Справа № 296/2498/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючої судді Галасюка Р.А.,

за участі секретаря Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

23.03.2018 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат в сумі 7167,28 грн. на дитину сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обгрунтування позову зазначила, що після розлучення відповідач не виконував своїх батьківських обов»язків по утриманню сина, на підставі чого Корольовським районним судом м.Житомира з нього стягувалися аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його доходу.

Будучи, ще не повнолітнім, ОСОБА_3 в 2017 році поступив до Інституту філології Київського національного університету імені ОСОБА_4, є студентом денної форми навчання, з терміном навчання до 30.06.2021 року.

Крім щоденних затрат повязаних з навчанням сина, забезпеченням навчального процесу, позивачка змушена була наймати сину житло для проживання у м.Києві на момент його навчання, оскільки він не був забезпечений гуртожитком. У звязку з навчанням сина та найму йому житла у м.Києві позивачкою було сплачено 8366,81 грн. Крім того на лікування сина в період 2016-2018 роках було витрачено грошові кошти на загальну суму 5967,74 грн. А всього: 14334,55 грн.

Посилаючись на положення ст. 185 СК України, позивачка просить стягнути з відповідача половину цих витрат.

Ухвалою судді від 13 квітня 2018 року відкрито провадження у зазначеній справі.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача 6167,28 грн., зазначивши, що відповідач сплатив їй 1000 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, підтримала наданий до справи письмовий відзив на позов.

Наголосила на тому, що відповідач має єдиний дохід в сумі 3800,00 грн., який отримує перебуваючи на посаді чергового пульта з 15.05.2017 року по теперішній час на приватному підприємстві «ЗГОДА-6», будь-яких інших доходів він не має. На даний час перебуває на лікарняному в звязку з переломом ребра і в звязку з цим не працює. Також зазначила, що відповідач до моменту звернення позивачки до суду проплатив останній матеріальну допомогу в сумі 11152,00 грн.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1.

З довідки Київського національного університету імені ОСОБА_4 від 04.09.2017 року №2073 вбачається, що ОСОБА_3 є студентом І курсу денної форми навчання Інституту філології Київського національного університету імені ОСОБА_4 ІV рівня акредитації (а.с. 8).

Згідно Договору оренди житлового приміщення позивачка ОСОБА_1 сплатила за оренду житла для проживання сина в м. Києві в сумі 8366,81 грн. (а.с. 12-13, 23-24).

Згідно довідок Центральної міської лікарні №1 поліклініка №1 на лікування сина позивачка витратила 5967,74 грн., що підтверджується квитанціями (а.с. 32-36).

Спірні правовідносини сторін виникли з приводу їх участі у додаткових витратах на дитину, у зв'язку з її станом здоров'я.

Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Положення ст.185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить хворобу дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами першою - третьою ст.181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні встановлено, що сторони, як його батьки, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, у зв'язку з чим вони зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, пов'язаних із її адаптацією у суспільстві.

За таких обставин відповідач зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на сина ОСОБА_3 в порядку ст.185 СК України.

Розмір додаткових витрат визначений позивачкою у сумі фактично понесених витрат на дитину. Вказаний позивачкою розмір витрат підтверджений відповідними документами.

За таких обставин в судовому засіданні встановлені підстави для стягнення із відповідача частини витрат, здійснених позивачкою в сумі 6167,28 грн..

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, що є підставою в порядку ст.141 ЦПК України для стягнення із відповідача в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 Сімейного кодексу України, ст. 4, 12, 13, 81, 83, 141, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (іпн НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, додаткові витрати на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 6167,28 грн. (шість тисяч сто шістдесят сім грн. 28 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок ) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Cуддя Р. А. Галасюк