УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В., розглянув матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з заявою про забезпечення її позову до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її племінниці ОСОБА_4 Просить забезпечити позов шляхом накладення арешту та забороною відчуження домоволодіння № 19 по вулиці Віннера у м.Херсоні.

До заяви про забезпечення позову не додано жодного доказу.

Додана до заяви копія квитанції про сплату судового збору № 93881 в розмірі 704,80 (оплата 29.11.2018 р. 13:02:21) долучена позивачем також до позовної заяви, тобто фактично є сплатою судового збору при поданні позовної заяви.

Подана заява за змістом та формою відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, подана за приписами п. 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України одночасно з предявленнями позову.

Суд розглядає заяву згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов'язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Суду не надано доказів, що майно, на яке просить накласти арешт заявник та заборонити його відчуження є спадковим майном та належало померлій ОСОБА_4

Відповідно до частини першої статті 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. (пункт 4 Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

У пункті 3 вказаної постанови зазначено, що позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її племінниці ОСОБА_5, яка померла 19.03.2018 року. Оскільки про смерть племінниці позивачу було невідомо, нею пропущений строк подачі заяви про прийняття спадщини за законом, внаслідок чого нотаріус розяснив їй право звернутися до суду з питання встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Також їй повідомлено, що до нотаріуса у визначений законом строк для прийняття спадщини звернувся відповідач.

Отже, заявлений ОСОБА_1 позов є позовом немайнового характеру.

Доводи заявника, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить або утруднить виконання судового рішення є безпідставними, оскільки у випадку задоволення позову судове рішення не підлягатиме примусовому виконанню.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 149-150, 156, 158, 258-260, 353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги (за п.15.5 перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяОСОБА_6