Єдиний унікальний номер 227/1266/18 Номер провадження 22-ц/804/476/18
Суддя-доповідач Жданова В.С. Єдиний унікальний номер 227/1266/18
Категорія 27 Номер провадження 22-ц/804/476/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року

Донецький апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Жданової В.С. (суддя-доповідач),

суддів: Краснощокової Н.С., Тимченко О.О.,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Бахмуті апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Олександрівського районного суду Донецької області від 07 вересня 2018 року про повернення заяви позивачеві у цивільній справі № 227/1266/18 (суддя Щербак Ю.В.) за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2018 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (на теперішній час Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 26 вересня 2011 року у розмірі 71 579,94 гривень, з яких: 989,49 гривень - заборгованість за кредитом, 61 430,76 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5274,93 гривень - заборгованість за пенею та комісією, штрафи: 500,00 гривень - фіксована частина, 3384,76 гривень - процентна складова та судові витрати у розмірі 1762,00 гривні.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 07 вересня 2018 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачеві.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В мотивування доводів посилається на те, що у виконання ухвали суду про усунення недоліків була надана належним чином завірена копія довіреності, яка містила підпис уповноваженої особи та штам. На день подання позовної заяви довіреність № 9437-К-Н-О на ім'я Гаренко Н.В. є чинною. Довіреність підписана в.о. Голови правління банку Пахачук Г.Д. із прикладенням печатки банку. Крім того, суд першої інстанції міг перевірив стан довіреності на офіційному інтернет сайті банку. .

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунені зазначені в ухвалі недоліки: не надано оригіналів письмових доказів; додані до позову їх копії не засвідчені в порядку, встановленому законодавством і засвідчені особою, яка не має на те повноважень; не надано довіреності чи іншого документу, що підтверджує повноваження представника.

З таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки зроблений з порушенням норм процесуального закону.

З матеріалів справи вбачається, що 17 квітня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 1-5).

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 14 серпня 2018 року позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишено без руху (а.с. 32).

Обґрунтовуючи наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, суддя виходив з того, що не додано документів, що підтверджують повноваження особи, яка підписала заяву, оскільки додано ксерокопію довіреності, засвідченої особою, яка не мала на те повноважень та не надано оригіналів письмових доказів, додані до позову їх копії не засвідчені в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.5 ст.95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого посвідчення.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання ухвали суду від 14 вересня 2018 року про залишення позовної заяви без руху позивачем надано суду заяву про усунення недоліків з викладеними поясненнями щодо вимог ухвали, де він зазначив що довіреністю від 03 листопада 2017 року № 9437-К-Н-О Гаренко Н.В. уповноважується представляти інтереси банку в органах державної влади, судах загальної юрисдикції. Для виконання наданих повноважень представнику надається право від імені банку підписувати, подавати, пред'являти необхідні документи, посвідчувати копії документів та виконувати інші необхідні дії, пов'язані з цією довіреністю. Довіреність видана на представництво своїх інтересів в суді будь-якої інстанції з наданням представнику всіх прав, які визначено законом за позивачем, а також право подавати від імені ПАТ КБ «Приватбанк» позовні та інші заяви. Додання до позову оригіналу довіреності неможливе, оскільки позивач на день має не одне призначене судове засідання в різних судах і до кожного з них не може бути наданий оригінал довіреності, який представник має в єдиному екземплярі. Додавши оригінал довіреності до позову представник позивача буде позбавлений можливості підтвердити свої повноваження при розгляді інших справ за його участю. Разом із заявою представник позивача надав копії документів, які засвідчив своїм підписом та зазначив дату такого посвідчення.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 07 вересня 2018 року позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» визнано неподаною та повернуто позивачу.

Проте такий висновок суду першої інстанції зроблений передчасно, без належної перевірки всіх обставин, що мають суттєве значення для справи.

Статтею 58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Документами, що підтверджують повноваження представників є довіреність довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.( ст.62 ЦПК України )

Дослідивши письмові документи, вбачається, що на виконання ухвали суду першої інстанції про усунення недоліків, представником позивача надано копію довіреності , посвідчену його підписом із зазначенням дати такого посвідчення (а.с. 35).

Окремих вимог щодо порядку засвідчення копій довіреності Цивільний процесуальний кодекс України не містить, тобто посилання суду першої інстанції на неналежне посвідчення копії довіреності та не скріплення її печаткою є безпідставним.

Таким чином, не можна визнати обґрунтованим посилання суду як на підставу повернення апеляційної скарги ненадання оригіналів письмових доказів та неналежне посвідчення копії довіреності, оскільки за змістом ч.6 ст.95 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати оригінал письмового доказу.

За таких обставин навіть якщо суд вважав неналежним засвідченням копій доказів та довіреності, сам по собі цей факт не є недоліком позовної заяви, наслідком неусунення якого може бути її повернення.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини гарантії регламентовані статтею 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Белле проти Франції, § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Белле проти Франції, § 36; Нун'єш Діаш проти Португалії).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Перес де Рада Каванил'ес проти Іспанії).

На підставі ч.1 ст.379 підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи; порушено норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, її слід скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Керуючись ст.379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Ухвалу Олександрівського районного суду Донецької області від 07 вересня 2018 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3.ст. 389 ЦПК України.

Судді: