Справа № 569/5401/18
У Х В А Л А

03 квітня 2018 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Кучина Н.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргового зобовязання, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Рівненського міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргового зобовязання.

Разом з позовною заявою позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову.

02.04.2018 року позивач подав до суду уточнюючу заяву про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити відчуження належних ОСОБА_2 на праві особистої власності 2/3 частини квартири № 18, по вул. Є.Коновальця, б. 18, у м. Рівне.

В обґрунтування заяви позивач вказує, що існує висока ймовірність відчуження майна, що належить ОСОБА_2 на праві власності на користь третіх осіб.

Таким чином, невжиття судом заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без виклику сторін.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, враховуючи характер позовних вимог, суд прийшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч.5 ст.153 ЦПК України).

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно розяснень, викладених у п.4 постанові Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Оцінюючи характер позовних вимог, з якими ОСОБА_1 звернувся до суду і про які він зазначає у своїй заяві про забезпечення позову, суд визнає, що вид забезпечення позову, який ОСОБА_1 просить застосувати, відповідає позовним вимогам і доцільність вжиття такого заходу забезпечення є обґрунтованою.

Судом встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, про які у своїй заяві просить ОСОБА_3, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Заборона вчинення певної дії у межах позовних вимог в порядку п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України є співмірною із заявленими позовними вимогами.

Згідно розяснень, викладених в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову №9 від 22 грудня 2006 року заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 150, 153, 157, 260,261, 353, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргового зобовязання задовольнити .

Заборонити відчуження належних ОСОБА_2 на праві особистої власності 2/3 частини квартири № 18, по вул. Є.Коновальця, б. 18, у м. Рівне.

Копію ухвали направити сторонам .

Ухвалу суду направити на виконання до Центру надання адміністративних послуг (33028, м. Рівне, майдан Просвіти, 2).

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_4