Справа № 203/2913/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Дикаленко А.В.

за участю позивачки - ОСОБА_1

представника позивачки - ОСОБА_2

відповідачки - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1, отримала постанову нотаріуса від 24.10.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності спадкодавця на це майно. Посилаючись на те, що в неї є лише копія свідоцтва про право власності померлої матері на частку квартири АДРЕСА_1, а оригінал останнього знаходиться у відповідачки, яка утримує його у себе та відмовляється надавати його нотаріусу, чим чинить перешкоди в реалізації спадкових прав, позивачка просила суд визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої матері ОСОБА_3

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні визнала позов та не заперечувала поти його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачка є рідною донькою ОСОБА_3 та матір'ю відповідачки ОСОБА_3

Після реєстрації шлюбу 28.12.2010 року змінила дошлюбне прізвище з ОСОБА_3 на прізвище чоловіка ОСОБА_3.

В подальшому відповідно до свідоцтва про зміну імені змінила ім'я та прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1. По батькові було залишено без змін - ОСОБА_1.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 20.12.1996 року вбачається, що позивачці, її доньці ОСОБА_3 та померлому спадкодавцю ОСОБА_3 на праві спільної власності належала квартира АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

За життя останньої було складено заповіт, посвідчений нотаріально 11.05.2007 року, за яким ОСОБА_3 заповідала грошові вклади з належними до них відсотками та компенсаціями у відділені Ощадбанку України, а також належну їй квартиру АДРЕСА_2, відповідачці ОСОБА_3

24.10.2012 року, тобто у встановлений законом шестимісячний строк, позивачка звернулась до Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою по прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_3, у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Постановою нотаріуса від 24.10.2017 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину законом, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, що посвідчує право власності померлого спадкодавця на зазначену вище квартиру.

Також з матеріалів справи вбачається, що позивачка зверталась до органу приватизації в особі Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з приводу отримання дублікату правовстановлюючого документу на спадкову квартиру та отримала відмову у його видачі з посиланням на те, що останній може бути видано за заявою всіх співвласників квартири.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ст.ст.1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, спірна квартира АДРЕСА_1 не охоплена заповітом, а тому підлягає спадкуванню за законом на загальних підставах.

Позивачка є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після померлої матері ОСОБА_3, а тому має право на спадкування належної останній частки квартири та прийняла спадщину у встановлені законом строки шляхом подачі відповідної заяви.

Згідно ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ч.2 ст.370 ЦПК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

В судовому засіданні відповідачка визнала викладені в позовній заяві обставини, зокрема зазначивши, що дійсно оригінал свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 перебуває в неї та вона на прохання позивачки відмовлялась його надати останній, вважаючи, що він повинен зберігатись в неї, як співвласника квартири.

Також відповідачка не заперечувала щодо права позивачки на спадкування 1/3 частини зазначеної вище квартири після померлої ОСОБА_3, визнавши таким чином, рівність часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1.

За вказаних вище обставин, суд вважає, що обраний позивачкою спосіб захисту шляхом визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири є належним, позовні вимоги обґрунтованими, доведеними належними доказами та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

В зв'язку з цим, за позивачкою слід визнати право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.141 ЦПК України та враховуючи звільнення позвиачки від сплати судового збору, з відповідачки на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.369,370,1217,1218,1220,1268,1269,1270 ЦК України, ст.ст.2,4,5,10,11,12,76-81,141,258,259,263-268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом після померлої 10 травня 2012 року ОСОБА_3 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_3, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 01.09.2006 року) на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03 грудня 2018 року.

Суддя С.Ю.Казак