Справа № 331/133/18
Провадження № 4-с /331/8/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Жукової О.Є.,

за участю секретаря Хащук В.Д.

представника стягувача ОСОБА_1

держвиконавця ОСОБА_2

розглянувши скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області на дії головного державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3, ВАТ «Запорізькій сталепрокатний завод»,

ВСТАНОВИВ:

Стягувач 05 січня 2018 року звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просив суд поновити строк на подання скарги; визнати постанову головного державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 від 11.11.2016 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 52034774 неправомірною і скасувати; зобов»язати держвиконавця виконати виконавчий документ виконавчий лист № 6/331/25/14; 331/275/14-ц;2-628/10 виданий 20.02.2014 Жовневим районним судом м. Запоріжжя про виселення ОСОБА_3 з самовільно зайнятого підвалу (складу) літ. В, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 38 у визначений Законом України «Про виконавче провадження» строк та порядок.

В обґрунтування скарги стягувач вказав, що 27.12.2017 року представником стягувача при ознайомленні з матеріалами виконачого провадження було встановлено, що головним державним виконавцем Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 11.11.2016 року було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 52034774 . Стягувач вважає вказану постанову неправомірною та такою що підлягає скасуванню з тих підстав, що держвиконавцем в порушення вимог ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» не проведено жодного заходу щодо виселення боржника, рішення суду фактично не виконане.

У судовому засіданні представник стягувача скаргу підтримав, наполягав на її задоволенні.

Головний державний виконавець Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 просив у задоволенні скарги відмовити, пославись на те, що постанова про закінчення виконавчого провадження винесена з дотриманням вимог чинного законодавства.

Боржник ОСОБА_3, належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, до судового засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. У наданих суду поясненнях вважав скаргу необґрунтованою, вказавши, що ним було виконане судове рішення в повному обсязі, а тому державним виконавцем було правомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Також зазначив, що стягувачем пропущено строк звернення до суду зі скаргою.

Представник заінтересованої особи ВАТ «Запорізькій сталепрокатний завод» повідомлений про час та місце розгляду скарги, до суду не з»явився.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов»язковими до виконанання на всій території України.

Відповідно до ч.1 , п.1 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час ухвалення оскаржуваної постанови) виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Зокрема , за змістом п.1 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Судом встановлено, що 26.08.2016 року головним державним виконавцем Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя у Запорізькій області ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа 6/331/25/14 виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 20.02.2014 року про виселення ОСОБА_3 ( 69063 м. Запоріжжя, пр . Леніна, 36 кв. 32) з самовільно зайнятого підвалу (складу) літ. В, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна (Соборний), 38.

Зазначеною постановою боржнику встановлено строк для самостійного виконання судового рішення до 10.09.2016 .

Згідно акту від 05.09.2016 року, складеного головним державним виконавцем Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя у Запорізькій області ОСОБА_2, за участю понятих, встановлено, що приміщення за адресою пр. Соборний 38 літ. В (підвал) на сьогоднішній день займає ОСОБА_4, а майно, що заходиться в даному приміщенні належить останньому, на підставі документів. Зі слів ОСОБА_4 дане приміщення, ніким окрім нього не використовується. Правовстановлюючі документи ОСОБА_4 на дане приміщення надати відмовився.

Актом від 07.10.2016 року , складеним головним державним виконавцем Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя у Запорізькій області ОСОБА_2, за участю представника стягувача, встановлено, що боржник ОСОБА_3 за адресою виселення відсутній, потрапити в приміщення не можливо, двері зачинені, виконавчі дії відкладені для вирішення питання, щодо примусового входження.

10.11.2016 року головним державним виконавцем Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя у Запорізькій області ОСОБА_2, за участю боржника ОСОБА_3, було складено акт про те, що 10.11.2016 року на особистий прийом держаного виконавця зявився ОСОБА_3, який пояснив, що приміщення, з якого його виселяють, він давно звільнив і ним не користується. Також державний виконавець повідомив боржника про заборону користування приміщенням.

11.11.2016 року головним державним виконавцем Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя у Запорізькій області ОСОБА_2 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв»язку з повним фактичним виконанням згідно виконавчого документа на підставі п.9 ч.1 ст. 39, ст.. 40 Закону України «Про виконавче провадження» .

Відповідно до частини 1 ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про його виселення. У разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

За змістом частини 2 вказаної статті державний виконавець призначає день і час примусового виселення, про що письмово інформує боржника. Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем.

Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника не є перешкодою для його виселення.

Відповідно до ч.3 ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Статтею 39 Закону України визначені підстави для закінчення виконавчого провадження, зокрема, за змістом п. 9 ч.1 ст. 39 вказаного Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Аналіз зазначених норм чинного законодавства , та встановлені судом обставини справи, дають суду підстави дійти до висновку , що в порушення вимог ч. 1 ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» , державний виконавець, у строк після 10.09.2016, тобто, після закінчення строку, визначеного боржнику для самостійного виконання судового рішення про виселення, не перевірив виконання боржником рішення про його виселення належним чином, про що свідчить акт від 07.10.2016 року , яким встановлено , що боржник ОСОБА_3 за адресою виселення відсутній, потрапити в приміщення не можливо, двері зачинені, виконавчі дії відкладені для вирішення питання, щодо примусового входження, крім того, після цього, пославшись лише на пояснення боржника, надані державному виконавцю в приміщенні ВДВС , виніс оскаржувану постанову.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами стягувача про те, що оскаржувана постанова є неправомірною та підлягає скасуванню, і з урахуванням положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» слід зобовязати головного державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 вжити передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи щодо примусового виконання виконавчого документу у визначений Законом України «Про виконавче провадження» строк та порядок.

Щодо строку звернення зі скаргою, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Стягувачем доведено, що про порушення своїх прав він дізнався при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження 27.12.2017 року, тобто, строк звернення до суду ним не пропущено , а отже вказаний строк поновленню не підлягає.

Доводи державного виконавця щодо надсилання копії оскаржуваної постанови стягувачу , не доводять факту отримання вказаної постанови , та не спростовують встановлених судом обставин.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області на дії головного державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 , заінтересовані особи ОСОБА_3, ВАТ «Запорізькій сталепрокатний завод» задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 від 11.11.2016 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 52034774.

Зобовязати головного державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 вжити передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи щодо примусового виконання виконавчого документу - виконавчого листа № 6/331/25/14; 331/275/14-ц; 2-628/10 виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 20.02.2014 року про виселення ОСОБА_3 ( 69063 м. Запоріжжя, пр . Леніна, 36 кв. 32) з самовільно зайнятого підвалу (складу) літ. В, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна (Соборний), 38 у визначений Законом України «Про виконавче провадження» строк та порядок.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: О.Є. Жукова

26.03.2018