Справа № 749/803/16-ц
Провадження 2/242/49/18
29 січня 2018 р. м.Селидове
Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М. , за участю представника Селидівського відділу Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Менської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Комунального лікувально-профілактичного закладу «Щорська центральна районна лікарня» до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, -
Позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.
29.04.2016 р. потерпілий ОСОБА_3 надав до Щорського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області заяву про відмову від підтримання обвинувачення, закриття вказаного провадження та відсутність претензій до ОСОБА_2
Проте, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_3 упродовж 12 ліжко-днів у квітні 2016 р. перебував на лікуванні у стаціонарному відділенні Щорської ЦРЛ.
Представник позивача представник Селидівського відділу Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.
Представник позивача заступник керівника Менської місцевої прокуратури ОСОБА_4 - у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник Комунального лікувально-профілактичного закладу «Щорська центральна районна лікарня» у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі представника.
Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до п. 9 Перехідний положень ЦПК України від 03 жовтня 2017 року, що набув чинності 15 грудня 2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
На підставі цього та з урахуванням ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, у межах заявлених позовних вимог, установив наступне.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з протоколу допиту потерпілого від 12.04.2016 р. та пояснень ОСОБА_2 від 13.04.2016 р., ОСОБА_2 10.04.2016 р. завдав ножові поранення живота зліва та обох стегон ОСОБА_3 (а.с.22,25).
Згідно довідки, вартість 1 ліжко/дня в квітні 2016 р. в стаціонарному відділенні Щорської ЦМЛ становив 210,10 грн. Загальна вартість витрат на лікування ОСОБА_3 становить 2521,20 грн. (а.с.15).
Згідно наданих доказів, до теперішнього часу затрати на стаціонарне лікування потерпілого не відшкодовані.
Статтею 128 КПК України передбачено, що цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину.
Згідно із ч. 2 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіка Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Пунктами 1,2,3 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 15.07.1993 року передбачено, що кошти, витрачені закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат. Сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.
Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого, або інших документів які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.
Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора.
У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки позовна заява подана до суду 10.08.2016 р., то з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1378,00 грн.
Відповідно до ст. ст. 133, 141, 264, 265, 280, 281 ЦПК України, ст. 1206 ЦК України, суд -
Позов заступника керівника Менської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Комунального лікувально-профілактичного закладу «Щорська центральна районна лікарня» до ОСОБА_2 про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочину задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.
Суддя