Справа № 686/3962/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 червня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мазурок О.В.

при секретарі Конопко А.П.

з участю: позивача ОСОБА_1М

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому , за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на навчання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на навчання сина ОСОБА_3 у розмірі 8400 гривень.

На обґрунтування своїх вимог вона зазначила, що з 24.08.1996 року вона і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду м. Хмельницького від 26 лютого 2002 року. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Їх син з дня розлучення і по сьогоднішній день проживає з нею та знаходиться на її утриманні, вони разом мешкають за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім»ї та прописку.

Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку брати участь у додаткових витратах на утримання дитини у відповідності до ст.. 185 Сімейного кодексу України. Це, зокрема, можна від слідкувати у довідці-розрахунку від 12.02.2018 року, яка свідчить про постійне ухилення від матеріального утримання їх дитини.

Відповідно до договору №99010 про надання освітніх послуг: навчання від 17.08.2015 року їх син ОСОБА_3, навчався на денні формі навчання у Хмельницькому національному університеті, загальна вартість навчання 22400 гривень, яку вона фактично оплатила.

Відповідно половину вартості навчання належить стягнути з відповідача, в сумі 840 гривень за три семестри навчання, так як судом у справі №686/19203/15-ц від 19.11.2005 року було встановлено відшкодування витрат на навчання в сумі 2800 гривень за перший семестр навчання сина у ВНЗ, які відповідач ще не сплатив.

У відповідності з ч.2 ст. 185 СК України додаткові витрати можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що 11 серпня 1997 року народився ОСОБА_3, батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до договору №99010 про надання освітніх послуг: навчання від 17.08.2015 року ОСОБА_3, навчався на денній формі навчання у Хмельницькому національному університеті, загальна вартість навчання 22400 гривень. ОСОБА_3 був відрахований з числа студентів за власним бажанням, 01.09.2017 року, згідно з наказом №295-с від 11.09.2017 року.

Позивачка просить стягнути з відповідача додаткові витрати на навчання дитини у відповідності до вимог ст.. 185 СК України.

Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

На час звернення до суду з вказаним позовом ОСОБА_3 навчання припинив, між сторонами не було погоджено витрати на навчання дитини, позивач самостійно надала згоду на навчання сина на платній основі, не отримавши погодження від відповідача.

Крім того, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів

(ст. ст. 199, 200, 201 цього Кодексу), а не ст.. 185 СК України (глава 15 СК України). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Враховуючи вищевикладене ст.ст. 185, 198, 199, 200, 201 СК України, ст..ст. 4, 12, 81, 258, 280, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на навчання відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_1, проживає в м. Хмельницькому по

АДРЕСА_2;

Відповідач: ОСОБА_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повний текст рішення виготовлено 12.06.2018 року.

Суддя: О.В.Мазурок