ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2978/18 Справа № 176/606/18 Суддя у 1-й інстанції - Волчек Н.Ю. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2018 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовні вимоги банку обгрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.07.2010 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Також, відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник рахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникненню овердрафту.

Свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг банк виконав в повному обсязі.

Однак, ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку із чим станом на 04.03.2018 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 21275,27 грн., з яких: 6989,69 грн. - тіло кредиту; 3215,42 грн. - відсотки за користування кредитом, 9580,86 грн. - пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 989,30 грн. - штраф (процентна складова).

Вказану суму заборгованості відповідач не сплачує в добровільному порядку, що й стало підставою звернення до суду.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2018 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк", суд першої інстанції виходив з недоведеності вказаних вимог, оскільки позивачем не було надано належних доказів щодо укладення між сторонами кредитного договору. Крім того, суд зазначив, що на Умовах та Правилах, Тарифах банку відсутній підпис відповідача, будь-яких інших документів, підписаних власноручно відповідачем та які містять його персональні дані, матеріали справи не містять, а тому позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, що й стало підставою для відмови у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі АТ КБ "ПриватБанк" посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати вказане рішення суду та ухвали нове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 12 липня 2010 року відповідач пройшов ідентифікацію в банку та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. При цьому апелянт зазначає, що відповідно відповідач підтвердив, що в подальшому зобов'язується самостійно знайомитися зі всіма змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів на сайті банку. Банк вказує, що 21 вересня 2016 року позичальнику було відкрито картковий рахунок на видано картку "Універсальна" № 940939, а так, як відповідача в 2010 році вже було ідентифіковано, підписання нової Анкети не вимагається. Крім того, апелянт вказує, що відповідач користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість, що свідчить про визнання ним заборгованості по кредиту та згоду з умовами кредитування, а тому суд безпідставно звільнив його від кредитної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2018 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.07.2010 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

В матеріалах справи міститься анкета-заява відповідача про отримання зарплатної карти.

Разом з позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» надав розрахунок заборгованості за кредитним договором б/н від 12.07.2010 року, тоді як даний договір в матеріалах справи відсутній.

На виконання вимог ухвали суду банк надав суду виписку про рух коштів за карткою ОСОБА_1 НОМЕР_1, проте надані банком відомості не містять посилань, що саме ця картка відноситься до спірного кредитного договору.

Встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов'язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виникає спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі.

Так як, позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог надано не було, - суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність законних підстав для їх задоволення.

Доводи апелянта в скарзі про те, що 12 липня 2010 року відповідач пройшов ідентифікацію в банку та підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг чим підтвердив, що в подальшому зобов'язується самостійно знайомитися зі всіма змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів на сайті банку, а також те, що 21 вересня 2016 року позичальнику було відкрито картковий рахунок на видано картку "Універсальна" № 940939, а так, як відповідача в 2010 році вже було ідентифіковано, підписання нової Анкети не вимагається, відповідач користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість, що свідчить про визнання ним заборгованості по кредиту та згоду з умовами кредитування, а тому суд безпідставно звільнив його від кредитної відповідальності, - є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Частиною 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Звертаючись до суду з цим позовом, ПАТ КБ "ПриватБанк" на обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на факт укладення 12 липня 2010 року між ним та відповідачем кредитного договору, за яким останній отримав 8000,00 грн.. При цьому, на підтвердження укладання вказаного кредиту та виниклої кредитної заборгованості банк до позову надав: розрахунок заборгованості за договором б/н від 12 липня 2010 року, Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які підписані лише Головою Правління Банку - ОСОБА_3 та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна".

Між тим, із зазначеної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що відповідач просив надати йому зарплатну карту, а не кредитну, що виключає реальну можливість стягнення за нею кредитної заборгованості.

А тому, посилання банку про те, що в вересні 2016 року відповідачеві було видано кредитну картку "Універсальна" є такими, що не стосуються предмета позову, оскільки позивач просив стягнути заборгованість за договором від липня 2010 року, яка є зарплатною карткою, а не кредитною.

Доказів того, що 12 липня 2010 року відповідачеві видавалась, окрім зарплатної картки, - кредитна картка, банком ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції належних та допустимих доказів надано не було.

Дослідивши зібрані у справі докази окремо й в їх сукупності, колегія суддів вважає, що жоден із наданих позивачем доказів не містить ні підтвердження факту надання в липні 2010 року кредитних коштів відповідачу (у сумі 8000,00 грн.), ні факту видачі йому відповідного платіжно-кредитного інструменту (платіжної картки), про що стверджував позивач.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про недоведеність позивачем позовних вимог є законним та обґрунтованим.

При цьому, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи та надані сторонами докази, надав їм належну оцінки, правильно застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В зв'язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, сплачений апелянтом судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - залишити без задоволення.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

ОСОБА_2