АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Саламон О.Б.
№22-ц/796/3180/2018 Доповідач - Українець Л.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

судді-доповідача УкраїнецьЛ.Д.

суддів Шебуєвої В.А.,

Оніщука М.І.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року в справі за позовом Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_3 про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В

У серпні 2018 року Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

У мотивування вимог посилалося на те, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Лівобережному об»єднаному управлінні Пенсійного Фонду України в м. Києві та отримує пенсію по втраті годувальника.

За період з 01.09.2014 року по 30.11.2015 року утворилася переплата в сумі 7305 грн у зв'язку з рахунковою помилкою при автоматизованому способі обробки пенсійної документації.

Листом від 20.06.2017 року відповідача повідомлено про факт переплати та запропоновано сплатити суму боргу в добровільному порядку, проте вимоги даного листа виконані не були.

Враховуючи наведене просило суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь борг в розмірі 7 305 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Зазначає, що переплата пенсії в розмірі 7305 грн виникла внаслідок рахункової помилки при автоматизованому способу обробки пенсійної документації, тому з урахуванням вимог статей 1212, 1215 ЦК України, судом невірно відмовлено в задоволенні позову про стягнення надмірно виплачених коштів.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом міста Києва.

Представник Лівобережного об"єднання управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений, що підтверджується зворотнім повідомлення про вручення поштового відправлення 15.03.2018 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції підставно виходив з їх недоведеності та необґрунтованості з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 отримує пенсію по втраті годувальника, перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному Управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Як убачається з матеріалів справи, утриманець ОСОБА_4 з 01.09.2014 року знаходився на повному державному забезпеченні в навчально-оздоровчому комплексі Київського військового ліцею ім. І.Богуна.

Відповідно ст. 48 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", дітям, які перебувають на повному державному утриманні, виплачується 50 % призначеної пенсії у разі втрати годувальника, а інша частина перераховується на рахунок установи, де ця дитина перебуває на повному державному утриманні.

23 листопада 2015 року Управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві направило до Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України у м. Києві звернення в якому просило вирішити питання про відшкодування переплати пенсії в розмірі 7305 грн за період з 01.09.2014-30.11.2015 рр. з пенсіонерки ОСОБА_3 (а.с.5)

20.06.2017 року ОСОБА_3 надіслано лист в якому містилося прохання сплатити переплату пенсії в розмірі 7305 грн (а.с.6)

Підставою для звернення Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до суду з позовом про стягнення надміру виплачених коштів з ОСОБА_3 стало неповернення відповідачем надмірно отриманої суми пенсії в розмірі 7035 грн.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, зокрема, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Крім того, як вірно зауважено судом першої інстанції, порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідно частини 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно частини 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Установлено, що для здійснення нарахування пенсії ОСОБА_3 за період з 01 вересня 2014 року по 30 листопада 2015 року дані необхідні для обчислення пенсії надані Управлінням з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві.

Як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі позивач зазначає, що переплата відбулася в період з 01.09.2014 року по 30.11.2015 року в результаті рахункової помилки при автоматизованому способу обробки пенсійної документації.

До лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо.

Тобто, позивачем не доведено факту наявності рахункової помилки, оскільки відсутні докази (наприклад, висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування тощо), по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з»ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою як стверджує позивач, а не помилкою, пов»язаною, наприклад, з неналежним виконанням обов»язків службовими особами, відповідальними за обчислення та нарахування пенсії.

Рахункова помилка за своїм змістом, смисловим та логічним значенням - це математична помилка, зокрема помилка під час здійснення математичних дій, розрахунків (множення, додавання, іншого обрахунку). До рахункової помилки не можна віднести помилки в застосуванні закону, інші свідомі помилкові дії, не пов'язані з помилками під час здійснення математичних дій, розрахунків.

У матеріалах справи відсутні докази, що з боку Лівобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України у м. Києві було допущено рахункову помилку у нарахуванні пенсії, а саме відсутні висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування, по інформації яких можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з'ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою.

При цьому позивач не зазначає, яка саме розрахункова помилка була допущена і на підтвердження цього суду першої інстанції не було надано жодного доказу цього помилкового розрахунку на суму 7305 грн.

Отже, доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку Управління, чи надання відповідачем завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживань з боку відповідача при отриманні пенсії позивачем надано не було.

Апеляційна скарга також не містить посилання на конкретну розрахункову помилку вчинену при нарахуванні пенсії позивачу. Не надано доказів, які б свідчили, що відбулася розрахункова помилка та чому нарахована до стягнення саме сума 7305 грн.

З огляду на недоведеність позивачем факту недобросовісного набуття ОСОБА_3 отриманих коштів у розмірі 7035 грн, які є пенсійною виплатою, призначеною їй управлінням Пенсійного фонду України, та наявності рахункової помилки, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну оцінку.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 22 березня 2018 року.

Суддя-доповідач Л.Д. Українець

Судді В.А. Шебуєва

М.І. Оніщук