Єдиний унікальний номер 229/547/18
Номер провадження 2/229/296/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Гонтар А.Л.

при секретарі Костенко В.М.

ОСОБА_1

за участі представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суда м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства 'Українська залізниця', третя особа регіональна філія "Донецька залізниця" структурний підрозділ "Донецька дирекція залізничних перевезень" виробничий підрозділ "Станція Ясинувата" про стягнення одноразової матеріальної допомоги у зв'язку з народженням дитини, компенсації за невикористану відпустку,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_3 16 лютого 2018 року звернулась до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства 'Українська залізниця' про стягнення одноразової матеріальної допомоги у зв'язку з народженням дитини, компенсації за невикористану відпустку .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 17 травня 2011 року вона була прийнята на посаду оператора з оброрблення перевізних документів у виробничий підрозділ "Станція Ясинувата" структурного підрозділу "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії ПАТ "Укрзалізниця". 10 березня 2017 року позивач народила дитину. Згідно наказу від 20 квітня 2017 року структурним підрозділом "Донецька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії ПАТ "Укрзалізниця" за рахунок підприємства на користь позивачки повинна бути виплачена одноразова матеріальна допомога у зв'язку з народженням дитини в розмірі п'яти середньомісячних заробітних плат. Однак на даний час допомога позивачці не виплачена. Тому позивач звернулася до суду за захистом своїх порушених прав та просить стягнути з відповідача на її користь невиплачену матеріальну допомогу та компенсацію за невикористану відпустку.

Ухвалою Дружківського міського суду від 21 лютого 2018 року провадження по справі було відкрито та справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 12 березня 2018 року (а.с.31)

Позивач ОСОБА_3, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги відтримала, наполягала на задоволенні позову, просила справу розглянути без її участі (а.с. 28).

Представник відповідача ПАТ "Українська залізниця" за довіреністю від 02 листопада 2017 року ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що практично вся залізнична мережа регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» знаходяться в зоні проведення АТО. Крім того, відповідно до Рішення ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України» у зв'язку з відсутністю первинної документації на підконтрольній Україні території нарахування заробітної плати після 15 березня 2017 року не відбувалося. Блокування єдиної бухгалтерської системи "Фобус" для нарахування та перевірки заробітної плати не дає можливість здійснити перевірку та остаточний розрахунок допомоги при народженні дитини. Саме ця обставина ускладнила проведення розрахунку з позивачем.

Згідно листа від 22.12.2017 року № НФ Дон Філія - 2012/2423 регіональною філією "Донецька залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" затверджено порядок проведення остаточного розрахунку з працівниками структурних підрозділів "Донецька дирекція залізничних перевезень". Сформовано робочу комісію для опрацювання первинних документів. Питання щодо опрацювання пакету документів для нарахування позивачці допомоги при народженні дитини, який надійшов від неї до Дирекції у липні 2017 року, на даний час розглядається робочою комісією. Тільки після розглядання наданого пакету документів буде прийнято рішення про підтвердження та виплату допомоги ОСОБА_3 Просить в позові відмовити.

Представник третьої особи Регіональна філія "Донецька залізниця" структурний підрозділ "Донецька дирекція залізничних перевезень" виробничий підрозділ "Станція Ясинувата" у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, через веб-сайт "Судова влада".

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК).

Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 08 липня 2016 року працює на посаді оператора з оброблення перевізних документів господарства перевезень структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується записом в трудовій книжці, виданій на ім'я ОСОБА_3 02 березня 2007 року (а.с. 9 зворотний бік).

10 березня 2017 року ОСОБА_3 народила дитину - ОСОБА_4, що підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про народження серії І-НО № 736155, виданого Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 24 березня 2017 року (а.с. 13).

Протоколом комісії щодо виплати разової матеріальної допомоги ОСОБА_3 у зв'язку з народженням дитини від 18 квітня 2017 року було постановлено нарахувати позивачці разову матеріальну допомогу у розмірі п'яти середньомісячних заробітних плат у зв'язку із народженням дитини згідно пункту 6.29 Колективного договору (а.с. 15) та наказом № 267/ДНД структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 20 квітня 2017 року зобов'язано підприємство сплатити ОСОБА_3 одноразову матеріальну допомогу у зв'язку з народженням дитини у розмірі п'яти середньомісячних заробітних плат за рахунок коштів підприємства у сумі 24608,35 гривень (а.с. 16).

Тобто з вказаного протоколу комісії вбачається, що п. 6.29 Колективного договору передбачено надання працівникам структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська разової матеріальної допомоги при народженні дитини. Представником відповідача даний факт у судовому засіданні не спростовано.

Стаття 9 Закону України "Про колективні договори і угоди" № 3356-XII від 01.07.1993 року зі змінами та доповненнями передбачає, що положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов'язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Колективний договір, угода зберігають чинність у разі зміни складу, структури, найменування роботодавця, від імені якого укладено цей договір, угоду. У разі реорганізації підприємства колективний договір зберігає чинність протягом строку, на який його укладено, або може бути переглянутий за згодою сторін.

Статтею 18 цього Закону передбачена відповідальність за порушення і невиконання колективного договору.

На даний час вказана матеріальна допомога позивачу не виплачена. Доказів, що заборгованість була в іншій сумі чи погашена, відповідачем ПАТ «Українська залізниця» суду не надано.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», прийнятою відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», вирішено утворити публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, у тому числі на базі Державного підприємства «Донецька залізниця» згідно додатку №1.

Також КМУ своєю постановою від 2 вересня 2015 року за №735 затвердив Статут ПАТ «Українська залізниця», відповідно до якого товариство є правонаступником усіх прав та обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

21 жовтня 2015 року в Єдиному державному реєстрі проведено державну реєстрацію ПАТ Українська залізниця «Державне підприємство Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у регіональну філію «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», та є регіональною філією даного товариства.

Факт знаходження позивача в трудових відносинах з відповідачем підтверджується записами в її трудовій книжці, наказом про надання позивачці відпустки, протоколом комісії щодо виплати ОСОБА_3 матеріальної допомоги у зв'язку з народженням дитини, наказом про надання матеріальної допомоги ОСОБА_3 у зв'язку з народженням дитини. Останній запис в трудовій книжці позивача зроблений відповідачем, при цьому ніяких виправлень щодо попередніх записів в її трудову книжку не було внесено. Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії "Донецька залізниця" є належним відповідачем у справі.

Вирішуючи справу по суті суд виходить із того, що Конституцією України, як Основним Законом, закріплено право на працю і заробітну плату, а саме у статті 43 зазначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, а саме: основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців; додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати - виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, наприклад, справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, а також справа «ОСОБА_5 Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/ «правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності.

Європейський Суд неодноразово вказував, що володінням, на яке поширюються гарантії ст. 1 Протоколу №1 є також майнові інтереси, вимоги майнового характеру, соціальні виплати, щодо яких особа має правомірне очікування, що такі вимоги будуть задоволені.

Таким чином, з огляду на те, що право людини на заробітну плату гарантоване Конституцією України, нормами КЗпП, Законам України «Про оплату праці», а позивач знаходиться з Донецькою дирекцією залізничних перевезень Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в трудових відносинах, виконувала свої трудові обов'язки в повному обсязі, а також при народженні дитини не отримала належні їй платежі, майнові вимоги позивача щодо їх отримання відповідають критеріям правомірних очікувань в розумінні практики Європейського Суду.

Відповідач не виконав своїх зобов'язань, щодо виплати позивачу матеріальної допомоги при народженні дитини в розмірі п'яти середньомісячних заробітних плат, що складає 24608,35 гривень у квітні 2017 року, тому суд вважає, що таке порушення є порушенням ст. 1 Протоколу №1.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року передбачено, що виходячи з принципу рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Крім того, суд звертає увагу на ті обставини, що структурний підрозділ «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» здійснює господарську діяльність на підконтрольній Україні території починаючі з квітня 2016 року, а матеріальна допомога позивачу призначена у квітні 2017 року.

Відповідач належними та допустимими доказами, у відповідності зі ст. 76-81 ЦПК України, не спростував відомості, наведені у документах, наданих позивачем та не надав доказів, що відомості, які відображені в них є недостовірними.

Щодо стягнення компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 4286, 52 гривні, то суд, вважає, що в цій частині позивачці слід відмовити, оскільки не надано доказів на підтвердження розміру заробітної плати позивача, що позбавляє суд можливості перевірити суму компенсації.

Дані докази позивачем не надані, представник відповідача пояснила, що відповідно до Рішення ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України» у зв'язку з відсутністю первинної документації на підконтрольній Україні території нарахування заробітної плати після 15 березня 2017 року не відбувалося. Блокування єдиної бухгалтерської системи "Фобус" для нарахування та перевірки заробітної плати не дає можливість здійснити перевірку та остаточний розрахунок. Саме ця обставина ускладнила проведення розрахунку з позивачем.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно із ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що суд задовольнив позов тільки в частині стягнення допомоги при народженні дитини, на користь держави підлягає стягненню з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 гривень.

Керуючись ст. 10,11,12,13,76,77,81,143,263,264,265 ЦПК України ( в редакції 2017 року), суд

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства 'Українська залізниця', третя особа регіональна філія "Донецька залізниця" структурний підрозділ "Донецька дирекція залізничних перевезень" виробничий підрозділ "Станція Ясинувата" про стягнення заборгованості задовольнити частково .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680 МСП м. Київ-150, вул. Тверська, 5, ) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, фактичне місце перебування за адресою: 84303, АДРЕСА_1) одноразову допомогу у зв'язку із народженням дитини у розмірі пяти середньомісячних заробітних плат, що складає 24608 (двадцять чотири тисячі шістсот вісім) грн. 35 коп.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" утримати з цієї суми податок з доходів фізичних осіб та інші обов'язкові платежі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства 'Українська залізниця' ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код ЕДРПОУ 37993783 банк отримувач ГУДКУ у м. Києві код банку отримувача 0001 код класифікації доходів бюджету 22030106 судовий збір у сумі 1600 (тисячу шістсот) грн. 00 коп..

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Апеляційний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 28.03.2018 року.

Суддя: А. Л. Гонтар