Справа № 315/259/18
Номер провадження № 2/315/165/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Яроша С.О.

при секретарі: Прістенській Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

01.03.2018 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позові позивач посилалася на те, що 05.08.1995 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого має малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з лютого 2014 року сторони мешкають окремо, вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося, поновлення шлюбних відносин з відповідачем вважає неможливим, майнового спору не мають, прохає розірвати шлюб, стягнути з відповідача на його користь 352,40 грн.

06.03.2018 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до свого провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовче засідання на 27.03.2018 року.

27.03.2018 року до суду звернувся відповідач з заявою про визнання позову, прохав її задовольнити.

В підготовчому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що 05.08.1995 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого має малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з лютого 2014 року сторони мешкають окремо, вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося, поновлення шлюбних відносин з відповідачем вважає неможливим, майнового спору не мають, прохає розірвати шлюб, стягнути з відповідача на його користь 352,40 грн.

В підготовчому засіданні відповідач позов визнала, суду пояснивши, що визнає обставини, викладені в позовній заяві, відповідач мешкає у своїх батьків, перші півроку вона робила спроби поновити спільне проживання, але відповідач був проти, а потім полишила ці спроби, прохає залишити їй шлюбне прізвище, заяву про визнання позову підтримає, прохає її задовольнити.

Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини:

05.08.1995 року сторони зареєстрували шлюб актовим записом №74 у Гуляйпільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

02.01.2009 року народилася ОСОБА_3, батьками якої є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про її народження.

В період спільного проживання сімейні відносини між сторонами не складалися.

З лютого 2014 року сторони припинили спільне проживання та мешкають окремо.

Донька мешкає з відповідачем.

Позивач мешкає у своїх батьків.

Спору щодо майна подружжя у сторін немає.

Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного:

Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як член подружжя з вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між сторонами укладено шлюб, від якого вони мають малолітню доньку, шлюбні відносини не склалися з вини відповідача, яка перестала піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що призвело до припинення спільного проживання з лютого 2014 року, вважає примирення неможливим, спільне проживання та збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін.

Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Сімейним Кодексом України.

Так відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як заявлений одним з подружжя, сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

А тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими судом обставинами, які перевірені наданими суду доказами.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку ст.206 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Так як відповідач в підготовчому засіданні визнав позов, подавши окрему письмову заяву, то суд відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Суд при ухваленні рішення керується вимогами ч.8 ст.294 ЦПК України, відповідно до якої у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Так як позивач під час державної реєстрації шлюбу змінила своє прізвище Коваленко на Міщенко, а після розірвання шлюбу бажає носити своє шлюбне прізвище Міщенко то суд відповідно ч.8 ст.294 ЦПК України в своєму рішенні зазначає про залишення ОСОБА_2 прізвища Міщенко.

Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позов задоволено в повному обсязі, то витрати позивача у виді 50 % судового збору в розмірі 352,40 грн., підтверджені квитанцією про його сплату відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10-12, 141, 200, 206, 263-265, 268, 272-273, ч.8 ст.294 ЦПК України, ст.ст. 55, 104, 105, 110-112 СК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 05.08.1995 року у Гуляйпільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області актовим записом №74.

Залишити ОСОБА_2 прізвище Міщенко.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в сумі 352,40 грн.

Повний текст рішення буде виготовлений 28.03.2018 року.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Ярош С.О.