набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/371/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2018 р.

Чаплинський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді - Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судових засідань - Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чаплинка, Херсонської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Чаплинського управління юстиції Херсонської області про встановлення факту народження дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у пологовому будинку №2 м.Севастополя, АР Крим вона народила дитину: сина ОСОБА_3, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження серії 67 №168698 від 20.11.2011 року, які були видані Севастопольським пологовим будинком №2, АР Крим .

Просить суд встановити факт народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4, місце народження - місто Севастополь, Автономної Республіки Крим, у батьків - мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, батько - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України.

В судове засідання заявниця не з'явилися, в своїй заяві просив справу розглянути за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції в Херсонській області у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК, суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_1. На підтвердження цієї обставини заявником надано копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_2, виданого Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі АР Крим.

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1, виданого Гусятинським РС УДМС України в Тернопільській області ОСОБА_4 є громадянином України. Має зареєстроване місце роживання: АДРЕСА_1.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі 11.10.2008 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали шлюб 11.10.2008 року, актовий запис №785 від 11.10.2008 року.

Заявницею на підтвердження факту народження сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 надано медичне свідоцтво про народження, виданого пологовим будинком №2, АР Крим від ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідно до якого у ОСОБА_2 народився син: ІНФОРМАЦІЯ_4 хлопчик ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1. ст.144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, яка народилася на території України від іноземця і особи без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства того з батьків, який є іноземцем, є громадянином України.

Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземці та осіб без громадянства», посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно дост. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 4, 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення та про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Lоizidou v. Тиrкеу», «Сургus v. Тиrкеу»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Моzег v. Thе Republicof Moldova and Russia», «Ilasuаnd Оthers v. Моldovа and Russia») де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacasе), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

В судовому засіданні встановлено, що заявниця перебуває у шлюбі з 11.10.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі. Від шлюбу у заявниці народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. Заявник не може отримати від закладу охорони здоров'я, що створений за законодавством України документ встановленої форми про народження дитини - ОСОБА_3 та на його підставі зареєструвати народження дитини.

Таким чином, враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження дитини для реалізації майнових та особистих немайнових прав, як для заявниці, так і для новонародженої дитини, суд вважає можливим, як виняток, прийняти до уваги медичні документи, видані лікарняними закладами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, які підтверджують факт народження на тимчасово окупованій території України, в м. Севастополь, Автономної Республіки Крим, Україна, сина - ОСОБА_3, який народився, ІНФОРМАЦІЯ_4.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_2 в повному обсязі та задовольнити вимоги про встановлення факту народження їх сина ОСОБА_3 у судовому порядку, що є підставою для державної реєстрації народження органом державної реєстрації актів цивільного стану.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 234, 235, 256, 208, 213, 257-1 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Чаплинського управління юстиції Херсонської області про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження - ОСОБА_3, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4, місце народження - м.Севастополь, АР Крим, мати - ОСОБА_2, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько - ОСОБА_4, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у місті Севастополі, актовий запис №785 від 11.10.2008 року..

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження не зупиняє його виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко