Справа № 302/272/18
№ 2/302/136/18
Номер рядка звіту 48
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

10.05.2018 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді КривкаВ. П

з участю: секретар Гажук Н.В.,

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

представників сторін: ОСОБА_3, адвокат ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в райсуді в смт.Міжгір'ї справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

12.03.2018 р. позивачка звернулася до суду з вищевказаними позовними вимогами, які обгрунтувала так. 26.10.2013 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом ОСОБА_5 с/ради за актовим записом № 6. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина - син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після одруження сторони проживали спільно з батьками відповідача у їх будинку. З червня 2017 року сторони припинили спільне проживання. Позивачка разом з дитиною перейшла проживати до будинку своїх батьків. Причиною розірвання шлюбу позивачка зазначила відсутність взаєморозуміння з батьками відповідача, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. За цих підстав позивачка просить розірвати шлюб та вирішити питання про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини.

Позивачка заявлений позов підтримала, просить такий задовольнити. Додатково пояснила, що примирення між нею та відповідачем з часу відкриття провадження у справі не відбулося, вона з дитиною проживає окремо від відповідача, у будинку своїх батьків.

Відповідач позов заперечив частково, зокрема згідний на розірвання шлюбу, оскільки позивачка не бажає з ним спільно проживати. Аліменти на дитину згідний сплачувати в мінімальному розмірі в сумі 700-800 грн., оскільки немає постійного заробітку.

Оцінивши позиції сторін та їх представників, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Позивачкою заявлена вимога про розірвання шлюбу з гр.ОСОБА_2 ця вимога підлягає до задоволення виходячи з такого.

Згідно Свідоцтва про шлюб серії І-ФМ № 107 435, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрували шлюб 26 жовтня 2013 р. у виконкомі ОСОБА_5 с/ради Міжгірського району , про що зроблений відповідний актовий запис за № 6.

Сторони не підтримують шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім'ї, проживають окремо з червня 2017 року. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу та просить не надавати строк для примирення. Неповнолітня дитина сторін син ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає з позивачкою. Дані обставини визнані відповідачем, спору про місце проживання дитини немає. Відповідач на розірвання шлюбу згідний, клопотання про вжиття заходів для примирення у шлюбі ним не заявлено.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

З врахуванням вищенаведеного, суд, вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки жодна сторона не заявила клопотання про вжиття судом заходів для примирення у шлюбі, примушування до шлюбу заборонено законом. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України.

Позивачкою заявлено вимогу про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі твердої грошової суми 1000 грн. щомісяця. Ця вимога підлягає до задоволення виходячи з такого.

З свідоцтва про народження серії І-ФМ № 362261 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачем не заперечено факт проживання його малолітнього сина з матір'ю ОСОБА_1 (позивачкою), за адресою: с.Н.Студений, 476 "а", Міжгірського району Закарпатської області.

Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.181 ч.3 СК України при ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька у твердій грошовій сумі з урахуванням, обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Згідно ст. 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення.

Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини є обґрунтованими і такими, що підлягають до задовольнення. Розмір аліментів в твердій грошовій сумі 1000 грн., який позивачка просить визначити, є приближеним до 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який станом на час розгляду справи становить 746 грн., що не суперечить вимогам ч.2 ст.182 СК України. Статтею 180 СК України обов'язок щодо утримання дитини покладено на батьків в рівній мірі. За цих підстав суд відхиляє заперечення відповідача щодо визначення аліментів в мінімальному розмірі - 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки доказів про важкість майнового стану відповідачем суду не подано, обставина щодо відсутності постійного місця праці у відповідача не є підставою для визначення аліментів у мінімальному розмірі.

Позивачка заявила про повернення їй після розірвання шлюбу з відповідачем дошлюбне прізвище "Лолин".

Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначенням засад діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану, регулює Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках.

За положеннями ч. 6 ст. 15 цього ж Закону, той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу.

Згідно ч. 8 ст. 15 Закону "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" про державну реєстрацію розірвання шлюбу в паспортах громадянина України робиться відмітка про розірвання шлюбу із зазначенням прізвища, імені та по батькові особи, з якою розірвано шлюб, та місця і дати державної реєстрації розірвання шлюбу.

Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність звернення позивачки в даному випадку до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану для вирішення питання про зміну прізвища на дошлюбне, у зв'язку з реєстрацією розірвання шлюбу.

Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку. Позивачкою при поданні позову до суду та під час розгляду справи по суті не заявлено клопотання про стягнення з відповідача на її користь понесених судових витрат, у виді судового збору за подання позову до суду про розірвання шлюбу. Натомість з відповідача слід стягнути у користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 704,80 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів, згідно ч.2 п.1, ч.6 ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачка такі не оплачувала на підставі ст. 5 ч. 1 п.3 ЗУ "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити .

Розірвати шлюб укладений ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканка с.Н.Студений, 476"а", Міжгірського району Закарпатської області, зареєстроване місце проживання с.Присліп, 276, Міжгірського району Закарпатської області, ІПН НОМЕР_1, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець с.Присліп, 276, Міжгірського району Закарпатської області, ІПН НОМЕР_2, який зареєстрований у ОСОБА_5 сільській раді Міжгірського району 26.10.2013 р. за актовим записом № 6.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі твердої грошової суми 1000 (одну тис.) грн. щомісячно, але не менше 50 % чинного до застосування розміру прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку починаючи з 12.03.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині одного місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у виді судового збору в сумі 704,80 (сімсот чотири грн. 80 коп.) в користь держави.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Повне рішення складено 15.05. 2018 р.

Суддя: ОСОБА_8