставі ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подано апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Л.С.Мацишин

13.07.2018