Справа №563/110/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2018 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Степанюк Л.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду позовом, вказуючи, що вироком Корецького районного суду Рівненської області від 20 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2, отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лобної кістки справа, забою головного мозку легкого ступеню, гемосинусу праворуч, забійної рани правої надбрівної дуги, правобічнїї параорбітальної гематоми, забоїв обох плечових суглобів, які у своїй сукупності за єдиним механізмом виникнення відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, по критерію довготривалості розладу здоров'я, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Злочинними діями відповідач наніс йому значну моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю, душевних стражданнях, був порушений нормальний спосіб життя.

А тому, просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просить їх задовільнити. Також суду повідомив, що протиправні дії відповідача, спричинили негативні зміни в житті, а саме тимчасову відірваність від активного соціального життя, порушення сну, дратівливість, нервозність. Крім того, змушений докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав. Наразі ще проходить курс лікування, на потрібні кошти. Протягом судового розгляду кримінального провадження та по сьогоднішній день відповідач жодного разу не перепросив за вчинене.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, оскільки злочину щодо позивача не вчиняв, вирок суду вважає незаконним. Разом з тим, даний вирок ним не оскаржувався, оскільки пропустив строки на його оскарження. В задоволенні позову просив відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Вироком Корецького районного суду Рівненської області від 20 грудня 2017 року, ОСОБА_2 визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання 1 рік обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік. Вирок набрав законної сили.

ОСОБА_2 визнано винуватим в тому, що 19 червня 2016 року близько 22 год. 00 хв. перебуваючи біля приміщення магазину «Продукти», що знаходиться в с.Щекичин Корецького району Рівненської області, ОСОБА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин схопив ОСОБА_1 за шию, поваливши на асфальт, умисно наніс не менше трьох ударів кулаками обох рук в область голови.

В результаті чого, ОСОБА_2 заподіяв ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді перелому лобної кістки справа, забою головного мозку легкого ступеню, гемосинусу праворуч, забійної рани правої надбрівної дуги, правобічної параорбітальної гематоми, забоїв обох плечових суглобів, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоровя.

Наведені у вироку обставини щодо вчинення злочину відповідачем ОСОБА_2 відносно заподіяння ним шкоди позивачу в результаті встановлених вироком тілесних ушкоджень доказуванню з огляду на ч.6 ст.82 ЦПК України не підлягають, а є обовязковим для суду, що розглядає справу про наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок.

Відповідно до ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Конституція України визначає життя і здоровя людини найвищою соціальною цінністю (ст.3).

Позивач, в результаті протиправних дій отримав тілесні ушкодження (середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя), які позбавили його активного соціального життя, переніс фізичний біль, який йому був спричинений як під час нанесення тілесних ушкоджень, так і біль і у реабілітаційний період, неможливість виконувати фізичну роботу, страждання з приводу дискомфорту,нестійкий настрій, нервовість, порушення сну, пригніченості, зміна звичного способу життя.

У звязку із чим, тимчасово втрачено певні соціальні звязки і контакти, а також протиправність поведінки щодо нього полягало в загрозі здоровю, перенесення стресової ситуації, розпач та душевна травма.

За таких обставин суд вважає, що в даному випадку наявні передбачені законом підстави для відшкодування моральної шкоди, оскільки шкода завдана здоровю позивача в результаті винних неправомірних дій саме відповідача.

З врахуванням тяжкості отриманих позивачем тілесних ушкоджень та тривалість його лікування, глибини душевних страждань, яких позивач зазнав у звязку з неправомірними діями відповідача, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5 000 грн., завданої внаслідок вчинення злочину.

Посилання позивача на те, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень він ще й досі проходить курс лікування, не можна взяти до уваги при визначенні розміру грошової суми на відшкодування моральної шкоди, так як докази, які б підтверджували дану обставину, позивачем суду не надано.

Згідно із ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.12, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання Рівненська область, Корецький район, с.Щекичин, вул.Центральна, 19, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1, місце проживання Рівненська область, Гощанський район, с.Липки, вул.Молодіжна, 8 на відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 (пять тисяч) грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 587 (п'ятсот вісімдесят сім) грн. 33 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.15.5 Розділу ІІІ Перехідних положень ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається через Корецький районний суд Рівненської.

С у д д я :