КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2079/18
Провадження № 2-з/488/21/18
УХВАЛА

іменем України

23.05.2018 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Селіщева Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд виділити йому у власність 1/2 частину будинку № 41-а по вул. Патона в м. Миколаєві та 1/2 частину автомобіля марки HYUNDAI SANTA FE, державний № НОМЕР_1; іншу частину будинку та автомобіля залишити у власності відповідача ОСОБА_2

Разом із подачею позову, позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - житловий будинок та з належними до будинку надвірними будівлями, що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Патона, 41-А, та на рухоме майно автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE, державний № НОМЕР_1; заборонити будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії із житловим будинком та автомобілем. Свою заяву позивач мотивував тим, що невжиття судом заходів забезпечення позову може призвести до відчуження вказаного нерухомого та рухомого майна, що відповідно зробить неможливим виконання рішення суду по даній справі.

Ознайомившись із вказаною заявою, приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України (в редакції, внесеній Законом України № 2147-УІІІ від 03.10.2017 р., яка набрала чинності з 15.12.17 р.), зокрема:

- не зазначена ціна позову, про забезпечення якого просить заявник;

- відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

- не зазначені інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі ( ч. 5 ст. 151 ЦПК України).

Разом з тим, матеріали справи містять заяву позивача про розстрочку сплати судового збору, яка не містить посилання на будь які обставини та докази того, що характеризували майновий стан позивача.

Відповідно до ч.1, 3 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 1 п. г), ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, а також те, що до матеріалів позовної заяви позивач не надав жодного доказу, які характеризують матеріальний стан позивача і неможливість з поважних причин сплатити судовий збір, вважаю що підстав для задоволення цього клопотання немає.

За таких обставин, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявникам відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, оскільки вона подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

Керуючись ст. 153 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.І. Селіщева