Справа № 573/347/18
Номер провадження 2/573/184/18
РІШЕННЯ

іменем України

28 березня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Сітало Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області, - про визнання права власності у порядку спадкування за законом,-

В С ТА Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом, мотивуючи позовні вимоги в наступний спосіб.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер батько позивача, ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла матір позивача, ОСОБА_3, на підтвердження чого позивач приєднав до позовної заяви копії свідоцтв про своє народження та про смерть батьків. Батьки позивача перебували у шлюбі з 22.05.1949 року, на підтвердження чого позивач приєднав відомості з витягу з державного рєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу 13.12.2017 року за № 1. У цьому шлюбі народився у них син, позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підтвердження чого позивач приєднав копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, видане Марківською сільською радою Білопільського району 02 травня 1964 року, актовий запис № 8.

Після смерті батьків позивача відкрилася спадщина, до якої належить наступне майно: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.561 га., що розташована на території Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належить ОСОБА_2 на підставі рішення 18-ої сесії 23 скликання Марківської сільської ради нарождних депутатів від 07 квітня 2001 року, про що позивач приєднав до матеріалів позову копію державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 28.12.2001 року. Земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.315 га., що розташована на території Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належить ОСОБА_3 на підставі рішення 18-ої сесії 23 скликання Марківської сільської ради народних депутатів від 07 квітня 2001 року, про що позивач приєднав до матеріалів позову копію державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 28.12.2001 року. Після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, спадщину прийняла його дружина, ОСОБА_3, на підтвердження чого позивач приєднав до позовної заяви довідку виконавчого комітету Марківського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області від 07 грудня 2017 року. На день смерті батька, матір позивача була зареєстрована і проживала у АДРЕСА_1, тому фактично прийняла спадщину, шляхом проживання, володіння та управління спадковим майном. За життя батько позивача не складав заповіту і не посвідчував його. Однак, матір останнім часом хворіла, тому не встигла звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Після смерті матері, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року, спадкове майно фактично прийняв її син, позивач по справі ОСОБА_1. Останній проживав разом із спадкодавцем за однією адресою без реєстрації, здійснив поховання матері, на підтвердження чого позивач приєднав до позовнлої заяви довідку виконавчого комітету Марківського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області від 07 грудня 2017 року № 440.

Спадкодавець ОСОБА_3 заповіту не залишила. Батьки позивача загубили оригінали державних актів, внаслідок чого спадкоємець не мав змоги переоформити спадкове майно.

У грудні 2017 року позивач звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, однак нотаріус надав йому роз'яснення про те, що він пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини.

Посилаючись на вищезазначене, позивач просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.315 га., що розташована на території Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належить ОСОБА_3 на підставі рішення 18-ої сесії 23 скликання Марківської сільської ради народних депутатів від 07 квітня 2001 року, право на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 28.12.2001 року, виданий на ім'я ОСОБА_3 .

Та визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.561 га., що розташована на території Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належить ОСОБА_2 на підставі рішення 18-ої сесії 23 скликання Марківської сільської ради народних депутатів від 07 квітня 2001 року, право на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 28.12.2001 року, виданого на ім'я ОСОБА_2, яку успадкувала його матір, ОСОБА_3, після смерті чоловіка, а його батька, ОСОБА_2.

В судове засідання позивач та його представник за договором про надання правових послуг ОСОБА_4 не з'явилися, позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі та повне задоволення позовних вимог.

Представник відповідача - Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області до суду не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради та що з позовною заявою згодні.

Суд розглядає справу на підставі статті 247 ч.2 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Марківка Білопільського району Сумської області, його батьки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ( а.с.13).

Батьки позивача померли: ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер батько позивача, ОСОБА_2, а ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла матір позивача, ОСОБА_5, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть батька серії НОМЕР_5 та матері серії НОМЕР_6 ( а.с. 39,38).

Батьки позивача перебували у шлюбі з 22.05.1949 року, про що містяться відомості у витягу з державного рєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, дата формування 13.12.2017 року за № 1.(а.с.12). У цьому шлюбі народився у них син, позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, виданого Марківською сільською радою Білопільського району 02 травня 1964 року, актовий запис № 8(а.с.13).

Після смерті батьків позивача відкрилася спадщина, до якої належить наступне майно: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.561 га., що розташована на території Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належить ОСОБА_2 на підставі рішення 18-ої сесії 23 скликання Марківської сільської ради народних депутатів від 07 квітня 2001 року, що підтверджується копією державного акта на право приватної влавності на землю серії НОМЕР_2 від 28.12.2001 року. Зазначену земельну ділянку успадкувала після смерті чоловіка, а батька позивача, його матір, ОСОБА_3, що підтверджується довідками Марківського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області № 412 від 07.12.2017 року та № 411 від 07.12.2017 року, згідно яких вбачається, що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року, на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою:АДРЕСА_1 разом з дружиною, ОСОБА_3. ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 року була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом з нею проживав син без реєстрації ОСОБА_1, який здійснив поховання матері ( а.с.9,10,22,32).

Згідно довідки Марківського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області № 413 від 07.12.2017 року вбачається, що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року та ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року які були зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_1, дійсно за життя отримували земельні ділянки в розмірі: ОСОБА_2- 4,561 га в тім числі рілля 4,255 га, сіножаті 0,306 га. ОСОБА_3- 4,315 га., в тім числі 4,008 га, сіножаті 0,306 ( а.с.11).

Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки № ОЗ- 180215-2 від 15.02.2018 року, замовником якої є ОСОБА_3, та зробленого висновку вартість земельної ділянки площею 4,008га ( рілля) складає 106 760,00 ( сто шість тисяч сімсот шістдесят) гривень, в розрахунку на 1 м2 визначена вартість становить 2,66грн. Ділянка площею 0,306 га(сіножаті) - 3400,0 грн. в розрахунку на 1 м2 визначена вартість становить 1,11грн. ( а.с.14-23).

Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки № ОЗ- 180215-1 від 15.02.2018 року, замовником якої є ОСОБА_3, та зробленого висновку вартість земельної ділянки площею 4,255 га ( рілля) складає 113 340,00 ( сто тринадцять тисяч триста сорок) гривень, в розрахунку на 1 м2 визначена вартість становить 2,66грн.Ділянка площею 0,306 га(сіножаті) - 3400,0 грн. в розрахунку на 1 м2 визначена вартість становить 1,11грн.( а.с.24-33).

При зверненні до нотаріуса з заявою про оформлення спадщини після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, мешканки с.Рудка Білопільського району Сумської області, - позивачу відмовлено в оформленні спадщини та запропоновано звернутися до суду( а.с.7).

Тобто успадкувавши фактично спадщину після ОСОБА_3 позивач не зміг оформили її в нотаріальному порядку внаслідок втрати батьками за період життя оригіналів державних актів, які батьки отримали згідно довідок Відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області ( а.с.21,31).

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини першої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи, що відповідач не заперечував обставин справи, - суд вважає правомірним визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05. 2008 року, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до п.1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни- спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом.

Відповідно ст.81 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, в тому числі, прийняття спадщини.

Згідно з п.1 ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Позивач, відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України своєчасно прийняв спадщину за законом після смерті своєї матері, ОСОБА_3, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Марківського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області № 410 від 07.12.2017 року, згідно якої ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 року була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом з нею проживав син без реєстрації ОСОБА_1, який здійснив поховання матері ( а.с.10).

Судом встановлено, що майнові права на спадкове майно у зв'язку зі смертю фізичної особи-спадкодавця, не припиняються, а переходять в порядку правонаступництва(спадкування). Момент переходу прав в порядку спадкування за законом визначається як час відкриття спадщини. З цього моменту права та обов'язки спадкодавця належать спадкоємцеві (ч.5 ст.1268 ЦК).

Таким чином, судом встановлено, що сукупність прав та обов'язків, (спадщина), після смерті матері позивача перейшли в порядку спадкування за законом позивачу, згідно своєчасного прийняття ним спадщини, тому він є спадкоємцем і власником спадкових прав, а саме власником земельних ділянок, які належали за життя його батькам, а саме: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.315 га., що розташована на території Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належить ОСОБА_3 на підставі рішення 18-ої сесії 23 скликання Марківської сільської ради народних депутатів від 07 квітня 2001 року, право на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 28.12.2001 року, виданий на ім'я ОСОБА_3. Та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.561 га., що розташована на території Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належить ОСОБА_2 на підставі рішення 18-ої сесії 23 скликання Марківської сільської ради народних депутатів від 07 квітня 2001 року, право на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 28.12.2001 року, виданого на ім'я ОСОБА_2, яку успадкувала матір позивача, ОСОБА_3, після смерті чоловіка, а батька позивача, ОСОБА_2.

Таким чином, за вищевказаних обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на вищезазначене спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,10,122,76,81,263-265 ЦПК України, ст.ст.3,182,328, 1216,1261,1268,1270 ЦК України, ст.81 ЗК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 1964 року народження, право власності в порядку спадкування за законом після матері, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.315 га., що розташована на території Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належить ОСОБА_3 на підставі рішення 18-ої сесії 23 скликання Марківської сільської ради народних депутатів від 07 квітня 2001 року, право на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 28.12.2001 року, виданого на ім'я ОСОБА_3 .

Та визнати за ОСОБА_1, 1964 року народження, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.561 га., що розташована на території Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належить ОСОБА_2 на підставі рішення 18-ої сесії 23 скликання Марківської сільської ради народних депутатів від 07 квітня 2001 року, право на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 28.12.2001 року, виданого на ім'я ОСОБА_2, яку успадкувала матір позивача, ОСОБА_3, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року свого чоловіка, а батька позивача, ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: