АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/3439/17 Номер провадження 22-ц/786/15/18Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Пилипчук Л.І.,

суддів Кривчун Т.О.,Чумак О.В.,

секретар Радько О.М.,

за участю позивачки ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою в його інтересах адвокатом ОСОБА_4 ,

на рішення Київського районного суду м.Полтави від 29 червня 2017 року, постановлене суддею Миронець О.К.,

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок злочину,

в с т а н о в и в :

07.06.2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди в сумі 10435 грн., завданої внаслідок злочину. В обґрунтування позову зазначала, що 10.09.2016 року близько 16 год. відповідач, перебуваючи поряд з мостом по вул. Половка ум. Полтаві, завдав їй удар по голові, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, та відкрито заволодів належними їй речами на вказану суму.

Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 29 червня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 10435 грн. майнової шкоди та на користь держави 640 грн. судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив відповідач. В апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Зазначає, що районним судом помилково не взято до уваги положення ст.201 ЦПК України (чинної редакція на час подання апеляційної скарги), відповідно до якої суд зобов'язаний був зупинити провадження до вирішення справи, що розглядається в порядку, кримінального судочинства.

Вважає, що оскільки підставою задоволення позову став вирок Київського районного суду м. Полтави від 31 червня 2017 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України і призначено покарання у вигляді позбавлення волі на 5 років, однак на момент розгляду цивільної справи вказаний вирок не набрав чинності, тому ухвалення рішення є незаконним, а сума заподіяної шкоди є недоведеною.

Відповідач, повідомлений про дату розгляду справи за місцем утримання, заяв чи клопотань до апеляційної інстанції не направив. Його представник адвокат ОСОБА_5 на неодноразові виклики в судове засідання не з'явився.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивачки, яка заперечувала доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до вироку Київського районного суду м.Полтави від 31.05.2017 року ОСОБА_6, 10.09.2016 року близько 16 год., перебуваючи поряд з мостом по вул. Половка в м. Полтаві, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, повторно, відкрито заволодів майном потерпілої, що поєднано із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілої ОСОБА_2, яке виразилося у заподіянні їй удару по голові, та заволодів належними їй речами, а саме: жіночою сумкою з тканини типу «джинс» вартістю 150грн., гаманцем жіночим чорного кольору вартістю 250грн., з грошовими коштами в сумі 50грн., золотим ланцюжком вагою 4,45г вартістю 1335 грн., золотою підвіскою вагою 1,16 г вартістю 1856 грн., золотим браслетом вагою 3,7 г, вартістю 5994 грн., мобільним телефоном марки «Prestigio MultiPhone» вартістю згідно висновку експерта 1050грн. та мобільним телефоном марки «Samsung» вартістю 700грн., чим спричинив потерпілій майнової шкоди на загальну суму 11385грн. /а.с.2/

Під час досудового слідства потерпілій ОСОБА_2 повернуто мобільний телефон «Prestigio MultiPhone» вартістю 1050грн.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, що вина відповідача ОСОБА_6 у заподіянні позивачу заявленої нею до відшкодування шкоди доведена вказаним вироком суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

За загальним правилом, передбаченим ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Особа? яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК).

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності вини відповідача у заподіянні шкоди позивачці, оскільки на час ухвалення судового рішення не набрав чинності вирок Київського районного суду м. Полтави від 31 червня 2017 року, яким ОСОБА_3 засуджено за злочин проти ОСОБА_2 - є неспроможними, оскільки в деліктних правовідносинах обов'язок доведення відсутності вини в заподіянні шкоди покладається на заподіювача шкоди. Відповідач не спростував своєї вини в заподіянні шкоди позивачці.

Посилання в апеляційній скарзі на неправомірність розгляду судом першої інстанції цивільного позову, що випливає з кримінального правопорушення, до набрання чинності вироку - не заслуговують на увагу, враховуючи наступне.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України в редакції, що діяла на час ухвалення рішення, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

За змістом викладеної норми питання щодо можливості чи неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи вирішує суд з урахуванням всіх обставин справи. Суд першої інстанції вважав можливим розгляд цивільної справи до вступу вироку в законну силу, оскільки відповідач не надав доказів на спростування заявленої позивачем до відшкодування матеріальної шкоди.

Апеляційний суд при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_7 задовольнив клопотання адвоката ОСОБА_4 ту зупинив провадження у цивільній справі до розгляду в апеляційній інстанції кримінального провадження, за результатами якого ухвалою судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області від 05 лютого 2018 року апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, прокурора Полтавської місцевої прокуратури залишено без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 31 травня 2017 року щодо ОСОБА_3 - без змін./а.с.78-82/

Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, а тому залишає апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення- без змін.

Оскільки відповідачу відстрочено сплату судового збору до винесення рішення по суті, тому вирішує питання про стягнення судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України.

Пунктом 1.6 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. Таким чином із ОСОБА_3 необхідно стягнути 704 грн. судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст.374,375,381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу, подану в інтересах ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 29 червня 2017 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 704 грн. судового збору на користь держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 26.03.2018 року.

Головуючий - суддя Л.І.Пилипчук

Судді /підписи/ Т.О. Кривчун

О.В. Чумак

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Л.І. Пилипчук