Провадження № 2-з/161/10/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

18 липня 2018 року місто Луцьк

суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Гринь О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

17 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про забезпечення позову до предявлення позову, яку обґрунтовує тим, що вона має намір звернутись до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом про визнання права власності на нерухоме майно та зняття арешту з майна, а саме: визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,2426 га, що розташована за адресою: Волинська область, Луцький район, село Княгининок, вул. Соборна, 24, яка належить на праві власності ОСОБА_2 Вказує, що 12 березня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55968053 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 21 вересня 2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором. В рамках вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем було описано вказану земельну ділянку та на зазначене нерухоме майно було накладено арешт. Вважає, що в результаті звернення приватним виконавцем стягнення на нерухоме майно, 1/2 частина якого, на її думку, належить їй, та подальшого його продажу на прилюдних торгах з реалізації арештованого майна «СЕТАМ» безперечно будуть порушені її права. В разі проведення прилюдних торгів та реалізації вказаної земельної ділянки визнати дії приватного виконавця протиправними та повернути ? частину земельної ділянки у її власність буде повязано зі значними фінансовими затратами та затратами часу.

З огляду на наведене, просить зупинити продаж арештованого майна, а саме: земельної ділянки площею 0,2426 га, кадастровий номер :01:001:1982, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, село Княгининок, вул. Соборна (17 Вересня), 24, що належить на праві власності ОСОБА_2 до винесення судом рішення за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв'язку та адреси електронної пошти.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З дослідженої судом заяви про забезпечення позову вбачається, що така заява підписана ОСОБА_4, тоді як у вступній частині заяви не зазначено заявника, а вказується позивач ОСОБА_5 Вказане свідчить про невиконання заявником вимог п.2 ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

В порушення п. 7 ч.1 ст. 151 ЦПК України заявником не додано доказів того, що на дату звернення до суду з заявою про забезпечення позову спірна земельна ділянка дійсно належить ОСОБА_2

Із долучених до заяви матеріалів вбачається, що вирішення судом заяви про забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна (спірної земельної ділянки) може вплинути на обсяг прав ПАТ «ПУМБ», яке є стягувачем у виконавчому провадженні № 55968053. Однак, всупереч вимогам ч.2 ст. 151 ЦПК України заявник не вказує ПАТ «ПУМБ» як особу, яка може отримати статус учасника справи. Внаслідок усунення заявником ПАТ «ПУМБ» з числа осіб, прав та інтересів яких стосується вирішення даної заяви, суд позбавлений можливості забезпечити дотримання законних прав та інтересів такої особи, в тому числі, процесуальне право на своєчасне апеляційне оскарження рішення суду за результатами розгляду заяви про забезпечення позову.

Крім того, суд звертає увагу, що обираючи такий вид забезпечення позову як зупинення продажу арештованого майна, заявник не надає жодного письмового доказу того, що на дату звернення до суду з даною заявою в рамках виконавчого провадження № 55968053 розпочато процедуру з реалізації земельної ділянки площею 0,2426 га, кадастровий номер :01:001:1982, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, село Княгининок, вул. Соборна (17 Вересня), 24. З доданих до заяви матеріалів встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області ОСОБА_3 12 березня 2018 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-5970/2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором в розмірі 268 918,18 доларів США та 412 733,41 грн. Постановою приватного виконавця від 07 червня 2018 року накладено арешт та описано майно боржника ОСОБА_2, в тому числі й спірну земельну ділянку. Однак, на підтвердження обґрунтувань заяви про здійснення продажу вказаної земельної ділянки на прилюдних торгах з реалізації арештованого майна жодного доказу суду не надано.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 151, 199, 258, 260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявникові.

Роз'яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала в частині повернення заяви про забезпечення позову може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Волинської області протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.

Волинської області