ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1560/18 Справа № 199/2661/17 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Свистунової О.В.

при секретарі - Кошарі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2017 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (рах: 3111, , МФО: 305299) заборгованість за кредитним договором №SAMDN6906 від 21.06.2011 у сумі 60 271.99 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (рах: 3111, , МФО: 305299) судовий збір у розмірі 1 600,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким відмовити в стягненні з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №SAMDN6906 від 21.06.2011 року в повному обсязі.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку що ОСОБА_1 належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 60271,99грн., а саме: заборгованість за кредитом - 29867,27грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 49998,76грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 2846,28грн. Яку необхідно стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк».

Але з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 червня 2011 року між сторонами по справі було укладено кредитний договір №SAMDN6906, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 25000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (26,40% на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

ОСОБА_1 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, в зв'язку з чим, станом на 03.04.2017 року утворилася заборгованість в сумі 79866,03 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 29867,27грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 49998,76грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27.05.2013 року, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №SAMDN6906 від 21.06.2011 року у розмірі 22 940,33 грн., тому з урахуванням рішення суду, залишилась заборгованість у розмірі 56 925,70 грн. та 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 2 846,28 грн. - штраф (процентна складова).

Таким чином, існує заборгованість у розмірі 60 271,99 грн.

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

За змістом статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад»

ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження 14-154цс18), наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, а кредитор в цьому випадку має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.05.2013 року, були задоволені вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», за яким стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за договором №SAMDN6906 від 21.06.2011 року у розмірі 22 940,33 грн., у тому числі, 14919,34 грн. заборгованість за кредитом, 6452,40 заборгованості за відсотками за користування кредитом, штрафи 500грн. (фіксована частина) та 1068,59 грн. (процентна складова).

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2018 року рішення Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська від 27.05.2013 року змінено в частині розміру присуджених до стягнення відсотків за користування кредитом, в частині розміру штрафу (процентної складової) та в частині розміру загальної суми стягнення.

Зменшено розміри присуджених до стягнення з ОСОБА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО БАНКУ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»: відсотків за користування кредитом до 5290грн.95коп., штрафу (процентної складової) до 1010грн.50коп., загальної суми стягнення до 21950грн.19коп.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

А тому, у вказаній справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені, однак таких вимог банк не заявляв, а тому суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк», розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог згідно із частиною першою статті 11 ЦПК України 2004 року, не вирішував питання щодо стягнення інфляції та трьох процентів річних.

Враховуючи зазначене, оскільки у квітні 2017 року банк звернувся із позовом до ОСОБА_1 за повторним захистом порушених прав, до нарахувавши проценти, комісію та пеню на них за період після ухвалення рішення Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська від 27.05.2013 року, яким вже було стягнуто з ОСОБА_1 кредитну заборгованість за вказаним договором, тому у позивача відсутнє право повторно стягувати заборгованість за тілом кредиту, а також проценти та неустойку після закінчення строку дії кредитного договору, а при наявності судового рішення про стягнення цих сум, вимог про застосування наслідків, передбачених статтею 625 ЦК України, банк не заявляв, то у задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року скасуванню.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1057,21 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1057,21 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

О.В.Свистунова