Справа № 212/2562/14-ц
У Х В А Л А

04 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Козлова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Мариненко І.О.

без участі сторін розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу, -

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2018 року представник стягувача ПАТ «Криворізька теплоцентраль» ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Покровського відділу ДВС м.Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_3, яку обґрунтував тим, що на виконанні у виконавчій службі перебував судовий наказ № 212/2562/14-ц (2-н/212/886/14), виданий Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу від 25.03.2014 року про стягнення з боржника ОСОБА_4 користь ДП «Криворізька теплоцентраль» (правонаступник ПАТ «Криворізька теплоцентраль» суми боргу у розмірі 6628 грн. 63 коп. та судового збору в сумі 121 грн.80 коп., вважає, що під час виконання рішення суду (зазначеного судового наказу) державним виконавцем не вжито усіх необхідних заходів для примусового виконання судового рішення, внаслідок чого Постановою від 29.12.2017 року було повернуто виконавчий документ на підставі ст.37 ч.1 п.2 ЗУ «Про виконавче провадження». Не погоджуючись із вказаною постановою, скаржник просить суд скасувати її вважаючи неправомірною, а виконавче провадження відновити.

В судове засідання представник стягувача ПАТ «Криворізька теплоцентраль» ОСОБА_2 не зявився, надавши письмову заяву про розгляд скарги без участі скаржника, підтримав свої вимоги.

Представник Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції (державний виконавець Журавель О.О.) до суду не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суду не повідомив, будь яких заперечень або пояснень щодо скарги суду на час розгляду справи не надав.

Боржник за виконавчим провадження ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась судом, про причини неявки суд не повідомила. Її неявка згідно ч.2 ст.450 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи (скарги) встановив, що 25.03.2014року суддею Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_5 видано судовий наказ 212/2562/14-ц (2-н/212/886/14), про стягнення з ОСОБА_4 на користь Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» заборгованості в сумі 6628,63 гривень та судовий збір в сумі 121,80 гривень.

Постановою державного виконавця Покровського ВДВС м.Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 29.12.2017 року у виконавчому провадженні №53126893 зазначений судовий наказ повернуто стягувачу через відсутність у боржника майна в межах суми боргу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: - з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

- за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

- накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Окрім того, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право: встановити майно боржника, яке знаходиться в інших осіб, а також майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб (ст. 53 Закону); отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або У стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком (п. 21 ч. 3 ст. 18 Закону); провести перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження, а у подальшому здійснювати таку перевірку не рідше ніж один раз на три місяці (ч. 8 ст. 48 Закону).

Частиною 1 ст.36 зазначеного вище Закону передбачено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

На підставі ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Згідно ст.41 Закону у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.

Суд при вирішенні даної скарги також керується нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., яка була ратифікована Україною 17.07.1997р., а також розясненнями наданими Європейським судом з прав людини.

В світлі практики Європейського суду з прав людини, виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції та ст.1 протоколу 1 Конвенції.

Проте, державним виконавцем не було надано до суду будь яких підтверджень своїх дій, направлених на виконання судового наказу № 212/2562/14ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ДП «Криворізька теплоцентраль» заборгованості і тому скарга підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 18, 76-81, 260, 353, 447, 448, 450, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» на дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області -задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови від 29.12.2017 року про повернення виконавчого документу (судового наказу № 2н/212/886/14 від 25.03.2014 р.).

Скасувати постанову державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 29 грудня 2017 року у виконавчому проваджені ВП № 53126893 про повернення виконавчого документу стягувачу.

Відновити виконавче провадження з примусового виконання судового наказу 212/2562/14-ц (2-н/212/886/14) від 25.03.2014р., виданого Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 на користь ДП «Криворізька теплоцентраль» ( правонаступник ПАТ «Криворізька теплоцентраль» боргу в сумі 6750 грн. 43 коп.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ю. В. Козлов