У Х В А Л А

05 квітня 2018 року

місто Київ

справа № 521/12780/16-ц

провадження № 61-15008ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 травня 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 17 січня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ОСОБА_3 про розірвання договору, стягнення майнових збитків та моральної шкоди, за зустрічною позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнових збитків та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1.) 23 лютого 2018 року звернулася з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Суд має виходити з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними лише у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об'єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, однак доказів поважності пропуску строку не надає.

З урахуванням наведеного ОСОБА_1 необхідно надати докази поважності причин пропуску процесуального строку.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки заявником у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додано документ, що підтверджує сплату судового збору у неповному розмірі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 21 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних спав від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням в частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Згідно із частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Звертаючись до суду з первісним позовом ОСОБА_4 заявлено одну вимогу майнового характеру та дві вимоги немайнового характеру. За зустрічним позовом ОСОБА_1 заявлено одну вимогу майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру.

Сума судового збору за подачу первісного позову у цій справі за позовні вимоги немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» станом на 01 січня 2016 року, тобто 1 378,00 грн.

Сума судового збору за подачу первісного позову у цій справі за позовні вимоги майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Сума судового збору за подачу зустрічного позову у цій справі за позовні вимоги немайнового характеру становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Сума судового збору за подачу зустрічного позову у цій справі за позовні вимоги майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції станом на час подання касаційної скарги) за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Зі змісту касаційної скарги та її прохальної частини, вбачається, що особа, яка подала касаційну скаргу, порушує питання про перегляд у касаційному порядку як первісного, так і зустрічного позову.

Взявши до уваги зміст оскаржуваного судового рішення, заявнику необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду у розмірі 7 793, 28 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

З огляду на невідповідність касаційної скарги вимогам процесуального закону, чинного на момент її подання, враховуючи, що провадження за зазначеною скаргою не було відкрито, до цієї скарги мають бути застосовані правила статті 393 ЦПК України щодо повноважень суду залишати скаргу без руху.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно із частиною третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України в редакції Закону України від № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 травня 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 17 січня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ОСОБА_3 про розірвання договору, стягнення майнових збитків та відшкодування моральної шкоди, за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнових збитків та відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 05 травня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний