Ухвала

12 березня 2018 року

м. Київ

справа № 760/6901/15-ц

провадження № 61-6209ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: ОСОБА_2, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», про припинення договору поруки,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 18 травня 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2017 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема надати обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або навести інші підстави для його поновлення.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

1 лютого 2018 року касаційна скарга передана до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 14 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

15 та 26 лютого 2018 року до Верховного Суду на виконання ухвали

від 20 листопада 2017 року від ОСОБА_1 надійшли матеріали на усунення недоліків, серед яких заява про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій скаржник посилається на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст ухвали Апеляційного суду міста Києва від 18 травня 2017 року отримано 30 жовтня 2017 року.

На обґрунтування клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, скаржник посилається на те, що до 30 жовтня 2017 року повний текст ухвали Апеляційного суду міста Києва від 18 травня 2017 року остання не отримувала та надала копії клопотання до апеляційного суду про отримання судового рішення від 10 липня 2017 року, а також копії клопотання до суду першої інстанції від 11 вересня 2017 року та від 30 жовтня 2017 року.

Разом з тим, у листі Печерського районного суду міста Києва від 20 вересня 2017 року, наданого скаржником, зазначено, що 19 травня 2017 року копію ухвали Апеляційного суду міста Києва від 18 травня 2017 року направлено ОСОБА_1 згідно супровідного листа, який міститься в матеріалах справи (аркуш справи 210).

Таким чином, наведені у заяві підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки скаржнику слід надати докази того, що судом апеляційної інстанції не виконано належним чином вимоги статті 222 ЦПК України, в редакції, чинній на момент постановлення ухвали апеляційного суду, щодо направлення копії судового рішення.

З урахуванням зазначеного, скаржнику слід продовжити строк на усунення недоліків касаційної скарги для надання обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Керуючись статтями 127, 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 18 травня 2017 рокудо 15 квітня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська