АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2107/18 Справа № 185/7143/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Комунального вищого навчального закладу «Павлоградський медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального вищого навчального закладу «Павлоградський медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради, третя особа: Міністерство освіти і науки України про стягнення заборгованості з виплат соціальної стипендії з урахуванням компенсації втрат її частини у звязку з порушенням строків виплати, -

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2017 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_2 до Комунального вищого навчального закладу «Павлоградський медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради, третя особа: Міністерство освіти і науки України про стягнення заборгованості з виплат соціальної стипендії з урахуванням компенсації втрат її частини у звязку з порушенням строків виплати.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року позов ОСОБА_2 до Комунального вищого навчального закладу «Павлоградського медичного коледжу» Дніпропетровської обласної ради про стягнення заборгованості з виплат соціальної стипендії з урахуванням компенсації втрат її частини у звязку з порушенням строків виплати, - задоволено.

Стягнуто з Комунального вищого навчального закладу "Павлоградський медичний коледж" Дніпропетровської обласної ради на користь ОСОБА_2 ненараховану та несплачену стипендію за період навчання з грудня 2015 по грудень 2016 року включно з урахуванням компенсації втрати її частини у зв"язку з порушенням встановлених строків виплати, в розмірі 12195(дванадцять тисяч сто дев"яносто п"ять гривень) 96 копійок.

В апеляційній скарзі Комунальний вищий навчальний заклад «Павлоградський медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради просить скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року по справі №185/7143/17 за позовом ОСОБА_2 Олександровичата ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до Комунального вищого навчального закладу «Павлоградський медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради», оскільки рішення суду першої інстанції є незаконним і прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзивів на апеляційну скаргу Комунального вищого навчального закладу «Павлоградський медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року від інших учасників справи до суду не надходило.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.2 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У звязку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Таким чином, апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_3.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.2 ст.369 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 з 01.09.2014 року по 30.06.2017 року був студентом Павлоградського медичного училища, заснованого на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області за спеціальністю "Лікувальна справа".

Відповідно до диплому молодшого спеціаліста Е17 №092891 від 30.06.2017 року ОСОБА_2 закінчив у 2017 році Комунальний вищий навчальний заклад «Павлоградський медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради за спеціальністю "Лікувальна справа", здобув кваліфікацію «фельдшер».

Батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_4.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.01.2016 у справі №185/12144/15-ц встановлено, що батько ОСОБА_2 - ОСОБА_4 має стаж роботи у вугільній промисловості на підземних роботах з повним робочим днем 16 років 7 місяців 26 днів.

Відповідно до довідки про доходи № 447 від 12.07.2017 року, виданої Комунальним вищим навчальним закладом «Павлоградський медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради, з грудня 2015 року по грудень 2016 року позивач отримував стипендію у розмірі 622,00 грн. щомісячно, а всього отримав 8086,00 грн. стипендії. Також позивачу була нарахована та виплачена індексація за період з грудня 2015 по грудень 2016 року на загальну суму 3030,84 грн., а також доплата за листопада 150,00 грн., матеріальна допомога 622,00 грн., а всього виплачено 11888,84 грн.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про освіту» (в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин) студенти мають гарантоване державою право на забезпечення стипендіями у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин) шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Таким чином ОСОБА_2 є сином особи, яка має стаж підземної роботи більше 15 років, тому він має право на призначення та виплату в період навчання у Павлоградському медичному училищі заснованому на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області стипендії в розмірі встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилання представника Комунального вищого навчального закладу «Павлоградський медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради на положення п. 6 Порядку призначення та виплати стипендії від 12 липня 2004 року № 882, затвердженої у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2008р. № 165, яка на даний час є нечинною, про те що витрати на стипендіальне забезпечення дітей окремих категорій шахтарів у відповідності до вимог ст. 5 ЗУ "Про підвищення шахтарської праці" в ній не передбачені, судом першої інстанції не враховано оскільки пізніше прийнятим Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці", який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендій для категорії студентів з числа дітей шахтарів.

Дія ст. 5 Про підвищення престижності шахтарської праці", Законами України "Про державний бюджет України на 2015 рік», "Про державний бюджет України на 2016 рік» не призупинялась.

Окрім того, відсутність бюджетних асигнувань на виплату стипендії не є підставою для відмови у його виплаті у розмірі прожиткового мінімуму згідно ст. 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин), оскільки таке твердження суперечать практиці Європейського суду з прав людини, викладеній у рішенні в справі "Кечко проти України", згідно з якою реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань, а згідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відтак, розрахунок сум невиплаченої стипендії за період навчання ОСОБА_2 проводиться з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до Законів України "Про Державний бюджет України на 2015 рік», "Про Державний бюджет України на 2016 рік» за період з грудня 2015 року по квітень 2016 року: 1378,00 грн. (5 місяців), з травня 2016 по листопад 2016 року: 1450,00 грн (7 місяців), у грудні 2016 року 1600,00 грн., загальний розмір нарахованої стипендії 18640,00 грн. (6890 +10150+1600), а фактично виплачено 8086,00грн.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до правильного та обгрунтовного висновку, що необхідно стягнути з Комунального вищого навчального закладу «Павлоградський медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради ненараховану та несплачену стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб за період з 01 грудня 2015 року по грудень 2016 року включно, у розмірі 10554,00грн., з розрахунку: 18640,00грн. - 8086,00грн. =10554,00грн.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період з дня затримки (стипендія, заробітна плата).

Суд першої інстанції правомірно стягнув компенсацію частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати у сумі 1641,96 грн., оскільки компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період з дня затримки (стипендія, заробітна плата).

Приведені в апеляційній скарзі доводи відповідача, що 8086,00 грн. сума фактично виплаченої стипендії за час навчання в період з грудня 2015 року по грудень 2016 року не відповідає дійсності, колегія суддів ставиться критично, оскільки ця сума підтверджується довідкою № 447 від 12.07.2017 року виданою Комунальним вищим навчальним закладом «Павлоградський медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради (а.с.17).

Інші доводи приведені в апеляційній скарзі про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального вищого навчального закладу «Павлоградський медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 03 квітня 2018 року.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_5