Справа №265/2985/18
Провадження №2-о/265/337/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Щербіна А. В., за участю секретаря судового засідання Себко Г.Л.

розглянувши в залі судових засідань без участі заявника та представника заінтересованої особи цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, який має юридичне значення,

заінтересована особа: Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області, -

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, якою просить встановити факт того, що трудова книжка БТ 1 № 6168567, належить їй, ОСОБА_1.

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 зазначає, що 13.01.1981 року відділом кадрів Новоазовського комбінату громадського харчування було оформлено трудову книжку серії БТ 1 № 6168567. Під час заповнення трудової книжки була допущена помилка у написанні дати народження заявниці, а саме, замість 05.06.1959 року зазначена дата народження 05.07.1959 р. У звязку із досягненням пенсійного віку вона звернулась до Лівобережного обєднаного управління пенсійного фонду м. Маріуполя Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком. Проте, їй було відмовлено оскільки згідно відомостей, які зазначені на першій сторінці трудової книжки не можливо встановити належність трудової книжки саме їй. При цьому, заявниці було розяснено можливість звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки. Зазначає, що факт належності їй трудової книжки підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи. Просила заявлені вимоги задовольнити.

Заявник до судового засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав.

Представник заінтересованої особи, до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просить вирішити порушене заявником питання на розсуд суду.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

У ст. 46 Конституції України закріплене право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 6 ч. 1; ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд може встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Так, згідно свідоцтва про народження серія ІІ НО № 474184 виданого Новоазовським відділом ЗАГС 14 січня 1976 року ОСОБА_2 народилась 05 червня 1959 року, актовий запис № 13 від 12.06.1959 року.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 0 від 20.03.2018 року 17 вересня 1977 року виконкомом Красноарміської сільської ради Новоазовського району Донецької області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

02 серпня 1989 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тельманівського районного управління юстиції у Донецькій області було зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Відповідно до паспорту серія ВК № 231149 виданого 01 червня 2006 року Новоазовським РВ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_1 народилась 05 червня 1959 року у селі Чумак Тельманівського району Донецької області.

Згідно карти фізичної особи платника податків ОСОБА_1 одержала ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Згідно наданої інформації Пенсійним фондом України щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1, номер облікової картки НОМЕР_1, остання була застрахована Новоазовським районним споживчим товариством «Тропікан» .

При цьому, з трудової книжки складної на імя ОСОБА_1 вбачається що остання у період з березня 2011 року по липень 2014 року працювала на посаді охоронця у ТОВ «Тропікан», .

Отже проаналізувавши сукупність зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку, що вони в достатній мірі підтверджують факт, що трудова книжка серія БТ І № 61685674 дійсно належить заявнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому наявність помилки при написанні дати народження заявника у трудовій книжці позбавляє його можливості реалізувати своє право на пенсійне забезпечення; виправити помилку на даний час неможливо.

Наведене дає підстави вважати заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документа, а лише підтверджує належність такого документу заявнику, що у подальшому забезпечить виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать громадянину відповідно до положень ст. 46 Конституції України.

Керуючись ст.ст.3, 259, 263, 264, 265, 315, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, який має юридичне значення, заінтересована особа: Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України міста Маріуполя Донецької області - задовольнити.

Встановити, факт того, що трудова книжка серії БТ І № 6168567, заповнена 13 січня 1981 року та видана на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст даного рішення складено 21 травня 2018 року.

Суддя А.В. Щербіна