11 червня 2018 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої адресної допомоги , -
Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 11 червня 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 15 червня 2018 року.
Позивач ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради до Ужгородського міськрайоннго суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої адресної допомоги.
Позов мотивовано тим, що 11.02.2015 року ОСОБА_2 як представник сім'ї , її син ОСОБА_3, 17.06.2004р.н., зареєстровані як внутрішньо переміщена особи відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про облік внутрішньо переміщених осіб" від 01.10.2014 року №509.
11.02.2015 року відповідач звернулась із заявою та необхідними документами за призначенням їй грошової допомоги відповідно до Порядку. Рішенням управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради (далі - Позивач) від 12.02.2015 р. відповідачеві призначено грошову допомогу на період з 11.02.2015 р. по 10.04.2015 р. у розмірі 1326.00грн., у період з 11.04.2015 р. по 10.06.2015 р. у розмірі 1105.00 грн., та у період з 11.06.2015 р. по 10.08.2015 р. у розмірі 884.00 грн.
28.08.2015 року відповідач повторно звернулася до позивача із заявою про призначення грошової допомоги. Рішенням Позивача від 03.09.2015 року Відповідачеві призначено грошову допомогу на період з 11.08.2015р. по 10.02.2016 р. у розмірі 884.00грн.
Однак відповідно до акта ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності в частині використання бюджетних коштів, виділених з державного бюджету та компенсацію підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на державну службу за призовом під час мобілізації, та особливих період та надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг в ОСОБА_1 соціального захисту населення м.Ужгород за період з 01.01.2014 року по 31.03.2016 року Державної фінансової інспекції в Закарпатській області від11.07.2016 року №07-04/13 встановлено наступне: «...шляхом опрацювання інформації Міністерства фінансів України встановлено, що в ревізійному періоді ще 28 осіб мали в наявності на депозитних банківських рахунках кошти, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, яким УПСЗН Ужгородської міської ради нараховано та виплачено, а відповідно внутрішньо переміщеними особами отримано щомісячної адресної допомоги на загальну суму 431770,88грн.» .
В судове засідання представник позивача не з'явилась, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подала на адресу суду заяву, в якій зазначила, про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Клопотань на адресу суду від ОСОБА_2 не надходило. Окрім того, заперечень щодо позову відповідачем не подано.
На підставі наведеного суд керуючись ч.4 ст.223,280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
За приписом ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Частиною 2 ст.13 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Так, відповідно до п. 2 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, або змушені покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і перемістилися в населенні пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі- особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м.Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.
Судом встановлено, що відповідно до довідки від 11.02.2015 року за № НОМЕР_1 ОСОБА_2, разом з особою що недосягла 18-річного віку, ОСОБА_3, взята на обліку, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення.
Як вбачається з заяви від 11.02.2015 року ОСОБА_2, звернулася до ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зазначивши про відсутність на депозитному банківському рахунку коштів, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
Рішенням ОСОБА_1 від 12.05.2015 року ОСОБА_2 призначена допомога переміщеним особам на проживання у розмірі 1326,00 грн. на період з 11.02.2015 по 10.04.2015 р., 1105,00 грн. у період з 11.04.2015 по 10.06.2015 р. та 884,00 грн. у період з 11.06.2015 по 10.08.2015р.

Відповідно до абз.4 п.З Порядку, для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сімї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також предявляє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сімї.

Так, ОСОБА_2 відповідну заяву на наступний період призначення подала 28.08.2015 року, в якій остання також зазначає про відсутність у будь кого з членів сімї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Та відповідно до рішення від 03.09.2015 р., про призначення допомоги переміщеним особам на проживання їй призначено допомогу в розмірі 884,00 грн. в період з 11.08.2015 по 10.02.2016 р.

Згідно акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності в частині використання бюджетних коштів, виділених з державного бюджету та компенсацію підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на державну службу за призовом під час мобілізації, та особливих період та надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг в ОСОБА_1 соціального захисту населення м. Ужгород за період з 01.01.2014 року по 31.03.2016 року Державної фінансової інспекції в Закарпатській області від 11.07.2016 року №07-04/13 встановлено що: «...шляхом опрацювання інформації Міністерства фінансів України встановлено, що в ревізійному періоді ще 28 осіб мали в наявності на депозитних банківських рахунках кошти, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, яким УПСЗН Ужгородської міської ради нараховано та виплачено, а відповідно внутрішньо переміщеними особами отримано щомісячної адресної допомоги на загальну суму 431770,88грн.».

Так, у довідці до акту перевірки зазначено, що Відповідачеві неправомірно нараховано та виплачено 11912,59 грн. у звязку з наявністю у неї депозиту в «Приватбанку».

Із вказаних відомостей позивачем вбачається, що в оспорюваний період ОСОБА_2, мала депозит у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. При цьому спростувань наведеним вище обставинам відповідачем надано не було.

До матеріалів позовної заяви додано розрахунок суми боргу ОСОБА_2 за надміру виплаченої ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради щомісячної адресної допомоги.

Позивачем на адресу ОСОБА_2 був направлений лист від 08.08.2016 року за вих. № 35.01-04/2222 про усунення порушень, виявлених ревізією та одночасно з пропозицією надати докази щодо підтвердження чи спростування висновків ревізії але відповідачем доказів спростування висновків ревізії не надано, кошти в розмірі 11912, 59 грн. не повернуто.

Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно з п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратинй розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Згідно з п. 11 Порядку уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1). У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах (ч.2).

На час розгляду справи, відповідачем надмірно виплачені суми допомоги переміщеним особам на проживання позивачу в добровільному порядку не повернуто.

На підставі викладеного, у зв'язку із набуттям відповідачкою коштів без достатньої правової підстави, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення у повному обсязі.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 1212, ЦК України, п. п. 2, 6, 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, 12, 76, 223, 258, 259, 260, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої адресної допомоги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (м. Ужгород, пл.Кирила і Мефодія, 5/802 ідент. код НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради (м. Ужгород, пл. Ш. Петефі, 24-26, ), суму надміру виплаченої адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг у розмірі 11912,59 грн (одинадцять тисяч девятсот дванадцять грн. пятдесят девять коп.)

Стягнути з Стягнути з ОСОБА_2 (м. Ужгород, пл.Кирила і Мефодія, 5/802 ідент. код НОМЕР_2) на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4