КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3297/2018 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Київського апеляційного суду опубліковано в газеті «Голос України» від 03.10.2018 № 185 (6940).

Ухвалою Київського апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 29 жовтня 2018 року матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди прийнято до провадження Київського апеляційного суду.

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2017 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_6, третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

16 лютого 2018 року представником відповідача ОСОБА_7 подано заяву про призначення у справі автотоварознавчої експертизи з метою визначення вартості матеріального збитку (шкоди), завданого власнику колісного транспортного засобу Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1, який належить власнику ОСОБА_5, унаслідок події, що є предметом розгляду у цивільній справі, станом на 12 вересня 2016 року. Просив витребувати у позивача - власника колісного транспортного засобу Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1 для проведення експертизи (а.с. 127 том 1).

У судовому засіданні 18 вересня 2018 року представник відповідача ОСОБА_7 підтримав заявлене клопотання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2018 року заяву представника відповідача ОСОБА_6 задоволено. Призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції представник позивачів подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, мотивуючи тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що проведення автотоварознавчої експертизи на даний час є недоцільним, при цьому відповідач не надав докази, які б спростовували розмір завданих збитків, визначений у звіті № 95-0/34/4 від 12.09.2016 та докази, які б ставили під сумнів правильність складання цього звіту. Крім того, до переліку випадків ( ст. 105 ЦПК України), коли обов'язково призначається експертиза спір у даній справі не відноситься. Просив врахувати, що автомобіль позивача ОСОБА_5 вже більше двох років під дощем, снігом, сонцем знаходиться на штраф майданчику у Баришівці і за цей час внаслідок погодних, кліматичних умов зазнав ще більших ушкоджень і стан його змінився, а тому будь-який висновок не буде правильним, об'єктивним на відміну від звіту, який був складний 12 вересня 2016 року практично одразу після ДТП. Будь-яка доставка автомобіля для проведення експертизи може призвести до більших пошкоджень транспортного засобу, що буде означати порушення прав позивача, оскільки він має право та бажання на відновлення пошкодженого автомобіля за гроші, які він планує отримати на відшкодування завданих йому збитків. Призначення у справі експертизи вважає затягуванням розгляду справи, оскільки проведення експертизи може зайняти проміжок часу від 4 до 6 місяців.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом - частина 3 статті 12 ЦПК України.

Суд сприяє учасникам справи в реалізації ними прав - пункт 4 частина 5 статті 12 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_6, третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант». Матеріально-правова вимога позивача ОСОБА_4 до відповідача щодо якої вона просила ухвалити рішення зводиться до стягнення матеріальних збитків та моральної шкоду у розмірі 25 000,00 грн., позивача ОСОБА_5 - до стягнення матеріальних збитків у розмірі 217 700,46 грн. та 45 000,00 грн. - моральної шкоди. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 28 серпня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригоди за участю автомобілів під керуванням позивача ОСОБА_5. та відповідача ОСОБА_6, що призвела до пошкодження транспортного засобу, що належить позивачу ОСОБА_5, а також травмування позивача ОСОБА_4

Як свідчать матеріали справи позивач ОСОБА_5 для підтвердження розміру шкоди, заподіяної майну Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1 до позовної заяви надав звіт № 95-D/23/4/0916 від 12 вересня 2016 року про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, складений оцінювачем ОСОБА_8 (а.с. 31-38 том 1).

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві зазначив, в тому числі, і про те, що вартість матеріального збитку не обгрунтована доказом, а наданий позивачем звіт не є належним та допустимим доказом (а.с. 111-114 том 1).

З метою визначення вартості матеріального збитку (шкоди), завданого власнику колісного транспортного засобу Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1, який належить власнику ОСОБА_5, унаслідок події, що є предметом розгляду у цивільній справі, станом на 12 вересня 2016 року, відповідач 05 лютого 2018 року звернувся до ТОВ «Українська Експертна Компанія» із замовленням про проведення автотоварозначої експертизи (а.с. 116 том 1). Експертом ТОВ «Українська Експертна Компанія» заявлено клопотання від 06 лютого 2018 року про надання для огляду автомобіль Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1 (а.с. 117 том 1). Посилаючись на те, що відповідач не є власником транспортного засобу Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1, тому він не має можливості забезпечити автомобіль для огляду експерту. З підстав ненадання автомобіля Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1 для особистого огляду експертом у проведенні експертизи за замовленням відповідача було відмовлено (а.с. 120 том 1).

Право учасника справи подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення, передбачено статтею 106 ЦПК України.

Із поданих відповідачем матеріалів вбачається, що останній на виконання вимог статті 106 ЦПК України звертався до експертної установи з метою проведення автотоварознавчої експертизи у цивільній справі, однак з об'єктивних причин подати такий доказ в суд першої інстанції не зміг.

Окремою заявою від 16 лютого 2018 року представник відповідача, посилаючись на вищезазначені причини, просив суд призначити у справі судову автотоварознавчу експертизу, зазначивши про те, що наданий позивачем звіт на підтвердження розміру шкоди не відповідає процедурам оцінки та вимогам нормативно - правових актів з оцінки майна, що викликає сумнів у повноті та достовірності звіту № 95-D/23/4/0916 від 12 вересня 2016 року.

Нормою статті 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Як встановлено колегією суддів та не заперечується учасниками справи, що для з'ясування обставин, що мають значення для визначення розміру шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу Chevrolet Aveo, державний номер НОМЕР_1, необхідні спеціальні знання у сфері цінової політики. Позивач для підтвердження розміру шкоди надав висновок оцінювача № 95-D/23/4/0916 від 12 вересня 2016 року. В свою чергу, відповідач, заперечуючи проти вказаного висновку, не зміг подати суду першої інстанції висновок експерта з причин, які безпосередньо ускладнювали можливість подати відповідачу такий доказ.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про призначення у справі експертизи, оскільки задовольняючи клопотання відповідача про призначення у справі судову автотоварознавчу експертизу, суд першої інстанції у відповідності до вимог пункт 4 частина 5 статті 12, статті 103 ЦПК України забезпечив процесуальне право відповідача на доведення перед судом своїх доводів та подання ним доказів шляхом призначення відповідної експертизи з питань, які є підставою позову та мають значення для правильного вирішення спору.

При розгляді скарги на ухвалу суду в частині зупинення провадження у справі, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції дотриманий порядок при призначенні експертизи. Зупинення провадження у справі було доцільно, оскільки її проведення доручено поза межами суду експертам Київського науково-дослідний інститут судових експертиз.

Доводи апеляційної скарги представника позивачів про те, що проведення автотоварознавчої експертизи на даний час є недоцільним спростовуються даними, які містяться в матеріалах справи, на підставі яких суд першої інстанції, не надаючи переваги доказам позивача у справі, які заперечуються відповідачем (принцип змагальності сторін) з дотриманням гарантії всебічного і повного з'ясуванню обставин справи, дійшов вірного висновку про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи.

Посилання представника позивачів у доводах апеляційної скарги на відсутність підстав для призначення експертизи з посилання на вимоги статті 105 ЦПК України (обов'язкове призначення експертизи судом) не можуть бути підставою для скасування ухвали суду, оскільки суд першої інстанції при постановленні ухвали про призначення експертизи керувався положеннями статті 103 ЦПК України, норма якої надає право суду призначити експертизу у справі за сукупності умов, наявність яких було встановлено судом під час вирішення питання про призначення у справі експертизи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 28 листопад 2018 року.

Головуючий

Судді: