Справа № 569/5739/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2018 м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача адвоката ОСОБА_3,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне

справу № 569/5739/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування кімнатою у гуртожитку, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали та просять суд визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право на користування кімнатою № 522 в гуртожитку за адресою: місто Рівне, вулиця Київська,12.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрована у кімнаті № 522 в гуртожитку за адресою: місто Рівне, вулиця Київська,12 (далі кімната № 522). У кімнаті № 522 також зареєстрована відповідач ОСОБА_4, яка з листопада 2014 року і по теперішній час в ній не проживає без поважних причин, а тому, відповідно до вимог статей 71,72 ЖК України, є підстави для визнання її такою, що втратила право користування цією кімнатою. Реєстрація відповідача у кімнаті № 522 перешкоджає позивачу у реалізації її права на приватизацію житла як мешканки гуртожитку, передбаченого Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Відповідач ОСОБА_4 подала суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати за її відсутності, але за участю її представника адвоката ОСОБА_3 Позов не визнає і просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала і у задоволенні позовних вимог просить суд відмовити за їх недоведеністю та безпідставністю.

На заперечення позовних вимог посилається на те, що відповідач, одружившись у серпні 2014 року, до жовтня 2016 року проживала у кімнаті № 522, оскільки її чоловік перебував на заробітках за кордоном. 24 жовтня 2016 року відповідач народила сина і у звязку з тим, що у гуртожитку для маленької дитини відсутні необхідні умови, тимчасово переїхала проживати до своїх батьків. Відповідач регулярно навідується до кімнати № 522, в кімнаті є особисті речі та меблі відповідача, вона регулярно оплачує комунальні послуги і заборгованості по ним не має. У відповідача у власності житла немає. Вважає, що відповідач у кімнаті № 522 тимчасово відсутня з поважних причин, а тому не втратила права користування нею.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є недоведеними та безпідставними, а тому позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у кімнаті № 522 в гуртожитку за адресою: місто Рівне, вулиця Київська,12 зареєстровані та проживають позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 При цьому, відповідач ОСОБА_4, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тимчасово у кімнаті № 522 не проживає у звязку з відсутністю належних умов, необхідних для догляду маленької дитини.

Судом також встановлено, що дитина ОСОБА_4 син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований у кімнаті № 522, а сама ОСОБА_4 періодично та регулярно навідується до кімнати № 522, в кімнаті є особисті речі та меблі. Крім того, відповідач регулярно оплачує комунальні послуги і заборгованості по ним не має.

На підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на акт від 13 березня 2017 року про встановлення факту не проживання в кімнаті та відсутності за постійним місцем проживання, складений за участю позивача та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, мешканців кімнат №№ 524,521, 525 гуртожитку. Як зазначено у вказаному акті, на момент його складання в кімнаті № 522 зареєстрована ОСОБА_9, однак фактично з 01 листопада 2014 року в даній кімнаті не проживає і на момент перевірки також була відсутня.

Суд звертає увагу на те, що згідно акту від 13 березня 2017 року беззаперечним можна визнати лише той факт, що на час проведення перевірки 13 березня 2017 року ОСОБА_4 була відсутня у кімнаті № 522. Про причини відсутності відповідача акт інформації не містить. Вказані в акті відомості про те, що відповідач фактично з 01 листопада 2014 року в кімнаті не проживає не містять жодних обґрунтувань. ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 для допиту в якості свідків на виклик до суду не зявились.

На заперечення позовних вимог представник відповідача надала акт від 20 вересня 2017 року, складений мешканцями кімнат №№ 515,520 гуртожитку ОСОБА_10, ОСОБА_11 та комендантом гуртожитку ОСОБА_12, в якому останні підтвердили той факт, що ОСОБА_4 зареєстрована і проживає у гуртожитку у кімнаті № 522 з грудня 2012 року. В даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. В гуртожиток періодично приходить, вчасно сплачує комунальні послуги. Речі її знаходяться у кімнаті № 522.

З наданих представником відповідача та досліджених судом рахунків і платіжних документів слідує, що відповідач ОСОБА_4 заборгованості по оплаті за користування кімнатою № 522 та комунальні послуги на теперішній час не має.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12, комендант гуртожитку, підтвердила викладені у акті від 20 вересня 2017 року обставини. Суду також показала, що відповідач після пологів, з жовтня 2016 року, з дитиною проживає у селі, у тому числі і з тих причин, щоб дитина не заважала позивачу. Один чи два рази на місяць відповідач приходить у гуртожиток, в кімнаті № 522 є її особисті речі. Відповідач разом з дитиною зареєстрована у кімнаті № 522, за користування кімнатою та комунальні послуги сплачує все вчасно і заборгованості не має.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Як встановлено частиною першою статті 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно статті 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 78,79,80,81 ЦПК України встановлені вимоги щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.

Оцінюючи досліджені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивачем належними, допустимими, достовірним та достатніми доказами не доведено тієї обставини, що відповідач ОСОБА_4 відсутня у кімнаті № 522 більше шести місяців без поважних причин.

Навпаки, як слідує з досліджених по справі доказів, відповідач на теперішній час не проживає у кімнаті № 522 з поважних причин, оскільки доглядає за малолітньою дитиною, а житлові умови у гуртожитку не можуть забезпечити належність такого догляду. Регулярне відвідування кімнати № 522, наявність у кімнаті особистих речей відповідача, відсутність заборгованості по сплаті за користування кімнатою та за житлово-комунальні послуги, на переконання суду свідчать про те, що відповідач не втратила інтересу до кімнати № 522, як свого постійного місця проживання.

При вирішенні спору, враховуючи вимоги частини другої статті 71 ЖК України, суд вважає необхідним звернути увагу і на те, що наймодавцем не ставиться питання про визнання відповідача такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

Керуючись ст.ст.258,259,264,265,273,352,354 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування кімнатою у гуртожитку, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 30 березня 2018 року.

Суддя: Ю.П.Куцоконь