Справа № 661/2157/18
Провадження № 2/661/845/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Червоненка Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Куц О.О.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка Херсонської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 18.09.2017 року, посилаючись на те, що 06.04.2013 року померла його бабуся по лінії матері ОСОБА_5, після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді частки вказаної квартири, яка належала ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності. Вказує, що останні проживали однією сімєю без шлюбу у вищевказаній квартирі, були там зареєстровані. ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 тому, що на момент її смерті проживав разом з нею. При цьому, донька померлої ОСОБА_3 спадщину після смерті матері не приймала, інші спадкоємці відсутні. 18.09.2017 року ОСОБА_4 помер, після його смерті залишилось спадкове майно - квартира АДРЕСА_1 в цілому, яку він заповів позивачу 20.09.2013 року. Проте, звернувшись до нотаріуса для оформленням спадщини він зясував, що не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки за життя ОСОБА_4 не одержав свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_5, а також у звязку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документу на цю квартиру.

В судовому засіданні позивач позов підтримав із зазначених у ньому підстав та будучи допитаний в якості свідка повідомив, що дійсно його бабуся ОСОБА_5 та ОСОБА_4 постійно проживали однією сімєю з 1979 року, однак в шлюбі не перебували. При цьому, до певного віку, він вважав ОСОБА_4 рідним дідусем. За життя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 отримали квартиру АДРЕСА_1, приватизували її. ОСОБА_4 на день смерті ОСОБА_5 проживав разом з нею у вказаній квартирі і аж до своєї смерті.

Представник позивача адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні позов підтримав із зазначених у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала та будучи допитаною в якості свідка повідомила, що її мати ОСОБА_5 приблизно з 1968 року - 1969 року проживала однією сімєю з ОСОБА_4. При цьому зазначила, що її мати у шлюбі взагалі не перебувала, а ОСОБА_4 розлучився ще до того, як вони почали проживати разом. За життя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 отримали квартиру АДРЕСА_1, де вони разом проживали аж до своєї смерті. Після смерті матері вона спадщину не приймала, інші спадкоємці відсутні.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Так, 06.04.2013 року померла ОСОБА_5, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новокаховського міського управління юстиції у Херсонській області 10.04.2013 року складено актовий запис № 5, видано свідоцтво про смерть серії І-КГ № 162479.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконавчим комітетом Новокаховської міської ради згідно розпорядження №340-к/10539 від 30.01.2001 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Згідно довідки Відділу реєстрації Новокаховської міської ради про реєстрацію місця проживання від 16.05.2018 року №0403/381 ОСОБА_5 з 26.07.1989 року по день смерті 06.04.2013 року, була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з нею на момент смерті зареєстрований ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З листа Новокаховської державної нотаріальної контори від 13.04.2018 року №334/01-16 вбачається, що після смерті ОСОБА_5, померлої 06.04.2013 року, із заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Відповідно до листа Новокаховського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області №25648/14.20-25 від 19.10.2018 року, по Новокаховській міській раді Херсонської області актових записів про шлюб чи розірвання шлюбу на гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 не виявлено.

Відповідно до повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб та розірвання шлюбу від 23.11.2018 року ОСОБА_4 з 01.04.1964 року перебував у шлюбі, який 19.07.1968 року було розірвано.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Стаття 1264 ЦК України передбачає, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

Згідно ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи, що факт проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, у суду є підстави для визнання ОСОБА_4 спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 06.04.2013 року, та таким, що прийняв спадщину, а саме: 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

18.09.2017 року ОСОБА_4 помер, про що Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області складено актовий запис №634, видано свідоцтво про смерть серії І-КГ № 240544.

За життя, 20.09.2013 року, ОСОБА_4 склав заповіт, відповідно до якого всю належну йому квартиру 8 за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Маяковського, буд. 8, він заповідає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно довідки Відділу реєстрації Новокаховської міської ради про реєстрацію місця проживання від 22.05.2018 року №0406/5249 ОСОБА_4 з 26.07.1989 року по день смерті 18.09.2017 року, був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з ним на момент смерті зареєстровано 0 осіб.

За ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

13.11.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Новокаховської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 18.09.2017 року, заведено спадкову справу №312/2017.

З листа Новокаховської державної нотаріальної контори від 13.04.2018 року №335/01-16 вбачається, що видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_4, померлого 18.09.2017 року, на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, неможливо у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, померлого 18.09.2017 року, проте отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не може внаслідок відсутності оригіналу правовстановлюючого документа, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 18.09.2017 року.

На рішення суду може бути подана апеляція безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Д. В. Червоненко