Справа № 344/8974/17
Провадження № 22-ц/4808/296/18
Головуючий у 1 інстанції Шишко О. А.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Фран ківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів Девляшевського В.А., Пнівчук О.В.

секретаря Мельник О.В.,

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Богородчанського районного суду від 03 вересня 2018 року під головуванням судді Шишко О.А.,

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року позивач звернувся в суд з даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 916 093,90 гривень та судові витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 лютого 2008 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 81, за умовами якого банк зобов'язувався надати ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі 20 000,00 доларів США на строк до 20 лютого 2018 року.

Позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Банк виконав свої зобов'язання, надавши позичальнику у кредит грошові кошти, проте ОСОБА_2 належним чином не виконував умови договору, в зв'язку з чим станом на 24 березня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 916 093,90 грн., а саме: за кредитом - 17 546,41 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 456 470,99 грн.; за відсотками - 14 873,94 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 394 924,72 грн.; за комісією -2 082,24 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 55 286,50 грн. 17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшло право грошової вимоги до боржника ОСОБА_2 за кредитним договором № 81 від 26 лютого 2008 року. Просив позов задовольнити.

Рішенням Богородчанського районного суду від 03 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник ТОВ «Кредитні ініціативи» подав апеляційну скаргу, у якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права, його висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, щодо пропуску позивачем строку позовної давності та не звернув уваги про переривання такого строку, внаслідок подання у квітні 2016 року позову про стягнення заборгованості. Висновок суду про те, що залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності є необґрунтованим, оскільки поняття зупинення та переривання мають різне змістове значення та відрізняються за своїми правовими наслідками та не пов'язані між собою.

Вважає, що позивач скористався своїм правом повторного звернення до суду з тим самим позовом після залишення його без розгляду. Строк позовної давності ним не пропущено, оскільки з моменту останнього платежу по дату останнього звернення до суду існувало ряд підстав для переривання строку позовної давності, що призводило до початку відрахування таких строків заново.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що доводи апелянта не є обґрунтованими, тому просив відмовити у задовленні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, який доводи апеляційної скарги підтримав, представника відповідача, який заперечив доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

За статтею 367 ЦПК, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 лютого 2008 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_2 уклали договір про іпотечний кредит № 81, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредитні кошти у розмірі 20000,00 доларів США зі сплатою 11,5 % річних та кінцевим терміном повернення кредиту і відсотків за ним - не пізніше 20 лютого 2018 року для придбання у власність нерухомості.

30 червня 2009 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) та ОСОБА_2 уклали Договір № 1 про внесення змін та доповнень до Договору про іпотечний кредит № 81 від 26 лютого 2008 року, а 04 жовтня 2010 року - Договір про внесення змін та доповнень № 2 до Договору про іпотечний кредит № 81 від 26 лютого 2008 року.

За умовами даних договорів позичальник зобов'язався щомісячно погашати кредит у відповідності до графіку погашення кредиту (додаток № 1), який є невід'ємною частиною укладеного Договору про іпотечний кредит № 81 від 26 лютого 2008 року та внесених змін та доповнень до нього.

Банк виконав свої зобов'язання, надавши позичальнику у кредит грошові кошти.

Між публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» 17 грудня 2012 року укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги до боржника ОСОБА_2 за кредитним договором № 81 від 26 лютого 2008 року перейшло до ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконував умови договору, в зв'язку з чим станом на 24 березня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 916093,90 грн., а саме: за кредитом - 17546,41 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 456470,99 грн.; за відсотками - 14873,94 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 394924,72 грн.; за комісією -2082,24 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 55286,50 грн.

Зі списку згрупованих поштових відправлень № 3004 та поштової квитанції від 26 квітня 2013 року (а.с.229-231) вбачається, що ТОВ «Кредитні ініціативи» направило на адресу відповідача повідомлення про усунення порушень, вимогу про добровільне виселення, в якій вимагало від позичальника у строк протягом 30 календарних днів з моменту надіслання цієї вимоги достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні санкції. Також ТОВ «Кредитні ініціативи» додатково зазначило, що у разі невиконання цієї вимоги, ТзОВ «Кредитні ініціативи» розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України "Про іпотеку" шляхом подачі до суду позову про звернення стягнення на заставне майно чи вчинення виконавчого напису нотаріуса.

10 липня 2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 19 серпня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2013 року у справі № 338/1265/13-ц (а.с. 126-128, 129-132) за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 81 від 26 лютого 2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння та майнові права на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що по АДРЕСА_1

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулося в суд з даним позовом до ОСОБА_2 з пропуском трирічного строку на його пред'явлення.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів та вважає його обґрунтованим.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Стаття 266 ЦК України встановлює, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що сторони кредитного договору встановили, як строк дії договору, так і строки виконання зобов'язань шляхом внесення щомісячних платежів.

Згідно з пунктом 5.3.2 Договору про іпотечний кредит № 81 від 26 лютого 2008 року Банк має право вимагати від Позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати в повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, суму неустойки і збитків, передбачених цим договором, у випадках, якщо: Позичальник не виконав у строк свої обов'язки по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за користування кредитом; Позичальником порушений графік погашення заборгованості за кредитом (додаток № 1 до цього договору); Позичальником непогашені проценти за користування кредитом у строк, встановлений цим Договором.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Таким чином, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто строку виконання зобов'язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює визначення моменту початку перебігу строку позовної давності.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 09 листопада 2016 року у справі № 6-2251цс16.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що пред'явивши позов про звернення стягнення на предмет іпотеки, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня після подання позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 07 червня 2017 року у справі № 6-298цс17.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ТОВ «Кредитні ініціативи», відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, пред'явивши до суду вимогу до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, застосувало своє право дострокового повернення заборгованості за кредитним договором та змінило строк виконання основного зобов'язання в повному обсязі, який почався з наступного дня після подання позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто з 11 липня 2013 року.

Доводи апелянта, що перебіг позовної давності перервався внаслідок подання у квітні 2016 році позову до суду про стягнення заборгованості, який ухвалою Богородчанського районного суду від 04.04.2017 року залишено без розгляду (а.с.200), колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до ч.1 ст. 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу строку позовної давності.

Апеляційний суд вважає, що перебіг позовної давності за вимогами позивача про стягнення заборгованості у даній справі почався з 11 липня 2013 року. ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором 11 липня 2017 року, що вбачається з відтиску штемпеля поштового відділення на конверті (а.с. 54), тобто з пропуском трирічного строку на його пред'явлення.

З огляду на вищенаведене, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності є законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 - 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» залишити без задоволення, а рішення Богородчанського районного суду від 03 вересня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.12.2018 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: В.А. Девляшевський

О.В. Пнівчук