Справа № 214/2474/18
2/214/1849/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Усік М.О.

за участю представника третьої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про визнання права власності, покладення зобовязання, суд,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить: вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення штрафу: у розмірі 144 000, 00 гривень на підставі постанови № 6-ЮР від 12.12.2016 р. по провадженню № 53719241 від 06.04.2017р.; у розмірі 144 000, 00 гривень на підставі постанови № 5-ЮР від 12.12.2016 р. по провадженню № 53719388 від 06.04.2017р.; у розмірі 16 840, 00 гривень на підставі постанови № 11-ЮР від 10.05.2017 р. по провадженню № 54322616 від 17.07.2017р.

В обґрунтування заяви вказав наступне. 19 квітня 2018 року, він, позивач, звернувся до суду м. Кривого Рогу з позовом до виконкому Саксаганської районної у місті ради, третя особа відділ з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради про визнання права власності на виробничий комплекс будівельних матеріалів та виробів, за адресою м. Кривий Ріг, вул. Коломойцівська буд. 15а та покладення зобовязання на відділ з питань державного архітектурно-будівельного нагляду виконкому Криворізької міської ради провести реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації.

В обґрунтування позовних вимог, посилається, що відділ з питань державного архітектурно-будівельного нагляду виконкому Криворізької міської ради фактично поставив під сумнів як право власності, так і прийняття в експлуатацію обєкту - виробничого комплексу будівельних матеріалів та виробів, за адресою м. Кривий Ріг, вул. Коломойцівська буд. 15а; складові частини обєкту нерухомого майна: будівля гос. приміщень А-1, площею 65,9 кв.м.; майстерня, Ж, площа 72 кв.м.; адміністративно-побутова будівля, 3-1, площа 131,5 кв.м; гараж наземний на 4 грузових автомобіля, И, площа 162 кв.м.; установка по виробництву асфальту І установка по виробництву асфальту IV; протипожежний резервуар, III; складський майданчик, П; складський майданчик, V; огорожа, ворота, №1,2, в звязку з тим, що 28.11.2016 року головними спеціалістами відділу з питань державного архітектурно-будівельного нагляду виконкому Криворізької міської ради ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з п. 7 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 необхідності проведення перевірки достовірності даних, наведених у декларації про початок виконання будівельних робіт, на підставі наказу відділу з питань державного архітектурно-будівельного нагляду виконкому Криворізької міської ради від 21.11.2016 року № 37 «Про проведення позапланової перевірки», направлення для проведення позапланової перевірки № 37 від 22.11.2016р. та ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.11.2016р. по справі № 201/16316/16-К проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ФОП ОСОБА_2, а саме: «самовільне будівництво споруд на території по вул. Коломойцівська, 15а м. Кривий Ріг». За результатами проведеної перевірки посадовими особами складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил від 28.11.2016 року, яким встановлено порушення позивачем вимог ст. 34, ч.8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та зроблено висновок про те, що є підстави вважати, що на земельній ділянці відведеній для розміщення існуючого асфальтобетонного заводу на вул. Коломійцівська, буд. 9Г, 15 А виявлено будівництво споруд без дозвільних документів (адміністративна одноповерхова будівля, установка по виробництву асфальту II, туалет ). На час перевірки установка по виробництву асфальту II експлуатувався. Також, поза межами відведеної земельної ділянки ведеться будівництво сторожки та огородження комплексу. При цьому, дозвільні документи щодо вказаних обєктів не реєструвались. Експлуатація обєкта, який не прийнято в експлуатацію забороняється. року ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідно до ст.41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності» та Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» складено два протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Як правопорушення у протоколах зазначено, що на земельній ділянці відведеній для розміщення існуючого асфальтобетонного заводу на вул. Коломойцівська, І буд.9Г, 15А встановлено факт експлуатації установки по виробництву асфальту II, яка не прийнята в експлуатацію та на земельній ділянці відведеній для розміщення існуючого асфальтобетонного заводу на вул. Коломойцівська, буд.9Г, 15А виявлено будівництво споруд без оформлення дозвільних документів (адміністративна одноповерхова будівля, установка для виробництва асфальту II, туалет). Поза межами відведеної земельної ділянки ведеться будівництво сторожки та огородження комплексу без дозвільних документів, чим порушено вимоги ст.34, ч. 8 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". 28 листопада 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 винесено два приписи №№ 10, 11 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, у приписах було зобовязано його, позивача, усунути порушення містобудівного законодавства та забороняє виконувати будівельні роботи та отримання відповідного дозвільного документа. За результатами розгляду зазначених вище акту перевірки, протоколу та припису від 4 січня 2017 року начальником відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради ОСОБА_5 було винесено постанову від 12.12.2016 року № 5-ЮР, згідно до якої фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у розмірі 144000,00 грн. Іншою ж постановою від 12.12.2016 року №6-ЮР, складеною начальником відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у розмірі 144000,00 грн. 10 травня 2017 року начальником відділу з питань державного архітектурно-будівельного нагляду виконкому Криворізької міської ради ОСОБА_5 було винесено постанову № 11-ЮР Про накладання штрафу у сфері містобудівельної діяльності", відповідно до якої ФОП ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.1 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", та накладено штраф у розмірі 16840,00 грн. Постанова винесена за результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, зокрема: акту перевірки дотримання вимого законодавства у сфері містобудівної діяльності від 26.04.2017 року; припису від 26.04.2017 року № 18; протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 26.04.2017 року. В постанові зазначено, що під час проведення позапланової перевірки виконання вимог припису від 28.11.2016 року №10, виданого ОСОБА_2 відділом з питань державного архітектурно-будівельного нагляду виконкому Криворізької міської ради, встановлено, що ФОП ОСОБА_2Г у період з 28.11.2016 року по 26.04.2017 року продовжує будівельні роботи на обєкті будівництва "Самовільне будівництво споруд на території вул. Коломойцівська, 15А, м. Кривий Ріг" та виконує будівництво монолітного залізобетонного фундаменту вагових без отримання дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт, чим ФОП ОСОБА_2 не виконав вимоги припису щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а саме: з 28.11.2016 року не виконувати будівельні роботи на обєкті будівництва "Самовільне будівництво споруд на території вул. Коломойцівська, 15А, м. Кривий Ріг" без отримання дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт відповідно до ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" № 3038-УІ від 17.02.2011 (зі змінами та доповненнями(далі по тексту - Закон України №3038-УІ). Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Інститут забезпечення цивільного позову регламентовано ст.ст. 149, 150 ЦПК України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а також способи забезпечення позову в цивільному процесі. Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, забезпечення позову допускається у формі забороною вчиняти певні дії. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Згідно зі ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій передбачених п.2 ч. 1 ст. 34 до розгляду питання по суті. Зважаючи на те, що він, позивач, просить визнати право власності на виробничий комплекс будівельних матеріалів та виробів, за адресою м. Кривий Ріг, вул. Коломойцівська буд. 15а та зобовязати відділ з питань державного архітектурно-будівельного нагляду виконкому Криворізької міської ради провести реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації року, оскільки відділ з питань державного архітектурно-будівельного нагляду виконкому Криворізької міської ради фактично поставив під сумнів як право власності, так і прийняття в експлуатацію обєкту - виробничий комплекс будівельних матеріалів та виробів, за адресою м. Кривий Ріг, вул. Коломойцівська буд. 15а. Він, позивач, не має намір сплачувати у добровільному порядку накладений на нього постановами штраф, на даний час існує реальна можливість початку державним виконавцем примусового виконання постанов. Наполягає, що наведене свідчить про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в цивільній справі. Вказує, що оскільки правомірність (неправомірність) прийняття постанов відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради №№ 5- ЮР, 6-ЮР від 12.12.2016р., 11-ЮР від 10.05.2017 р. буде встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду справи, тому у разі встановлення протиправності постанов і задоволення позовних вимог, йому доведеться докласти значних зусиль, щоб відновити свої права та повернути свої кошти, на яке може бути звернене стягнення у разі примусового виконання постанов.

У судовому засіданні представник третьої особи заперечував проти задоволення заяви. При цьому пояснив, що зупинення провадження по стягненню штрафу не стосується розгляду даної справи. Також зазначила, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року по справі за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_2 до відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради про накладення штрафу зупинено стягнення з ФОП ОСОБА_2 штрафу у розмірі 16800 грн.

Позивач та представник відповідача до суду не прибули, про час та місце розгляду заяви про забезпечення позову були повідомлені належним чином, до суду не прибули, тому заяву розглянуто за їх відсутності.

Вислухавши представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню на підлягає. При цьому суд виходить з наступного.

Як передбачено ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як передбачено ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Позивач в своєму позові просить визнати за ним право власності на виробничий комплекс будівельних матеріалів та виробів, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Коломойцівська, буд. 15а та покласти зобовязання провести реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач посилається на те, що за результатами розгляду даної справи буде встановлена правомірність або неправомірність прийняття постанов відділом з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради №№ 5- ЮР, 6-ЮР від 12.12.2016р., 11-ЮР від 10.05.2017 р., у разі встановлення протиправності постанов і задоволення позовних вимог, йому доведеться докласти значних зусиль, щоб відновити свої права та повернути свої кошти, на яке може бути звернене стягнення у разі примусового виконання постанов. Однак в своєму позові ОСОБА_2 вказані постанови не оспорює, отже в заяві про забезпечення позову він необґрунтовано зазначає, що предметом спору по даній справі є правомірність постанов про застосування адміністративного стягнення.

На переконання суду, в разі задоволення позову і таким чином, визнання права власності та покладення зобовязання провести реєстрацію декларації про готовність обєкта до експлуатації, виконання цього рішення не може бути ускладненим або унеможливленим в внаслідок стягнення з позивача штрафу.

Також суд приймає до уваги, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2018 року по справі за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_2 до відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради про накладення штрафу зупинено стягнення з ФОП ОСОБА_2 штрафу у розмірі 16800 грн. на підставі постанови №11-ЮР від 10 травня 2017 року.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви повністю.

Керуючись ст. ст. 149-153, 258-260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя : В.М.Прасолов