АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 646/5005/17

Провадження № 22-ц/790/993/18

27 березня 2018 року

м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії cуддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Коваленко І.П., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

імена (найменування сторін):

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківське монтажно-виробниче підприємство «Електропівденмонтаж»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2017 року в складі судді Сорока О.П.,

у с т а н о в и в:

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківське монтажно-виробниче підприємство «Електропівденмонтаж» (далі - ТОВ «ХМВП «Електропівденмонтаж») про визнання неправомірним наказу про скорочення штату, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Позовна заява, з урахуванням уточнень, мотивована тим, що вона перебувала у трудових стосунках з відповідачем: з 19 січня 2017 року працювала за сумісництвом, а з 03 лютого 2017 року - на посаді юрисконсульта юридичного відділу з посадовим окладом 8 200 грн. 00 коп.

Наприкінці першого місяця після офіційного працевлаштування на повний робочий день їй була виплачена заробітна плата в розмірі 3 200 грн. 00 коп. без будь-яких пояснень з боку керівництва.

Наказом від 09 червня 2017 року № 75/к «Про звільнення ОСОБА_2, ОСОБА_1.», уточненим Наказом від 27 червня 2017 року № 87/к, її було звільнено з роботи за пунктом 1 статті 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штатів.

Підставою для звільнення було рішення позачергових загальних зборів від 29 березня 2017 року (протокол № 52), згідно з яким затверджено зміни організаційної структури шляхом виключення зі штату юридичного відділу з 01 липня 2017 року, та Наказ від 30 березня 2017 року № 47/к «Про внесення змін до штатного розпису», пунктом 1 якого передбачено скорочення з 01 липня 2017 року двох штатних посад начальника та юрисконсульта юридичного відділу, яку обіймала вона.

Зазначала, що в цей період на роботу прийнято заступника директора з загальних питань; на попередженні-повідомленні стояв відбиток печатки факсиміле т.в.о. Директора ОСОБА_3; в Наказі від 30 березня 2017 року № 47/к «Про внесення змін до штатного розпису» був відсутній підпис узгодження фінансового директора ОСОБА_4; їй не було надано копію Наказу від 30 березня 2017 року № 47/к «Про внесення змін до штатного розпису»; датою звільнення зазначено вихідний день - 01 липня 2017 року.

В протоколі № 52 позачергових загальних зборів ТОВ «ХМВП «Електропівденмонтаж» від 29 березня 2017 року зазначено, що на зборах присутня юридична особа, створена за законодавством Республіки Кіпр «С.Л. Селушенз Леб Лімітед» («S.L. Solution Lab Limited») в особі ОСОБА_6, яка діє на підставі довіреності від 18 січня 2017 року. При цьому в Статуті зазначено зареєстрований офіс за адресою: вул. Посейдонос, 1, Ледра Бізнес Центр, Егкомі, Р.С.2406, Нікосія, Кіпр, в той час як в довіреності від 18 січня 2017 року вказано іншу адресу, а саме - Нікосія, вул. Фемістоклі Дерві, Джулія Хаус, буд. 3, Кіпр.

Крім того, вважала, що затвердження організаційної структури ТОВ «ХМВП «Електропівденмонтаж» є виключною компетенцією загальних зборів, що виключає можливість її звільнення на підставі Наказу від 27 червня 2017 року № 87/к.

Цією ситуацією їй завдано моральних страждань, оскільки вона захворіла та перенесла стрес. Розмір моральної шкоди вона оцінює в 30 000 грн. 00 коп.

Посилаючись на те, що звільнення проведено з порушенням діючого трудового законодавства, ОСОБА_1 просила визнати неправомірним протокол № 52 позачергових загальних зборів ТОВ «ХМВП «Електропівденмонтаж» від 29 березня 2017 року; визнати неправомірними Наказ від 30 березня 2017 року № 47/к «Про внесення змін до штатного розпису» та Наказ від 09 червня 2017 року № 75/к «Про звільнення ОСОБА_2, ОСОБА_1.»; стягнути з ТОВ «ХМВП «Електропівденмонтаж» на її користь невиплачену заробітну плату згідно з посадовим окладом 8 200 грн. 00 коп. за період з лютого 2017 року по червень 2017 року в розмірі 27 500 грн. 00 коп., середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04 липня 2017 року по 28 липня 2017 року в розмірі 7 419 грн. 05 коп., 30 000 грн. 00 коп. - на відшкодування моральної шкоди та 4 400 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

11 серпня 2017 року ТОВ «ХМВП «Електропівденмонтаж» подало письмові заперечення проти позову, в яких просило відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заперечення мотивовані тим, що при прийнятті на роботу згідно з письмовими заявами від 18 січня 2017 року та від 02 лютого 2017 року ОСОБА_1 була ознайомлена з правилами внутрішнього трудового розпорядку, умовами роботи, посадовою інструкцією.

03 лютого 2017 року Генеральним директором за погодженням з Фінансовим директором та Головою профспілки затверджено штатний розпис, відповідно до якого оклад юрисконсульта встановлено в розмірі 3 200 грн. 00 коп. Цей же розмір посадового окладу зазначено в пункті 4.1. трудового договору, укладеного ТОВ «ХМВП «Електропівденмонтаж» з ОСОБА_1

Зміни до організаційної структури шляхом виключення зі штатного розпису юридичного відділу затверджено у зв'язку з скрутним фінансовим становищем відповідача.

В довіреності зазначено актуальну адресу учасника ТОВ «ХМВП «Електропівденмонтаж» згідно з сертифікатом щодо підтвердження юридичної особи, а позивачем під час виконання обов'язків юрисконсульта не було вчасно оформлено внесення відповідних змін до Статуту. Довіреність від 18 січня 2017 року, якою ОСОБА_6 уповноважена діяти від імені відповідача, є чинною, має обов'язкові реквізити та в установленому законом порядку не скасована.

Відсутність в Наказі від 30 березня 2017 року № 47/к «Про внесення змін до штатного розпису» підпису фінансового директора ОСОБА_4 не впливає на законність звільнення позивача, оскільки такий підпис є обов'язковим лише на наказі про призначення та звільнення працівників бухгалтерської, економічної, фінансової служби та служби планування фінансової діяльності та бюджету.

Про заплановане звільнення із зазначенням причин своєчасно повідомлено профспілкову організацію. Список працівників, які підлягали звільненню у зв'язку із скороченням штату, в тому числі ОСОБА_1, був затверджений Наказом від 25 квітня 2017 року № 55/к «Про попередження працівників про наступне звільнення у зв'язку із скороченням штату». Про наступне вивільнення позивач була повідомлена своєчасно попередженням від 25 квітня 2017 року № 369. Одночасно було зазначено про відсутність вакантних посад відповідно до кваліфікації позивача, а також вакантних нижчих і менш оплачуваних робіт.

Використання факсимільного підпису т. в. о. Генерального директора ОСОБА_3 закріплено відповідною Інструкцією, затвердженою Наказом «Про затвердження Інструкції про порядок використання факсиміле».

Посада заступника Генерального директора з загальних питань відноситься до категорії керівників і на цю посаду має призначатися особа, яка має вищу професійну економічну освіту. Крім того, ця посада не була вільною на час звільнення позивача.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що звільнення ОСОБА_1 проведено з дотриманням норм трудового законодавства.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, то підстав для стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу немає.

11 грудня 2017 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, постановити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скаргу мотивована тим, що на час ухвалення рішення вона була у відрядженні. Однак суд першої інстанції не задовольнив її клопотання про відкладення справи та позбавив її можливості надати докази, які мають значення для справи.

Зазначає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи.

Відповідач рішення суду першої інстанції не оскаржив, відзив на апеляційну скаргу не надав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до частини 2 статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2, 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу.

Про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках зміни в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці (частини 1, 2 ст. 49-2 КЗпП України).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 перебувала у трудових стосунках з відповідачем: з 19 січня 2017 року працювала за сумісництвом на підставі Наказу від 18 січня 2017 року № 9/к, а з 03 лютого 2017 року - на посаді юрисконсульта юридичного відділу ТОВ «ХМВП «Електропівденмонтаж» на підставі Наказу від 02 лютого 2017 року № 17/к.

Наказом від 09 червня 2017 року № 75/к «Про звільнення ОСОБА_2, ОСОБА_1.», уточненим Наказом від 27 червня 2017 року № 87/к, позивача було звільнено з роботи за пунктом 1 статті 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штатів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 19 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані із звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівників, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не скористався вивільнений працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

При проведенні вивільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, за його згодою на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалося, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування).

Факт скорочення штату працівників у відповідача, у тому числі юрисконсульта, підтверджується матеріалами справи.

Рішенням позачергових зборів учасників ТОВ «ХМВП «Електропівденмонтаж» від 29 березня 2017 року (протокол № 52) були затверджені зміни організаційної структури шляхом виключення із штату юридичного відділу.

Про заплановане звільнення із зазначенням причин такого звільнення організацію ТОВ «ХМВП «Електропівденмонтаж» своєчасно повідомлено профспілкову організацію.

На підставі Наказу ТОВ «ХМВП «Електропівденмонтаж» від 30 березня 2017 року № 457/к з 01 липня 2017 року було скорочено дві посади, а саме - начальника та юрисконсульта юридичного відділу.

На підставі Наказу від 25 квітня 2017 року № 55/к «Про попередження працівників про наступне вивільнення у зв'язку з скороченням штату» затверджено список робітників, які підлягають звільненню у зв'язку з скороченням штату. Згідно з додатком № 1 до цього наказу звільненню підлягають начальник юридичного відділу ОСОБА_8 та юрисконсульт ОСОБА_1

Про наступне вивільнення ОСОБА_1 була повідомлена згідно з попередженням-повідомленням від 25 квітня 2017 року № 369, в якому зазначила, що на повідомленні відсутній підпис т. в. о. Генерального директора ОСОБА_3

Однак згідно з пунктом 3 Інструкції про порядок використання факсиміле т.в.о. Генерального директора, затвердженої Наказом від 13 к5ввітня 2017 року № 9/0-1, факсиміле т.в.о. Генерального директора використовується на рахунках, виписаних підприємством на оплату відгруженого товару або на оплату наданих послуг, виконаних робіт; актах прийому-передачі, що підписуються підприємством з контрагентами на виконання зобов'язань по укладеним договорам; витратних накладних на відпуск товару на адресу отримувача; відрядних посвідченнях; внутрішніх наказах, розпорядженнях, листах та іншої організаційно-кадрової документації по підприємству.

Зміст Наказу від 09 червня 2017 року № 75/к «Про звільнення ОСОБА_2, ОСОБА_1.», уточненого Наказом від 27 червня 2017 року № 87/к року, згідно з яким ОСОБА_1 звільнена з посади юрисконсульта юридичного відділу в зв'язку зі скороченням штатів за пунктом 1 статті 40 КЗпП України з 03 липня 2017 року доведений їй цього ж дня.

При цьому інші вакантні посади на підприємстві були відсутні.

03 липня 2017 року ОСОБА_1 отримала трудову книжку. В цей же день, з нею також проведений повний розрахунок.

Згідно з частиною 1 статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Доказів того, що у зв'язку з звільненням ОСОБА_1 заподіяна моральна шкода, матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Посилання на те, що суд першої інстанції безпідставно не відклав розгляд справи, не грунтуються на законі.

Випадки порушення або неправильного застосування норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції лише за умови, якщо це порушення призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи (частина 3 статті 309 ЦПК України в редакції, чинній на час ухвалення судового рішення).

ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про день і час ухвалення справи, про що свідчить її заява про відкладення справи.

При цьому за правилами пункту 1 частини 1 статті 148 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення судового рішення) після закінчення підготовки справи до судового розгляду призначені до слухання трудові справи повинні бути розглянуті в семиденний строк.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова в складі судді Сорока О.П. від 01 серпня 2017 року справа призначена до розгляду в судове засідання на 18 серпня 2017 року.

Судове рішення ухвалено 20 жовтня 2017 року. Тобто на час ухвалення судового рішення строк, встановлений пунктом 1 частини 1 статті 148 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення судового рішення) сплив.

Доводи про те, що посадовий оклад юрисконсульта юридичного відділу становить суму в розмірі 8 200 грн. 00 коп., є безпідставними.

Пунктом 4.1. трудового договору, укладеного 05 лютого 2017 року з ОСОБА_1, встановлено, що за виконання обов'язків, передбачених цим договором, робітнику встановлюється посадовий оклад (тарифна ставка) в розмірі 3 200 грн. 00 коп. на місяць.

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, або розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 27 березня 2018 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді І.П.Коваленко

Р.М.Піддубний