Справа № 551/683/18
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

28 листопада 2018 року

Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Вергун Н.В.,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача прокурора Політун І.Г.,

представників відповідачів за довіреністю ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому, підготовчому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Полтавської області клопотання представника відповідача за довіреністю ОСОБА_3 про закриття провадження у справі, -

в с т а н о в и в:

13 липня 2018 року виконуючий обовязки прокурора Полтавської області Легеньковський О. звернувся до суду з позовом про визнання незаконними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області « Про затвердження ОСОБА_4 проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду » за номерами 7800 сг, 7804 сг, 7806-сг від 12 жовтня 2016 року кожний; визнання недійсними договори оренди земельних ділянок, загальною площею 237.8854 га, які розташовані за межами населених пунктів Великобузівської, Яреськівської, Гоголівської, Жоржівської та Пришибської сільських ради Шишацького району Полтавської області, укладені 04 серпня 2015 року, 09 жовтня 2015 року, 19 квітня 2016 року та 19 жовтня 2016 року між ОСОБА_4 та ГУ Держгеокадастром у Полтавській області, та зобовязати ОСОБА_4 повернути спірні земельні ділянки державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що наказами ГУ Держгеокадастру у Полтавській області за номерами 7800- сг, 7804 сг, 7806 сг від 12 жовтня 2016 року кожний затверджено документацію з землеустрою, розроблену на підставі наказів ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, та, як наслідок, передано ОСОБА_4 земельні ділянки державної власності для ведення фермерського господарства, загальною площею 10.5826 га, які розташовані поза межами населених пунктів Яреськівської та Жоржівської сільських рад Шишацького району Полтавської області.

На підставі зазначених наказів між ГУ Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_4 19 квітня та 19 жовтня 2016 року укладено три договори земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, загальною площею 10.5826 га.

Незаконність отримання зазначених земельних ділянок, на думку прокуратури, полягало в тому, що формально вирішуючи заяви ОСОБА_4, ГУ Держгеокадастр у Полтавській області, в порушення Земельного кодексу України та Закону України « Про фермерське господарство », створило передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обовязковою процедурою - без проведення земельних торгів, що є підставою для скасування рішень про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок, їх передачу в оренду та визнання недійсними укладених договорів оренди.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 липня 2018 року, головуючим суддею у ній визначено суддю Рябченка В.В. / а. с. 178, т. 1 /.

Ухвалою суду від 18 липня 2018 року провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження, у звязку з чим розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання о 10 год. 00 хв. 08 серпня 2018 року / а. с. 179, т. 1 /

01 серпня 2018 року на адресу суду від представника відповідача ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надійшов відзив, відповідно до якого останній у задоволенні позову в. о. прокурора Полтавської області Легеньковського О. просив відмовити / а. с. 184 189, т. 1 /

Ухвалою суду від 08 серпня 2018 року проведення підготовчого засідання відкладено до 10 год. 00 хв. 26 жовтня 2018 року / а. с. 197, т. 1 /.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2018 року заяву про самовідвід головуючого у справі судді Рябченка В.В. задоволено, справу передано до канцелярії суду для визначення іншого судді через систему автоматизованого розподілу / а. с. 209, т. 1 /.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 жовтня 2018 року, головуючим суддею у ній визначено суддю Вергун Н.В. / а. с. 214, т. 1 /.

Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року цивільну справу за позовом виконуючого обовязки прокурора Полтавської області Легеньковського О. прийнято до провадження суддею Вергун Н.В., розгляд справи ухвалено проводити спочатку у порядку загального позовного провадження, у звязку з чим розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання о 09 год. 00 хв. 28 листопада 2018 року / а. с. 215 /.

Під час підготовчого засідання представник відповідача ОСОБА_4 за довіреністю ОСОБА_3 просив провадження у справі закрити, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Думку представника ОСОБА_3 підтримала й представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Полтавській області за довіреністю ОСОБА_2

На безпідставність заявленого клопотання посилалась прокурор Шишацького відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_5, тому у його задоволенні просила відмовити.

Вислухавши думку учасників справи, вивчивши доводи заявленого клопотання, суд вважає його таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч. 4 ст. 188 ЦПК України, не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, ч. 1 ст. 188 ЦПК України передбачено, що в одній позовній заяві може бути обєднано декілька вимог, повязаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги / основної вимоги /.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням / ч. 2 ст. 4 ГПК України /.

Пунктом першим ч. 1 ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суду розглядають справи у спорах, що виникають у звязку з здійсненням господарської діяльності / крім справ, передбачених ч. 2 цієї статті /, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та / або / фізичні особи - підприємці.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України « Про фермерські господарства » від 19 червня 2003 року / далі, - Закон /, фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Відносини, повязані з створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарства, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України « Про фермерські господарства » та іншими нормативно - правовими актами України / ст. 2 Закону /. У таких правовідносинах Закон України « Про фермерське господарство » є спеціальним нормативно - правовим актом.

Право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18 - річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство / ч. 1 ст. 5 Закону /.

Можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо повязана з наданням / передачею / йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обовязковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства у формі юридичної особи або створення сімейного фермерського господарства без статусу юридичної особи.

Після укладання договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, з дати реєстрації засновника фермерського господарства, останній виступає в орендних правовідносинах у якості субєкта господарювання, що здійснює господарську діяльність. Обовязки землекористувача земельної ділянки здійснює субєкт господарювання, а не громадянин, якому вона надавалася.

Судом встановлено, що між ОСОБА_4 та ГУ Держгеокадастру у Полтавській області в 04 серпня 2015 року, 09 жовтня 2015 року, 19 квітня 2016 року на підставі Закону України « Про фермерські господарства » укладено договори оренди земельних ділянок з метою ведення фермерського господарства. Після чого, відповідач ОСОБА_4 19 травня 2016 року зареєстрував фермерське господарство « В.В.С. » у формі юридичної особи / а. с. 61 65, т. 1 / та 19 жовтня 2016 року уклав ще три спірні договори земельних ділянок. Тобто у правовідносинах користування спірними земельними ділянками відповідно до договорів оренди від 04 серпня, 09 жовтня 2015 року та 19 квітня 2016 року відбулася фактична заміна орендаря і обовязки землекористувача земельними ділянками перейшли до субєкта господарювання з дня реєстрації юридичної особи.

Таким чином, сторонами у спірних правовідносинах є юридичні особи, в тому числі, фермерське господарство « В.В.С. », засновником якого є відповідач ОСОБА_4, та прокуратура, що звернулася до суду з захистом інтересів держави, тому спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Зважаючи на викладене, суд не бере до уваги твердження прокурора Політун І.Г., що спірні правочини були укладені з фізичною особою ОСОБА_4, тому спір з приводу їх законності підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття провадження у справі/ п. 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України /.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На виконання вимог ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вважає за необхідне довести до відому заявника, що дана справа віднесена до юрисдикції Господарського суду Полтавської області.

На підставі викладеного, керуючись статтями 142, 200, 255, 259, 260, 261 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Клопотання представника відповідача за довіреністю ОСОБА_3 про закриття провадження у справі, - задовольнити.

Провадження у справі за позовом виконуючого обовязки прокурора Полтавської області Легеньковського О. до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_4 про визнання незаконними і скасування наказів щодо затвердження проектів землеустрою про відведення земельних ділянок у оренду, визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними та зобовязання вчинити певні дії, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Розяснити позивачу право звернутися до суду з клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору за подання позову.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Шишацький районний суд Полтавської області, протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали буде виготовлено 03 грудня 2018 року.

Головуючий суддя: