У Х В А Л А

3 квітня 2018 року м. Київ

Справа № 22-148 Головуючий у1-й інстанції - Великохацька В.В.

Унікальний №756/14394/15-ц Доповідач - Пікуль А.А.

Апеляційний суд міста Києва. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

секретар Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 про призначення судової економічної експертизи,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ПАТ "Універсал Банк" пред'явив позов в суд до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 9 серпня 2007 року №004-2900/756-0038 у розмірі 187 749, 38 швейцарських франків.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі та вирішено питання розподілу судових витрат між сторонами.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову (т.2, а.с.25-42).

В ході апеляційного розгляду справи представник відповідача, ОСОБА_3, подав до суду клопотання про призначення судової економічної експертизи, на вирішення якої просив поставити чотири питання у площині документального відображення обліку банківських операцій по видачі, обліку, обслуговуванню та погашенню кредиту; відповідності розрахунку заборгованості умовам кредитного договору; щодо дійсного розрахунку заборгованості за кредитним договором та її складових частин (т.2, а.с.88-95).

В якості підстави для призначення указаної експертизи на стадії апеляційного провадження представник відповідача вказав таке. Оскільки розгляд справи було проведено у заочному порядку без участі відповідача, останній був позбавлений можливості заявити відповідне клопотання у суді першої інстанції.

Вивчивши мотиви заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи у частині, яка стосується його вирішення, заслухавши думку учасників справи: представника ОСОБА_4, ОСОБА_3, який підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити, представника ПАТ "Універсал Банк", ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення клопотання, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заявленого клопотання виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

За правилом ч.3 ст. 367 ЦПК докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

В даному випадку у справі ухвалене заочне рішення.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_4 при поданні до суду першої інстанції заяви про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року не вчинив відповідних процесуальних дій - відповідно до п.4 ч.2 ст. 229 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання заяви) не виклав у заяві про перегляд заочного клопотання про призначення судової економічної експертизи у справі (забезпечення доказу, яким відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача), а просте посилання у заяві на те, що для встановлення істини по справі та визначення дійсного розміру заборгованості слід керуватися висновком відповідної економічної експертизи, призначення якої сторона вважає за необхідне (т.1, а.с.152), не є обґрунтованим доводом, що для з'ясування розміру заборгованості у даному спорі необхідні спеціальні знання у галузі економіки.

Апеляційна скарга відповідача на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року, подана ще у листопаді 2017 року, також не містить клопотання про призначення судової економічної експертизи.

Будь-яких доказів, які б підтверджували об'єктивну неможливість заявити клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи та дослідження в якості доказу висновку експерта у суді першої інстанції при поданні заяви про перегляд заочного рішення та при поданні апеляційної скарги, представником відповідача апеляційному суду не надано.

Крім того, клопотання про призначення судової економічної експертизи (т.2, а.с.88-95) по-перше, містить ряд питань, які можуть бути вирішені без участі експерта-економіста, оскільки стосуються сфери права; по-друге, не містить належного обґрунтування того, що суму заборгованості за кредитним договором неможливо встановити без спеціальних знань експерта-економіста.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення на стадії апеляційного розгляду справи клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про призначення судової економічної експертизи.

Керуючись ст. 367, 368 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, про призначення судової економічної експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О.Невідома