Справа № 675/1848/17
Провадження № 2/675/37/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ДОДАТКОВЕ)

"27" березня 2018 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Трасковського С.Л., за участю секретаря судового засідання Ящука О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізяслав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21.03.2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування відмовлено.

Однак при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про судові витрати.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить із наступного.

Судом обєктивно встановлено, що відповідачем та її представником подано до матеріалів справи в судовому засіданні заяву про стягнення судових витрат від 21.03.2018 року, розрахунок суми судових витрат, понесених відповідачем ОСОБА_2 у справі №675/1848/17 за позовом ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування, від 21.03.2018 року, розрахунок суми гонорару за надану професійну правничу допомогу від 21.03.2018 року, якими визначено загальну суму гонорару адвоката в розмірі 5600 грн.

Також представником відповідача надано суду договір про надання правової допомоги від 13.11.2017 року та ордер серії РН-563 №019, які долучені судом до матеріалів справи.

Пунктом 3 частини 1 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до судових витрат.

Визначення розміру витрат та порядок їх розподілу між сторонами здійснюється на підставі ст.ст.137, 141 ЦПК України.

Частиною 1 ст.137 ЦПК України встановлено, що витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави.

Пунктом 1 частини 2 статті 137 ЦПК України передбачено необхідність розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

В судовому засіданні, яке відбулось 13.02.2018 року, судом, при встановленні особи представника відповідача ОСОБА_3, було досліджено документи, що підтверджують право останньої на зайняття адвокатською діяльністю.

Пунктом 1.1. договору про надання правової допомоги від 13.11.2017 року, укладеного між адвокатом ОСОБА_3 та ОСОБА_2, адвокат взяла на себе обовязок в порядку та на умовах, визначених договором, надавати правову допомогу ОСОБА_2 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування. Пунктом 1.2. вказаного договору визначено перелік послуг, які надає адвокат ОСОБА_3 клієнту ОСОБА_2, в тому числі надання консультацій і розяснень з правових питань, складення заяв, позовних заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво інтересів клієнта в судах.

Вартість і порядок оплати послуг адвоката визначено в п.3.1. даного договору, яким встановлено, що обсяг і вартість наданої правової допомоги визначається у відповідному Розрахунку.

Згідно розрахунку суми гонорару за надану професійну правничу допомогу від 21.03.2018 року, підписаного адвокатом ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2, вартість гонорару адвоката складає 5600 грн., в тому числі за консультації правового характеру, вивчення матеріалів справи, підготовка заперечення на позовну заяву ОСОБА_1, представництво в Ізяславському районному суді Хмельницької області.

Вирішуючи питання про обґрунтованість розміру даних витрат суд виходить із наступного.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України визначено критерії, за якими визначається співмірність витрат на оплату послуг адвоката.

Однак, частиною 5 даної статті визначено, що зменшити розмір судових витрат суд може лише за клопотанням іншої сторони та за умови невідповідності таких витрат критеріям, що визначені у ч.4 ст.137 ЦПК України (тобто одночасно за наявності двох вищевказаних умов).

Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України, обов'язок доведення співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Ні позивачем, ні її представником будь-яких заперечень чи клопотань про зменшення розміру судових витрат не заявлялось, хоча таке право розяснювалось судом в судовому засіданні.

За таких обставин суд не вправі з власної ініціативи вирішувати питання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність, оскільки такі дії суду будуть свідчити про порушення принципу змагальності сторін, що визначений ст.ст.12, 81 ЦПК України.

Разом з тим, відповідно до приписів ч.3 ст.141 ЦПК України суд, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, має врахувати, крім іншого, чи є розмір таких витрат обґрунтованим.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України, витрати на правничу допомогу адвоката визначаються, в тому числі на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Відповідно до розрахунку, який є невідємною частиною договору про надання правової допомоги від 13.11.2017 року, та вказує на існування певної домовленості між сторонами, адвокат ОСОБА_3 та клієнт ОСОБА_2 погодили погодинну форму гонорару адвоката. Розмір гонорару за одну годину роботи адвоката становить 700 грн.

За прийняття участі в судових засіданнях в Ізяславському районному судді Хмельницької області сторони визначили розмір гонорару адвоката в сумі 4200 грн., виходячи з кількості витраченого часу 6 годин.

Тривалість судових засідань підтверджується протоколами судових засідань від 13.02.2018 року (3 год. 46 хв.), від 12.03.2018 року (1 год. 31 хв.), від 21.03.2018 року (1 год. 26 хв.). У зазначених судових засіданнях адвокат ОСОБА_3 приймала участь.

В той же час відповідачем та її представником не подано суду доказів щодо надання послуг адвокатом в сумі 1400 грн. (350 +1050) з приводу консультування правового характеру, вивчення матеріалів справи, а також підготовки заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 Тобто в справі відсутні докази, які підтверджують факт надання таких послуги адвокатом ОСОБА_3 та прийняття їх ОСОБА_2, як сторонами договору про надання правової допомоги від 13.11.2017 року. Таким чином відповідачем не підтверджено витрати в сумі 1400 грн. на правничу допомогу.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що відповідачем та її представником подані необхідні документи на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в сумі 4200 грн.

Судові витрати повязані із розглядом справи покладаються на позивача у разі відмови у позові (п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України).

А тому, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд не вирішуючи питання про їх співмірність, вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача понесені та належним чином підтверджені судові витрати на правничу допомогу в сумі 4200 гривень.

Разом з тим, в звязку із відмовою ОСОБА_1 в задоволенні позову, підстав для розподілу понесених позивачем судових витрат у вигляді судового збору, немає.

Керуючись ст.ст.131, 137, 141, 265, 270 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Стягнути з позивача ОСОБА_1, НОМЕР_1, виданий Острозьким РВ УМВС України в Рівненській області 29.05.2000 року, податковий номер НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, НОМЕР_3, виданий Острозьким РВ УМВС України в Рівненській області 13.02.1998 року, податковий номер НОМЕР_4, адреса: Рівненська область, м.Острог, вул.Драгоманова, 6, 4200 (чотири тисячі двісті) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27.03.2018 року.

Суддя: С.Л.Трасковський