22.05.2018431/5371/17/7155/2018
Справа № 431/5371/17
Провадження № 2/431/129/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Форощука О.В.,

за участі секретаря Хорольської І.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про повернення протиправно отриманої щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

Позивач управління соціального захисту населення Старобільської районної державної адміністрації (далі - УСЗН Старобільської РДА) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про повернення протиправно отриманої щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

В обґрунтування позову посилається на те, що до управління соціального захисту населення Старобільської РДА (в подальшому УСЗН) звернулася ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебувала на обліку, як тимчасово переміщена особа з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції, за адресою: Старобільський р-н, с. Половинкино, вул. Леніна, 6.12 кв.1. ОСОБА_2 надала заяву від 30.03.2015 р. про призначення її сімї адресної допомоги на проживання особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України. В заяві ОСОБА_2 зазначила, що ні вона ні члени її сімї не мають депозитних рахунків та попереджена, що у разі неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги її виплату буде припинено. На підставі п.2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ №505 від 01.10.2014 р. (в подальшому Порядок), рішенням від 03.04.2015р. цей вид допомоги їй було призначено на термін з 30.03.2015 по 29.09.2015 в сумі 1768,00 грн. щомісячно. 01.05.2015 року ОСОБА_2 відкриває в ПАТ «Приватбанк » депозитний рахунок на суму 368271,39 грн. Всупереч п. 11 Порядку, не повідомляє про цей факт УСЗН, а навпаки надає заяву про поновлення виплати допомоги, в яку вносить недостовірні відомості про відсутність депозитних рахунків у неї та членів її сімї. Рішенням від 06.11.2015 року виплату допомоги поновлено на період з 29.10.2015 по 28.04.2016 у сумі 1768,00 грн. щомісячно. 31.05.2016 р. ОСОБА_2 надає заяву про поновлення виплати цього виду допомоги і в заяву знову вносить недостовірну інформацію про відсутність депозитних рахунків у неї та членів її сімї. Рішенням від 03.06.2016 р. їй поновлено виплату допомоги з 31.05.2016р. по 29.11.2016 р. у розмірі 1764,00 грн. щомісячно, але 30.09.2016 виплату припинено. Проте пунктом 6 Порядку встановлено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має на депозитному рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Прожитковий мінімум для працездатної особи складав: на 01.05.2015 р. - 1378 грн.; на 30.09.2016р. -1450 грн. За таких обставин з моменту відкриття депозитного рахунку відповідач втратила право на цей вид допомоги, оскільки сума депозиту перевищувала 10- кратний розмір прожиткового мінімуму встановленого для працездатної особи, як на момент його відкриття так і при поданні заяв на подовження виплат. Таким чином шляхом надання недостовірних відомостей про відсутність депозитного рахунку відповідач неправомірно отримала державну допомогу у період з травня 20015 року по вересень 2016 року на загальну суму 26571,33 грн. Факт наявності депозитного рахунку на імя ОСОБА_2 встановлений в процесі здійснення Міністерством фінансів верифікації виплати грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку здійснення верифікації та моніторингу інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, затвердженого постановою КМУ від 18.02.2016 136. Мінсоцполітики здійснило розсилку файлів з отриманою інформацією захищеними каналами звязку згідно з вимогами законодавства про захист персональних даних. Пунктом 11 Порядку встановлено, що суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються в судовому порядку. На цій підставі, рекомендованим листом від 26.10.2016 р. ОСОБА_2 було особисто надано вимогу про повернення зайво сплачених коштів, до якого додано акт перевірки наданої ним інформації та розрахунок суми коштів, яка підлягає поверненню. Проте в добровільному порядку до теперішнього часу відповідач не виплатив належні до повернення в бюджет кошти в сумі 26 571,33 грн., у звязку з чим позивач був вимушений звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 зменшив позовні вимоги до 8952,17 грн. у звязку з тим, що інформація щодо стану рахунку відповідача, якою він володів на час складання позову була помилковою. Зменшені позовні вимоги просив задовільнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав:

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що 30.03.2015 р. відповідач ОСОБА_2 звернулась до Управління соціального захисту населення Старобільської райдержадміністрації із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у звязку з переселенням (а.с. 18-20).

Рішенням від 03.04.2015 р. цей вид допомоги було призначено відповідачу ОСОБА_2 на термін з 30.03.2015 по 29.09.2015 в сумі 1768 грн. щомісячно (а.с. 17).

29.10.2015 р. ОСОБА_2 надає заяву про продовження виплати допомоги, в яку вносить недостовірні відомості про відсутність депозитних рахунків (а.с. 13-15).

Рішенням від 06.11.2015 р. виплату допомоги подовжено на період з 29.10.2015 по 28.04.2016 у сумі 1768 грн. щомісячно (а.с. 7).

Факт наявності депозитного рахунку на імя ОСОБА_2 встановлений в процесі здійснення Міністерством фінансів верифікації виплати грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку здійснення верифікації та моніторингу інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, затвердженого постановою КМУ від 18.02.2016. Мінсоцполітики здійснило розсилку файлів з отриманою інформацією захищеними каналами звязку згідно з вимогами законодавства про захист персональних даних.

Відповідно до відповіді на вапит, наданої ПАТ КБ «Приватбанк», між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 13.04.2007 року ибуло укладено депозитний договір SAMDN3520 Стандарт на 6 місяців, EUR, на суму 400 євро. Станом на 13.10.2015 залишок на вкладі складав 681,21 євро.

При цьому, як вже було зазначено вище, ОСОБА_2 в своїй заяві від 30.03.2015 року до Управління праці та соціального захисту населення Старобільської райдержадміністрації про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зазначив про відсутність у будь-кого з членів сімї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно п. 6 Порядку грошова допомога не призначається, зокрема, у разі, коли будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 11 Порядку, уповноважений представник сімї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу.

За змістом ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно незалежно від того, чи безпідставне набуття було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, за змістом зазначеної норми щомісячна адресна допомога не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача.

Аналіз положень ст. 1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою щомісячна адресна допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, повернення надмірно сплачених сум щомісячної адресної допомоги передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, яка отримала таку допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Отже, підсумовуючи наведе вище, суд дійшов висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 надала недостовірну інформацію, яка вплинула на встановлення права на призначення адресної допомоги, не вказав про наявність коштів на депозитному банківському рахунку у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Внаслідок цього Управлінням праці та соціального захисту населення Старобільська райдержадміністрація зайво сплатила ОСОБА_2 кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги тимчасово переміщеним особам на загальну суму 8952,17 грн.

До теперішнього часу зазначена сума допомоги відповідачем позивачу не повернута. Доказів на спростування зазначеного вище відповідач суду не надав.

З огляду на вищевказане, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, ст. 206, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК, суд

ВИРІШИВ:

Позов Управління соціального захисту населення Старобільської райдержадміністрації до ОСОБА_2 про повернення протиправно отриманої щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України,районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Управління соціального захисту населення Старобільської райдержадміністрації зайво сплачені у вигляді щомісячної адресної допомоги тимчасово переміщеним особам кошти в сумі 8952 (вісім тисяч девятсот пятдесят дві) грн. 17 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) в дохід держави суму судових витрат в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Старобільський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Форощук