Справа № 758/300/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Войтенко Т. В. ,
за участю секретаря судового засідання Дідук С. В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною 3 років, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на своє утримання до досягнення трьох років дитиною ОСОБА_4 , 2015 р.н., у розмірі 1/6 частини заробітної плати відповідача.
Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 09.11.2013 року уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 .. Від шлюбу народились доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Посилалася на те, що сімейне життя не склалося, рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19.12.2017 року шлюб між сторонами було розірвано, а з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку.
Позивачка вказує, що з серпня 2016 року на даний час проживає з дітьми м. Чернігові, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років, а відтак має право на матеріальну допомогу від колишнього чоловіка.
Зазначає, що відповідач є працездатною особою, працевлаштований та має достатні доходи для сплати аліментів на її утримання, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/6 частина його заробітної плати (доходів), до досягнення дитиною 3 років, а також просила стягнути на її користь судові витрати, понесені нею на оплату правової допомоги.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Також просила стягнути з відповідача на користь позивачки 2700 грн. судових витрат. До суду надала акт прийому-передачі виконаних робіт та оригінал квитанції на вказану суму.
Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Надав відзив на позовну заяву, у якому вказував на те, що не має можливості надавати матеріальну допомогу колишній дружині ОСОБА_3 , оскільки сплачує аліменти на утримання їхніх спільних дочок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у розмірі1/3 частини його доходів, а також сплачує аліменти на утримання дочки ОСОБА_9 , народженої від попереднього шлюбу з ОСОБА_10 , у розмірі 1/6 частини його заробітку. Також у відзиві на позовну заяву категорично заперечував обставини, на які посилається позивака, як на підставу своїх вимог та передумов звернення до суду з даним позовом.
Відповідь на відзив позивачкою та її представником не подавалася.
Суд, вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.
В судовому засіданні встановлено, що з 09.11.2013 року позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 19.12.2017 р.
Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.29-30).
На утримання доньок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідач ОСОБА_2 сплачує аліменти у розмірі 1/3 частини його доходів (заробітку), які стягуються з нього на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 13.02.2018 р. через Подільський районний відділ ДВС міста Києва ГТУЮ у м. Києві (а.с. 35-37).
Зазначені аліменти стягуються з відповідача виконавчою службою на користь позивача ОСОБА_3 із заробітної плати відповідача.
Встановлено, що відповідач є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 , за період з січня 2017 року по грудень 2017 року його дохід склав 165 311,02 грн. (а.с.39), у січні та лютому 2018 року розмір заробітної плати склав по 15061,64 грн., в березні 2018 р. - 16930,87 грн. (а.с. 45).
Попри отримання аліментів на утримання дітей, позивач по справі ОСОБА_3 ініціювала питання про стягнення з відповідача аліментів на її утримання як такої, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років.
Спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України.
Так, відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Судом встановлено, що відповідно до наказу Чернігівської регіональної державної лабораторії ветмедицини від 08.09.2015 р., ОСОБА_3 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 13 липня 2018 року (а.с. 2).
Стягнення на її утримання аліментів відповідно до ст.84 СК України можливе у випадку встановлення судом обставин про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання колишньої дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною.
Статтею 79 Сімейного кодексу України визначено, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Статтею 80 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
При вирішенні питання про матеріальну можливість відповідача надавати допомогу на утримання позивача суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що окрім спільних з позивачкою дітей - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідач має також малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 47).
За твердженням відповідача, він сплачує на утримання дочки ОСОБА_9 аліменти у розмірі 1/6 частини своїх доходів.
При цьому, відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин відповідач не надав. У даному аспекті суд критично ставиться до заяви від 20.04.2018 року ОСОБА_10 про отримання нею від відповідача аліментів на утримання дочки ОСОБА_9 , оскільки суд встановити автора даної заяви не може, заяву до справи було приєднаного за наполяганням відповідача (а.с.49).
В той же час, факт надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дочки ОСОБА_9 не заперечувався представником позивачки, а тому, вирішуючи питання про те, чи може надавати відповідач матеріальну допомогу на утримання позивача, суд виходить з того, що відповідачем сплачуються аліменти на утримання молодших дочок за судовим рішенням у розмірі 1/3 частини його доходів та надається матеріальна допомога на утримання старшої дочки ОСОБА_9 .
Відповідно до ст.128 Кодексу законів про працю України, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові.
Таким чином, матеріальна можливість надавати допомогу позивачу пов`язана з фактом отримання доходів відповідачем та загальним розміром відрахувань з його заробітної плати.
Для розрахунку відрахувань відповідача судом взято розмір заробітної плати відповідача за березень 2018 р. 16930,87 грн. При цьому, прожитковий мінімум на працездатну особу у період з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року становить 1762 грн., що складає від заробітної плати відповідача приблизно 8,15%.
Ураховуючи сплату 33,33% від заробітної плати на утримання молодших дочок, суд вважає за можливе стягнення 8,15% від заробітної плати на утримання колишньої дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років.
Відповідно, до максимально допустимої частки 50% залишається 8,52 %, що становить від заробітної плати відповідача 1841,80 грн., яка може припадати на матеріальну допомогу дочці ОСОБА_9 .
З урахуванням того, що розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років (саме такого віку дочка ОСОБА_9 ) складає 1860 грн., частка на утримання старшої дочки Софії навіть при здійсненні відрахувань на користь позивачки у розмірі 8,15% буде такою, що відповідає прожитковому мінімуму на її утримання.
На підставі проведених розрахунків, суд прийшов до висновку, що розмір заробітної плати відповідача дозволяє стягнення з нього 8,15% від його заробітної плати на користь позивача, що не звужує прав дітей відповідача отримувати від нього аліменти у розмірі, не меншому від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також не порушує його права на стягнення з нього частки, що не перевищує розмір 50% від його доходів.
За таких обставин, вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь 1/6 (16,67%) частини доходів відповідача не можуть бути задоволені в повному обсязі, та підлягають задоволенню частково у розмірі 8,15% від його доходів (заробітку).
З урахуванням дати звернення до суду з позовом про стягнення аліментів та дати досягнення дитиною 3 років, аліменти на користь позивача підлягають стягненню за період з 9 січня 2018 року по 13 липня 2018 року включно.
Щодо розподілу судових витрат, слід зазначити наступне. Позивач за вимогами про стягнення аліментів мав пільги по сплаті судового збору відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 704,80 гривень судового збору.
З приводу вимог щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу слід зазначити наступне.
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Разом з тим, позивачем та її представником не надано суду детального розрахунку суми плати за надану правову допомогу, відсутнє посилання на кількість витрачених годин, до витрат на правову допомогу включено витрати на проїзд, при цьому не надано суду доказів про його вартість.
З урахуванням зазначеного, у стягненні 2700 грн. витрат на правову допомогу слід відмовити.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 3, 21, 24, 80, 84 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 12, 76, 81, 133, 137, 141, 222, 223, 258, 264, 265, 273, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною 3 років - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , місце роботи: Військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) аліменти на її утримання в розмірі 8,15% від заробітної плати (доходів) ОСОБА_2 , які стягувати за період з 9 січня 2018 року по 13 липня 2018 року включно.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , місце роботи: Військова частина НОМЕР_1 ) у дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень.
В задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів в більшому розмірі, а також у стягненні з відповідача 2700 грн. судових витрат позивачу - відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лишу вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 22 травня 2018 року.
Суддя Т. В. Войтенко