Справа № 127/6660/18
Провадження № 2-о/127/195/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Воробйова В.В.,

присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі: Середі Ю.В.,

за участю: прокурора Безпалюка А.О.,

представника заявника ОСОБА_3,

заінтересованої особи: ОСОБА_4,

преставника ОСОБА_4, - адвоката ОСОБА_5,

заінтересованої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за заявою Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. ОСОБА_7» про госпіталізацію ОСОБА_4 в примусовому порядку без його згоди,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_4 в примусовому порядку без його згоди.

Дана заява мотивована тим, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, був госпіталізований 24.03.2018 року в 2 відділення ВОПНЛ ім. акад. ОСОБА_7.

Після особистого огляду ОСОБА_4 лікар психіатр ВОПНЛ ім. акад. ОСОБА_7 в приймальному відділенні, зробив висновок про необхідність його госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку із наявністю у нього психічного розладу, що обумовлює неспроможність задовольняти свої життєві потреби та виявляє небезпеку здоровю та життю для себе.

ОСОБА_4, за своїм психічним станом не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію, але був госпіталізований в примусовому порядку на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», як особа, яка неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

26.03.2018 року ОСОБА_4, був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка підтвердила доцільність його госпіталізації для надання психіатричної допомоги, оскільки він виявляє ознаки психічного розладу у вигляді гострого поліморфного психотичного розладу, що обумовлює неспроможність задовольняти свої життєві потреби та небезпеку здоровю та життю для себе.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила її задовольнити.

Прокурор проти задоволення заяви не заперечив.

Заінтересована особа ОСОБА_6, яка є матірю ОСОБА_4, в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити. Додатково суду пояснила, що в її сина наявний психічний розлад, що обумовлено його діями по відношенню до неї, зокрема тим, що перебуваючи 17.02.2018 року у м. Києві за місцем його тимчасового проживання він в оголеному вигляді примусив її знаходитись з ним у ванній кімнаті, при цьому погрожував їй ножем та говорив, що всіх вбє. Витягнув з її мобільного телефону акумулятор та сім картку, чим позбавив її можливості зателефонувати знайомим, рідним, щоб повідомити про те, що відбувається. Причиною відвідування сина у м. Києві став дзвінок невістки, яка повідомила, щоб вона приїхала, оскільки син вчиняє дії, якими погрожує їх життю та здоровю, а саме перебуваючи у квартирі за місцем їх проживання не випускав їх з квартири та погрожуючи ножем казав, що вбє її та почне різати дітей. До сина було викликано працівників поліції та швидку медичну допомогу з психіатричної лікарні, після чого його було доставлено у психіатричну лікарню імені Павлова у м. Києві, де він перебував на лікуванні близько 10 днів. Невістка побоюючись за своє життя та життя дітей після виписки сина з лікарні у квартиру його не впустила, у звязку з чим він продовжував проживати у найманому житлі. Після того як в сина закінчились кошти на оплату житла він зателефонував матері та повідомив, що він їде до неї в с. Контаківці Шаргородського району. З м. Києва він їхав на власному авто та підібрав хлопця з сусіднього села, щоб підвезти, приїхавши до нього додому сказав, що буде в нього жити. В цих людей не спав вночі, говорив різні нісенітниці, був агресивний, дратівливий, вночі ходив по хаті шукав їсти, не хтів йти. Люди зателефонували матері, яка тільки у супроводі поліції змогла забрати його додому . Дорогою додому кричав, що вона не його мати, що може приїхати до неї тільки на похорон, обзивав нецензурними словами, погрожував розправою. На підставі викладеного, був доставлений в приймальне відділення ВОПНЛ.

Заінтересована особа ОСОБА_4, в судовому засіданні проти госпіталізації заперечив. Пояснив, що з дружиною вони мають намір розлучатися, в сімї дійсно існують конфліктні ситуації під час їх спільного перебування в одному помешканні, проте нікому він не погрожував і нікого вбивати не збирався. Проти лікування він не заперечує, але тільки у неврологічному відділенні з можливістю вільного залишення медичного закладу. Матері в м. Києві ножем він також не погрожував, чому викликали поліцію і зібрався увесь підїзд коли його виводили працівники поліції із найманого житла йому не зрозуміло. ОСОБА_4, повідомив, що дійсно перебував на лікуванні у психіатричній лікарні імені Павлова в м. Києві, але проти його волі. Після виписки з лікарні дружина додому його не пустила і він продовжував проживати у найманій квартирі. Після того, як закінчились гроші на оплату житла він запропонував дружині зїхатись на один місяць, поки він не знайде житло, проте вона йому відмовила. Він зателефонував матері та повідомив, що приїде до неї. По дорозі з м. Києва він підібрав хлопця із сусіднього села, щоб підвезти його додому та по дорозі вони домовились, що він в нього заночує. Жодних конфліктних ситуацій не було, чому наступного дня приїхала поліція і він був доставлений в лікарню він не розуміє.

Адвокат ОСОБА_5, в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив. Додатково суду пояснив, що ОСОБА_4, утримується в лікарні безпідставно та примусової госпіталізації для надання психіатричної допомоги не потребує.

Згідно статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Стаття 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи, тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованих осіб, представника ОСОБА_4, зясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, оскільки ОСОБА_8, потрібна психіатрична допомога, а неможливість усвідомлення ним необхідності лікування є підставою його госпіталізації для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 16, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ч.1 ст. 339, ст.ст. 340-342 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. ОСОБА_7» про госпіталізацію ОСОБА_4 в примусовому порядку без його згоди - задовольнити.

Госпіталізувати до Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. ОСОБА_7» ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в примусовому порядку без його згоди.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 27.03.2018 року.

Суддя:

Присяжні: