Справа № 455/1393/17
Провадження № 2/455/70/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

13 червня 2018 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в склад:і головуючої - судді Ніточко Л.Й.,

при секретарі - Сенеті Г.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду - залі судових засідань, цивільну справу №455/1393/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 15.11.2017 року звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про втрату права користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що 20.07.2011 року вона на підставі договору купівлі продажу від 24.04.2011 року стала одноособовим власником житлової квартири №1 в житловому будинку №6, що знаходиться в м.Хирів по вул. Б. Хмельницького Старосамбірського району Львівської області. З червня 2010 року по квітень 2017 року перебувала в цивільному шлюбі із відповідачем, і з квітня 2011 року відповідач був зареєстрований у її житловій квартирі.

Життя з відповідачем не склалося. В квітні 2017 року відповідач покинув її, перейшов жити окремо і більше не появляється у її квартирі, забрав всі свої речі. В даний час відповідач не є членом її сімї, не проживає з нею більше шести місяців і не веде з нею спільне господарство в її житловій квартирі.

На її звернення відповідач відмовляється добровільно виселитися із квартири, яка належить їй на праві особистої власності, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про втрату права користування жилим приміщенням.

Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в житловій квартирі №1, житлового будинку №6 по вул.. Б. Хмельницького в м. Хирів Старосамбірського району Львівської області.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п. п. 9 та 11 п. 1 Розділу XIII «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Цивільного процесуального кодексу в редакції від 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 30.11.2017 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 28.02.2018 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилася. Однак, в канцеляріюю суду від неї поступила заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений, проте, від нього 13.03.2018 року в канцелярію суду поступила заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутності, з матеріалами справи ознайомлений, жодних заперечень по них немає.

У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши докази в тому числі допитавши свідка ОСОБА_3, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

За змістом ст. 156 ЖК України члени сім"ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сімї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України - дружина наймача, їх діти і батьки, може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно з ч.1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою статті 71 ЖК України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового кодексу України вбачається, що член сім'ї втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад шість місяців.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником будинку №6, квартира №1 по вул. Хмельницького в м. Хирів Старосамбірського району Львівської області. (а.с.5).

З довідки №1645/к від 09.11.2017 року, виданої виконкомом Хирівської міської ради Старосамбірського району Львівської області (а.с.6), з адресно-довідкого підрозділу ГУДМС УДМС України у Львівській області (а.с.13), та з копії будинкової книги (а.с.8-10) вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2.

З акту обстеження матеріально побутових умов проживання (а.с.7) відомо, що ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, але за місцем реєстрації не проживає більше 6-ти місяців.

Із пояснень свідка ОСОБА_3, сина позивачки, відомо, що відповідач ОСОБА_2 більше шести місяців не проживає в будинку позивача, з будинку пішов ще у квітні 2017 року, з цього часу спільного господарства з позивачкою не ведуть, з дому забрав всі свої речі, перешкод у користуванні будинком йому ніхто не чинив, угоду з позивачем про порядок користування житловим приміщенням не укладав. На даний час відповідач став чужою людиною по відношенню до позивачки.

У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Даних про його заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, його показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим доказам.

Наведені докази достовірно підтверджують відсутність відповідача без поважних причин понад шість місяців за місцем реєстрації, тобто в АДРЕСА_1, відповідач не веде спільного господарства з позивачкою, будь-яку угоду з позивачем про порядок користування житловим приміщенням не укладав, отже, у відповідності зі ст.71 ЖК України відповідач втратив право на користування жилим приміщенням у будинку позивача.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок (а.с.1).

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.2 ст. 64, ч.1 ст.71, ст. ст. 72, 156, ч.1 ст.163 Житлового Кодексу України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст.13, ч.4 ст.19, 81, ч.1 ст.141, ч.2 ст.247, 263- 265, 268, 273, п.1 ч.4 ст.274, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки АДРЕСА_1, судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України через Старосамбірський районний суд Львівської області до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Л.Й.Ніточко