Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22ц/778/1411/18
Головуючий у 1 інстанції: Степаненко Ю.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого, судді-доповідачаОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2017 року у справі за позовомОСОБА_5 до Державного підприємства Міністерства внутрішніх прав України «Інформ-ресурси», Запорізької філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-ресурси», Спеціального майданчика зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Запорізької філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» в особі начальника ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Южненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_7, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", про усунення перешкод у користуванні майном,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5, звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись після уточнення на те. що він, керуючи транспортним засобом: мікроавтобусом «КІА PRGIO», реєстраційний № НОМЕР_1, рік випуску - 2000, № кузову KNHTS7322Y7012319, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії САА № 962137, на підставі генерального доручення, виданого 01.12.2015 року в м. Южний, Одеської області ОСОБА_7 та зареєстрованого приватним нотаріусом ОСОБА_8, реєстраційний № 1068, серія НАР № 694061, 26.02.2016 року, о 15-30 хв., в м. Василівка Запорізької області, був зупинений інспектором ДАІ - ОСОБА_9 та його автомобіль було поставлено на штраф майданчик №3 ДП МВС України «Інформ - ресурс» в м. Василівка, згідно Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 26.02.2016 року.

Як йому було пояснено в усній формі інспектором ДАІ ОСОБА_10, підставою для затримання транспортного засобу була постанова про накладання арешту відділу Державної виконавчої служби Южненського міського управління юстиції Головного управління юстиції в Одеській області. Він неодноразово звертався до керівництва даного управління ДАІ, на що йому приходили листи з відмовою в поверненні автомобіля.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 11.05.2016 року у справі за № 316/378/16-ц, за ним було визнано право власності на мікроавтобус «КІА PRGIO», реєстраційний № НОМЕР_1, рік випуску - 2000, № кузову KNHTS7322Y7012319, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії САА № 962137.

Відповідно до рішення Южного міського суду Одеської області від 06.10.2016 року,

даний транспортний засіб було вилучено з опису та звільнено з - під арешту.

Постановою про зняття арешту Южненського міського відділу юстиції в Одеській області від 20.01.2016 року, ВП №50928476, мікроавтобус «КІА PRGIO реєстраційний № НОМЕР_1, рік випуску - 2000, № кузову KNHTS7322Y7012319, свідоцтво про реєстр ТЗ серії САА № 962137, було виключено з опису та звільнено з-під арешту.

Однак, він не має можливості вільно користуватися та володіти належним йому транспортним засобом. Керівництво штраф майданчика мотивує це тим, що він повинен сплатити кошти за послуги зберігання транспортного засобу на даному майданчику. Жодних договорів зберігання транспортного засобу між ним та відповідачем не укладалося.

На підставі викладеного позивач просить суд усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні належним майном, а саме - транспортним засобом: реєстраційний № НОМЕР_1; мікроавтобус KIA РRЕGІО; рік випуску 2000; № кузову КNНТS7322Y7012319, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії САА № 962137 (видане РЕВ-9 при УДАІ МВС України в Одеській області 10.08.2010 року) - шляхом зобов'язання штраф майданчика №3 ДП МВС України «Інформ-ресурс», в особі начальника ОСОБА_6 повернути йому цей транспортний засіб; зобов'язати спеціалізований майданчик зберігання тимчасово затримання транспортних засобів Запорізької філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» в особі начальника-Соловйова О.О., повернути йому транспортний засіб: реєстраційний № НОМЕР_1; мікроавтобус KIA РRЕGІО; рік випуску 2000; № кузову КNНТS7322Y7012319, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії САА № 962137 (видане РЕВ-9 при УДАІ МВС України в Одеській області 10.08.2010 року).

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_5, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду, ухвалити нове, про задоволення позову у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що транспортний засіб: мікроавтобус пасажирський реєстраційний № НОМЕР_1; мікроавтобус KIA РRЕGІО; рік випуску 2000; № кузову КNНТS7322Y7012319, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії САА № 962137 (видане РЕВ-9 при УДАІ МВС України в Одеській області 10.08.2010 р), належав - ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ, копія якого є в справі.

На примусовому виконанні у Южненському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №519/865/15-ц, виданого 19.02.2016 року Южним міським судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" грошової суми у розмірі 38 524, 19 грн., що підтверджуєтьтся матеріалами виконавчого провадження, копії яких є в справі.

В ході проведення виконавчих дій, державними виконавцями було проведено опис та накладено арешт на все майно боржника - ОСОБА_7, а також оголошено у розшук належний йому транспортний засіб: мікроавтобус пасажирський реєстраційний № НОМЕР_1; мікроавтобус KIA РRЕGІО; рік випуску 2000; № кузову КNНТS7322Y7012319, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії САА № 962137 (видане РЕВ-9 при УДАІ МВС України в Одеській області 10.08.2010 р), що підтверджується матеріалами виконавчого провадження та рішеннями судів, копії яких є в справі.

26.02.2016 року, о 15-30 хв., на 341 км. а/д Харків-Сімферопіль, в м. Василівка Запорізької області, інспектором взводу роти ДПС ОСОБА_9 був зупинений транспортний засіб: реєстраційний № НОМЕР_1; мікроавтобус KIA РRЕGІО; рік випуску 2000; № кузову КNНТS7322Y7012319, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії САА № 962137 (видане РЕВ-9 при УДАІ МВС України в Одеській області 10.08.2010 р), який належав - ОСОБА_7, під керуванням позивача - ОСОБА_5, та поставлений на спеціальний майданчик зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Запорізької філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» в м. Василівка Запорізької області, про що складено Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 26.02.2016 року, копія якого є у справі, відповідно до ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 11.05.2016 року, копія якого є в справі, було задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 та визнано дійсним та посвідченим договір купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_2; мікроавтобус KIA РRЕGІО; рік випуску 2000; № кузову КNНТS7322Y7012319, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії САА № 962137 (видане РЕВ-9 при УДАІ МВС України в Одеській області 10.08.2010 р), укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_5, на підставі якого, 22.08.2011 року була видана довіреність, посвідчена в реєстрі №1667 від 22.08.2001 року приватним нотаріусом ОСОБА_12 в м.Маріуполь та визнано за ОСОБА_5 право власності на автомобіль НОМЕР_2; мікроавтобус KIA РRЕGІО; рік випуску 2000; № кузову КNНТS7322Y7012319, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії САА № 962137 (видане РЕВ-9 при УДАІ МВС України в Одеській області 10.08.2010 р).

Вказане рішення суду набрало законної сили 24.05.2016 року.

Відповідно до рішення Южного міського суду Одеської області від 06.10.2016 року, копія якого є в справі, було задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_5 та вирішено виключити з опису та звільнено з-під арешту транспортний засіб : мікроавтобус пасажирський: реєстраційний № НОМЕР_1; мікроавтобус KIA РRЕGІО; рік випуску 2000; № кузову КNНТS7322Y7012319, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії САА № 962137 (видане РЕВ-9 при УДАІ МВС України в Одеській області 10.08.2010 р).

Останнє зазначене рішення суду набрало законної сили 18.10.2016 року.

Як зазначив далі суд попередньої інстанції, обставини, встановлені цими судовими рішеннями, відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, не доказуються при розгляді даної справи.

Відповідно до ст.18 ЦПК України,судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.

Таким чином, вищевказані судові рішення, які набрали законної сили, обовязкові до виконання. Крім того, ними підтверджується факт належності на праві власності транспортного засобу, який є предметом даного розгляду, позивачеві - ОСОБА_5.

Суд також далі вірно зазначив, що позивач, як власник вказаного майна, має право, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 317 ЦК України володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Його право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.ст. 321, 383, 386 ЦК України, позивач не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; він має право використовувати це майно на власний розсуд.

Постановою про зняття арешту Южненського міського відділу юстиції в Одеській області від 20.01.2016 року, копія якої є в справі, в якій помилково зазначено невірно рік «2016, замість «2017»дату, ВП №50928476, мікроавтобус реєстраційний № НОМЕР_1; мікроавтобус KIA РRЕGІО; рік випуску 2000; № кузову КNНТS7322Y7012319, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії САА № 962137 (видане РЕВ-9 при УДАІ МВС України в Одеській області 10.08.2010 р), було виключено з опису та звільнено з-під арешту.

Зазначений транспортний засіб до теперішнього часу перебуває на Спеціальному майданчику зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Запорізької філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси».

Відповідачі заперечують проти його повернення ОСОБА_5 до оплати ним коштів зберігання транспортного засобу.

Порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затверджений Постановою КМУ №1102 від 17.12.2008 року зі змінами, визначає процедуру тимчасового затримання, зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках та їх повернення. Ним перебачено й тимчасове затримання транспортного засобу у разі виявлення транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до Закону України Про виконавче провадження.

Відповідно до п. 10 цього Порядку, транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більш як на три дні з дати такого затримання.Строк затримання транспортного засобу обчислюється з моменту винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, складення протоколу про адміністративне правопорушення або акта огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а строк зберігання - з моменту доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

Відповідно до п.12 цього Порядку, повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, пов'язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред'явлення відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення або протоколу про адміністративне правопорушення у разі їх складення.Вилучення тимчасово затриманого транспортного засобу боржника із спеціального майданчика чи стоянки здійснюється державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі вимоги.

Відповідно до п.13 цього Порядку, за транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці справляється плата у встановленому спільним наказом МВС, Мінфіну та Мінекономіки розмірі. Витрати з транспортування і зберігання транспортного засобу боржника на спеціальному майданчику чи стоянці компенсуються органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем після вилучення транспортного засобу із спеціального майданчика чи стоянки за рахунок коштів виконавчого провадження у порядку, встановленому спільним наказом МВС та Мінюсту.

«Інструкція про порядок взаємодії органів внутрішніх справ України та органів державної виконавчої служби при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб)», затверджена Наказом МВС України та МЮУ 25.06.2002 року №607/56/5 зі змінами, визначає порядок взаємодії органів внутрішніх справ України та органів державної виконавчої служби при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Відповідно до п.2.1. цієї Інструкції, працівники органів внутрішніх справ у разі необхідності залучаються державними виконавцями для охорони громадського порядку до проведення виконавчих дій при виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб) у випадках, у тому числі: розшуку у виконавчому провадженні громадянина-боржника, дитини за ухвалою суду або транспортних засобів боржника за постановою державного виконавця.

Відповідно до п.3.1. цієї Інструкції, у виконавчому провадженні розшук громадянина-боржника, дитини або транспортних засобів боржника здійснюється органами внутрішніх справ у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Відповідно до п.3.2. цієї Інструкції, у разі їх виявлення органи внутрішніх справ у триденний термін з моменту виявлення повідомляють ініціатора розшуку про місце знаходження, а транспортні засоби боржника негайно затримують та доставляють на спеціальні майданчики чи стоянки тимчасового зберігання Державтоінспекції.

Відповідно до п.4.8. цієї Інструкції, за час зберігання транспортного засобу боржника на спеціальних майданчиках чи стоянках посадова особа Державтоінспекції складає кошторис витрат і подає його до органу державної виконавчої служби, який ініціював затримання транспортного засобу. Орган державної виконавчої служби компенсує Державтоінспекціївитрати на зберігання транспортного засобу боржника за рахунок коштів виконавчого провадження з подальшим віднесенням їх до витрат на проведення виконавчих дій.

Таким чином, проаналізувавши вищевикладені законодавчі норми та обставини справи, суд першої інстанції вважав, що 26.02.2016 року транспортний засіб: реєстраційний № НОМЕР_1; мікроавтобус KIA РRЕGІО; рік випуску 2000; № кузову КNНТS7322Y7012319, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії САА № 962137 (видане РЕВ-9 при УДАІ МВС України в Одеській області 10.08.2010 р), було на законних підставах затримано інспектором взводу роти ДПС, у звязку з його розшуком, в межах вищевказаного виконавчого провадження, боржником в якому був - ОСОБА_7.

Разом з тим, суду не було надано відповідачами жодного доказу на підтвердження того, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, що на належне йому майно накладено арешт, що транспортний засіб: реєстраційний № НОМЕР_1; мікроавтобус KIA РRЕGІО; рік випуску 2000; № кузову КNНТS7322Y7012319, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії САА № 962137 (видане РЕВ-9 при УДАІ МВС України в Одеській області 10.08.2010 р), який на даний час належить позивачеві, перебуває у розшуку у звязку з таким виконавчим провадженням (щодо позивача), тощо.

Після набрання вищевказаним Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 11.05.2016 року - 24.05.2016 року, яким право приватної власності визнано на транспортний засіб, який є предметом розгляду, за позивачем, неповернення його власнику - ОСОБА_5 після його неодноразового звернення до відповідачів, - є безпідставним та порушує його права власника цього майна.

Суд вважає, що саме позивач за транспортування та зберігання вказаного транспортного засобу на спеціальному майданчику, не повинен справляти плату, оскільки, як зазначено вище, такі витрати компенсуються органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем після вилучення транспортного засобу із спеціального майданчика чи стоянки за рахунок коштів виконавчого провадження у порядку, встановленому спільним наказом МВС та Мінюсту.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, позивач, як власник зазначеного майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вірно встановивши вказані обставини, які сторонами не оспорюються суд при цьому вірно залучивши до ухвалення рішення до справи належного відповідача юридичну особу: Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», помилково вважав, що задоволення позову до юридичної особи, а не до філіалу спеціалізованого майданчика зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Запорізької філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» до якого заявлено позов буде виходом суду за межі заявлених позовних вимог.

Такий висновок суду є помилковим, оскільки позовною вимогою є усунення перешкод у користуванні власністю, а предявлення позову до філіалу юридичної особи, за умови її притягнення (юридичної особи) до участі в справі до ухвалення судового рішення не є порушенням вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України.

Таким чином суд апеляційної інстанції вважає рішення суду таким що підлягає скасуванню, а позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи з зазначених вище вірно встановлених судом попередньої інстанції обставин та норм законодавства. При цьому автомобіль підлягає поверненню власнику без сплати ним будь яких коштів в тому числі за зберігання, транспортування, штрафів і тому подібне.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2017 рокуу цій справі скасувати та прийняти постанову.

Позов задовольнити частково.

Зобовязати Державне підприємство Міністерства внутрішніх прав України «Інформ-ресурси» повернути ОСОБА_5 транспортний засіб: реєстраційний № НОМЕР_1; мікроавтобус KIA РRЕGІО; рік випуску 2000; № кузову КNНТS7322Y7012319, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії САА № 962137 (видане РЕВ-9 при УДАІ МВС України в Одеській області 10.08.2010 року).

Стягнути з Державного підприємства Міністерства внутрішніх прав України «Інформ-ресурси» на користь ОСОБА_5 витрати на сплату судового збору у сумі 1600 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 18 квітня 2018 року.

Головуючий, суддя-доповідач

судді: