Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 320/364/17 Головуючий у 1-й інстанції Редько О.В.
Номер провадження 22-ц/778/171/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 травня 2017 року та на додаткове рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунальної установи «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» про визнання права на безоплатне надання сучасних стандартів медичної допомоги,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнював, до Комунальної установи «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» (далі КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка») про визнання права на безоплатне надання сучасних стандартів медичної допомоги.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 липня 2011 року відповідача КУ "Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка" було зобовязано провести йому безкоштовне зубопротезування.

Мотивувальною частиною вказаного рішення визнано за ним право на безоплатне зубне протезування усіма видами протезування (методами лікування) зубів без обмежень (за винятком протезування з дорогоцінних металів) за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, без встановлення йому норми витрат коштів на зубне протезування.

Однак, до теперішнього часу рішення суду виконано так і не було. Головний лікар КУ "Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка" ОСОБА_4 зазначає, що рішення суду виконанню не підлягає, оскільки, нібито він вимагає проведення безоплатної дентальної імплантації зубів, яка є сучасним високоспеціалізованим видом медичної допомоги і, яка, в установах охорони здоровя надається тільки на умовах платних послуг, Однак, таке її твердження не відповідає дійсності. За консультативними висновками лікарів стоматологів Державної установи «Інститут стоматології ОСОБА_5 академії медичних наук України» (далі ДУ «Інститут стоматології НАМН України»), він потребує надання високоспеціалізованої медичної допомоги з дентальної імплантації зубів, яка в Україні, згідно до ст. 35-3 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров'я", надається високоспеціалізованими медичними установами Міністерства охорони здоров'я України, за направленням лікуючого лікаря або закладу охорони здоров'я, в порядку передбаченому наказом Міністерства охорони здоров'я України від 05.10.2011р. №646 "Про затвердження Порядку організації медичного обслуговування та направлення пацієнтів до установ охорони здоров'я, що надають вторинну (спеціалізовану) і третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу".

Згідно висновку медичного обстеження стоматологічного хворого ОСОБА_3 ДУ "Інститут стоматології НАМН України" №1216 від 26.11.2014 р. він потребує реабілітації з використанням методу дентальної імплантації зубів з проведенням кісткової пластики нижньої щелепи для відновлення потрібних обсягів кістки з подальшим раціональним протезуванням незнімними ортопедичними металокерамічними конструкціями.

09.02.2016 р., згідно листа-директиви Міністерства охорони здоров'я України №3.12-1026/1236-зв, спрямованого на адресу Департаменту охорони здоров'я Запорізької обласної державної адміністрації, Міністерство охорони здоровя України його вимогу, щодо надання високоспеціалізованої медичної допомоги з лікування зубів, визнано і наказано Департаменту охорони здоров'я Запорізької обласної державної адміністрації забезпечити його необхідною медичною допомогою, відповідно до медичних показань, у межах бюджетного фінансування. Однак, до теперішнього часу відповідач КУ "Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка" лікування зубів, згідно з рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05.07.2011 р., вимогами листа-директиви Міністерства охорони здоров'я України від 09.02.2016 р. №3.12- 1026/1236-зв і його вимогами з лікування зубів, не здійснила. Направлення на лікування зубів до високоспеціалізованої медичної установи Міністерства охорони здоров'я України йому не видано.

З вини КУ "Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка" у нього повністю зіпсовані всі зуби. Понад 6,5 років з вини відповідача він зазнає моральних, фізичних і психічних страждань, так як не в змозі нормально пережовувати їжу, в наслідок чого, в нього загострилися хронічні захворювання шлункова-кишкового тракту і виник цілий ряд нових захворювань. В звязку з чим, він змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

На підставі викладеного, уточнивши позовні вимоги позивач просив суд, визнати за ним право на безоплатне надання йому за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, сучасних стандартів медичної допомоги в державних і комунальних закладах Міністерства охорони здоровя України, в тому числі визнати за ним право на безоплатну імплантацію зубів із застосуванням лазерної хірургії з установкою йому незнімних мостових зубних протезів із металокерамічного матеріалу чи фарфору.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 травня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Додатковим рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 жовтня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» про визнання права на безоплатне надання за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, сучасних стандартів медичної допомоги в державних і комунальних закладах Міністерства охорони здоровя України, в тому числі визнання права на безоплатну імплантацію зубів із застосуванням лазерної хірургії з установкою незємних мостових зубних протезів із металокерамічного матеріалу чи фарфору відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду та додатковим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на незаконність рішення суду у звязку невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду та додаткове рішення суду скасувати та ухвалити у цій справі нове рішення по суті позовних вимог.

ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи до апеляційного суду не зявився, причини неявки в судове засідання не повідомив, будь-яких клопотань від нього не надходило.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст. ст. 371, 372 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності ОСОБА_3, який не прибув в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 375 ЦК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з недоведеності заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, в редакції, чинній на час розгляду справи кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст. 212 ЦПК України в редакції, чинній на розгляду справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визначення права на безоплатне надання сучасних стандартів медичної допомоги, для проведення позачергового безкоштовного незнімного зубопротезування порожнини рота із металокерамічного матеріалу шляхом дентальної імплантації з нарощуванням кісткової тканини для імплантації, як такі, що не відповідають вимогам норм ст. ст. 6-8, 35-3 та 38 Закону України "Основи законодавства про охорону здоров'я" та порушує його безспірне право (позбавляє його безспірного права) ветерана війни - інваліда війни, на повне позачергове безкоштовне зубопротезування порожнини рота із металокерамічного матеріалу, передбаченого ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 липня 2011 року по цивільній справі № 2-1587/2011 року.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 липня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_3 до КУ "Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка" Мелітопольської міської ради Запорізької області про порушення соціальних прав учасника бойових дій, проведення безкоштовного зубопротезування та стягнення шкоди задоволено частково. Зобов'язано КУ "Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка" провести безкоштовне зубопротезування. Стягнуто з Комунальної установи "Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка" 44 грн. 40 коп. суму сплаченої за покриття залізних коронок золотим напиленням (а.с. 117-119).

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 листопада 2011 року заяви КУ "Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка" та ОСОБА_3 про роз'яснення рішення суду, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до КУ "Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка" Мелітопольської міської ради про порушення соціальних прав учасника бойових дій, проведення безкоштовного зубопротезування та стягнення шкоди, задоволено. Роз'яснено рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 липня 2011 року, зазначаючи, що за цим рішенням зобов'язано КУ "Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка" провести ОСОБА_3 безкоштовне повне протезування порожнини роту із металокерамічного матеріалу (а.с. 121).

Дане рішення суду набрало законної сили та 21 листопада 2011 року за вказаним рішенням було відкрито виконавче провадження та розпочато примусове виконання рішення суду.

Під час судового розгляду судом встановлено, що виконання даного рішення суду триває.

Після ухвалення рішення Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області від 05 липня 2011 року щодо зобов'язання відповідача провести позивачу повне безкоштовне першочергове зубопротезування порожнини роту з металокерамічного матеріалу, вони звернулись до УПСЗН Мелітопольської міської ради з проханням розглянути питання що виділення додаткових коштів на пільгове зубопротезування позивача. В подальшому саме за ініціативою відповідача була винесена ухвала суду, згідно якої встановлено матеріал, яким необхідно провести дане зубопротезування. З метою виконання рішення суду, була розпочата підготовка порожнини рота позивача до протезування та позивач направлявся на клініко-експертну комісію Управління охорони здоров'я Запорізької обласної державної адміністрації, яка встановила, що на момент огляду протезування порожнини рота позивача будь-яким видом постійної ортопедичної конструкції, утому числі металокерамічної, неможливе.

ОСОБА_3 всупереч наявному рішенні суду відмовився від такого протезування, забажавши отримати безкоштовне повне незнімне протезування порожнин роту на імплантах, незважаючи на те, що відповідач не має ліцензії на даний вид діяльності, підготовленого персоналу та медико- стоматологічного обладнання, про що було зафіксовано як у медичних документах, так в акті державного виконавця від 15 січня 2014 року, за результатом якого було закінчено виконавче провадження та дана постанова позивачем оскаржена не була. Крім того, за результатами розгляду подання органів державної виконавчої служби рішенням СЕ Мелітопольського МВ ГУМВС України було закрито кримінальне провадження в зв'язку з відсутністю в діях посадових осіб відповідача будь-яких ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України за невиконання судового рішення.

За клопотанням позивача була проведена судова експертиза щодо порушення дій відповідача.

Відповідно до п. 5 висновку судової комплексної медично-стоматологічної експертизи № 124, 8/к від 05 лютого 2016 року, у консультативному висновку спеціаліста головного позаштатного стоматолога Департаменту охорони здоров'я Запорізької обласної державної адміністрації від 23.06.2014 року зазначено: пацієнту ОСОБА_3 рекомендовано "відновлення оюнозійного співвідношення зубних рядів шляхом поетапного відновлення прикусу тимчасовими пластмасовими протезами або капами з наступним виготовленням постійних металокерамічних протезів. Відновлення кінцевого дефекту нижньої щелепи знімним протезом, від якого заявник відмовився. За наявності вузького альвеолярного гребня, відсутності перехідної складки, недостатності висоти кістки тіла нижньої шелепи усунення кінцевого дефекту нижньої щелепи за допомогою імплантів не можливе. У випадку отримання позитивного результату після проведення костно-пластичних операцій по збільшенню об'єму кістки, можливе встановлення імплантів, що в умовах бюджетних лікувальних закладів області не проводиться" (а.с. 40-74).

Виходячи з того, що КУ "Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка" є бюджетним лікувальним закладом Запорізької області, проведення у ній всіх необхідних заходів із повним нез'ємним зубопротезуванням порожнини рота з металокерамічного матеріалу на імплантах - проведено бути не може.

Згідно п. 6. вказаного висновку, та листа Міністерства охорони здоров'я України від 02 червня 2016 року № 3.12-58/327-16 та згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 389 "Про затвердження Порядку надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім'ї" визначено перелік категорії громадян України, які відповідно до чинного законодавства мають право на пільгове зубне протезування. Зазначеним у переліку категоріям громадян за медичними показаннями зубні, зубощелепні та лицьові протези виготовляються безкоштовно (за винятком протезування із дорогоцінних металів, кераміки, металокераміки, цільнолитих, металопластмаси, нітрит-титанового покриття, бюгельного протезування, імплантатів) (а.с. 115).

Виготовлення зубних протезів із золота та інших дорогоцінних металів (крім срібного припою), кераміки, металокераміки цільнолитих, металопластмаси, нітрит- титаного покриття, бюгельного протезування, імплантатів проводиться повністю за рахунок замовника, за винятком протезування суцільнолитими конструкціями з облицюванням пластмасою або керамікою за медичними показаннями, підтвердженими висновками МСЕК та ЛКК.

Як зазначено у п. 5. цих висновків в межах Запорізької області підприємств, установ чи організацій, які могли б провести безоплатне повне нез'ємне зубопротезуванні порожнини рота з металокерамічного матеріалу на імплантатах - немає.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на законі та підзаконних актах, що відповідає проведеній судово-комплексної медично-стомотологічної експертизи № 124, 8/к від 05 лютого 2016 року судовими експертами були досліджені всі вимоги чинного законодавства, в межах їх компетенції та повноважень, на підставі інформації та документів, наявних на час проведення експертизи, відповіді на поставлені питання викладені повно та відповідають іншим фактичним даним, висновок експертизи обґрунтований та узгоджений з іншими матеріалами справи, тому зазначений висновок експертизи є обєктивним, достовірним та правдивим, і покладений в основу рішення. До того ж позивач не скористався своїм правом у разі непогодження з висновком експертизи, провести рецензію на неї.

Зазначені обставини також були встановлені у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунальної установи « Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» про порушення соціального права інвалідів війни на позачергове зубопротезування, відшкодування моральної шкоди ( провадження № 22ц-778/3829/16), яким в задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено. Зазначене рішення було залишено без змін Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 03 листопада 2016 року та Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 жовтня 2017 року.

Відповідно до 3 ст. 61 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Аналогічна норма міститься в ч.5 ст. 82 ЦПК України.

Крім того, Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 05.07.2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» про порушення соціального права інваліда війни на позачергове зубопротезування, відшкодування моральної шкоди (а.с. 17-25), яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 03.11.2016 року (а.с. 26-37) встановлено, що 10 листопада 2010 року ОСОБА_3 звернувся в ортопедичне відділення КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» з метою надання йому допомоги з протезування, який, як учасник бойових дій, має право на першочергове протезування. Під час огляду пацієнта було встановлено діагноз: «Дефект твердих тканин зубів. Патологічне стирання». Визначена потреба в протезуванні 6 коронок. Пацієнт був згоден на протезування, був призначений час і день наступного відвідування лікаря. У визначений час пацієнт на прийом до лікаря не з'явився. Наступного разу пацієнта було обстежено комісією, призначеною наказом головного лікаря (№ 18), за результатами якого було сформульовано діагноз: «Вторинна часткова адентія, порушення жувальної ефективності 24%. Глибокий прикус, патологічне стирання зубів на фронтальній ділянці. Пародонтоз І ст.». Рекомендовано санацію порожнини рота. Складено план лікування і протезування, який може бути скорегований після зняття коронок. Тобто, пацієнту було запропоновано перелік заходів щодо лікування та протезування порожнини рота, проте ОСОБА_3 не погодився із запропонованим характером стоматологічної допомоги, звернувшись із вимогою надання йому медичної допомоги з конкретного матеріалу (металокераміки), в конкретний спосіб (нез'ємний із застосуванням імплантату) та на безоплатній основі. Затримка надання медичної допомоги пацієнту ОСОБА_3 в КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» була викликана неявкою пацієнта у зазначений час до лікувального закладу, незгода пацієнта із способом (та матеріалами) надання йому медичної допомоги, вирішення питання фінансування необхідних робіт, тривала переписка пацієнта та адміністрації клініки з метою уточнення технічних моментів надання йому допомоги, у тому числі, із органами суду, бажання пацієнта отримувати медичну допомогу в інших лікувальних заходах тощо. ОСОБА_3 стоматологічна допомога надавалася нерегулярно та не в повному обсязі, проте причини цього не були власне медичними.

Таким чином, судом вірно зроблений висновок про те, що ОСОБА_3 не було відмовлено в проведенні протезування, а навпаки, надано право вибору лікаря (пацієнт був згоден, що підтверджується його підписом у медичній документації) та запропонований метод лікування і протезування за медичними показаннями за станом порожнини рота.

Позивач не погодився із запропонованим видом протезування (протезування нез'ємними металокерамічними конструкціями і частково з'ємним протезом), вимагаючи провести йому дентальну імплантацію з проведенням кісткової пластики. У медичних документах було зафіксовано неодноразову відмову позивача від протезування у спосіб, визначений судом, а також в актах Державної виконавчої служби.

Зокрема, згідно Акту державного виконавця від 15 січня 2014 року, складеного ОСОБА_6 у присутності стягувана ОСОБА_3 та понятих було відображено наступне (цитата):

«При здійсненні виконавчих дій з безкоштовного повного протезування порожнини роту з металокерамічного матеріалу встановлено, що ОСОБА_3 відмовляється проводити зубопротезування металокерамікою із з'ємними капами, він бажає провести протезування металокерамікою з нез'ємними імплантатами. Для цього виду протезування в КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» не має ліцензію, не має підготовленого персоналу та медико-стоматологічного обладнання. Провести виконавчі дії не можливо.»

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_6 встановлені та належним чином зафіксовані причини неможливості виконання судового рішення, оскільки це пов'язано із небажанням стягувача ОСОБА_3 отримати послуги протезування у визначений рішенням суду спосіб, від чого він відмовляється.

КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» є бюджетною установою і не може проводити високовартісну імплантацію і кісткову пластику, так як не має відповідного обладнання і спеціально навчених фахівців, що підтверджується Актом державного виконавця від 15 січня 2014 року та висновком Клініко-експертної комісії Департаменту охорони здоровя Запорізької облдержадміністрації від 23 червня 2014 pоку, оскільки ці операції в умовах бюджетних лікувальних закладів області не проводяться.

Крім того, такі види стоматологічної допомоги згідно з листом Міністерства охорони здоров'я України від 02 червня 2016 року № 3.12-58/327-16 виконуються виключно на платній основі. В бюджетних медичних установах лікувально-хірургічна допомога надається безкоштовно. Згідно положень Постанови КМУ від 17.09.1996р. № 1138, до переліку платних послуг, які має право надавати бюджетна медична установа, відноситься тільки зубопротезування. Виготовлення зубних протезів із золота та інших дорогоцінних металів (крім срібного) кераміки, металокераміки цільнолитих, металопластмаси, нітрит-титаного покриття, бюгельного протезування, імплантатів проводиться повністю за рахунок замовника, за винятком протезування суцільнолитими конструкціями з облицюванням пластмасою або керамікою за медичними показниками, підтверджених висновками МСЕК та ЛКК.

Судом першої інстанції встановлено, що КУ « Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» не вирішує питання фінансування лікувальних та протезувальних заходів в інших установах. І зокрема в Державній установі «Інститут стоматології ОСОБА_5 медичних наук України» (м. Одеса), куди ОСОБА_3 було направлено Департаментом охорони здоровя Запорізької обласної державної адміністрації за зверненням адміністрації КУ « Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка» до міського відділу охорони здоровя, Департаменту охорони здоровя облдержадміністрації. Там позивачу було розпочато лікування та підготування до зубопротезування, і як сам ОСОБА_3 пояснив у судовому засіданні, лікування було перервано лише через відсутність фінансування.

Жодних доказів на підтвердження доводів позивача, в частині протипоказань протезування на з'ємних протезах, позивачем надано не було, медичні обґрунтування з цього приводу матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України в редакції, чинні на час розгляду справи кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся з даним позовом до КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка», проте, остання є бюджетною установою і не може проводити високовартісну імплантацію і кісткову пластику, так як не має відповідного обладнання і спеціально навчених фахівців, що було встановлено судом першої інстанції.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції правильно вважав, що відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та визнання за ним права на безоплатне надання йому за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, сучасних стандартів медичної допомоги в державних і комунальних закладах Міністерства охорони здоровя України, в тому числі визнання за ним права на безоплатну імплантацію зубів із застосуванням лазерної хірургії з установкою йому незємних мостових зубних протезів із металокерамічного матеріалу чи фарфору, та покладення виконання цих робіт саме на відповідача КУ « Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка», а тому у позовних вимогах йому слід відмовити в повному обсязі. Таким чином, пацієнту ОСОБА_3 відмовлено в проведенні імплантації та кісткової пластики обґрунтовано, про що суд правильно зазначив в оскаржуваному рішенні.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачу нібито протипоказано протезування на з'ємних протезах колегія не бере до уваги, оскільки жодних належних документальних медичних обґрунтувань чи доказів з цього приводу позивач не надав, тим самим нічим не підтвердивши свої особисті міркування.

Як встановлено судом, протягом всього часу позивачу в допомозі відмовлено не було, проводилось відповідне лікування, пропонувалось протезування за показаннями на виконання рішення суду, внаслідок неодноразових відмов від протезування надано направлення в ДУ «Інститут стоматології НАМН України», неодноразово проводилась корекція тимчасових кап та їх фіксація (капи виготовлені в ДУ «Інститут стоматології НАМН України», м. Одеса».

На виконання рішення Клініко-експертної комісії Департаменту охорони здоров'я облдержадміністрації від 30.09.2015р. позивач був запрошений до поліклініки для виконання рекомендацій комісії. Позивачу пропонувалось виготовлення нових тимчасових кап в КУ «Мелітопольська міська стоматологічна поліклініка», однак, пацієнт відмовився, пояснивши тим, що він очікує рішення суду. Викладене підтверджено документальними доказами, які містяться в матеріалах справи та досліджувались судом першої інстанції.

При цьому, в суді апеляційної інстанції представник відповідача пояснив, що на теперішній час позивач знову погодився проходити лікування. Проведені два підготовчих етапи ортопедичного лікування-протезування: встановлення часткового пластичного знімного протезу на верхню та нижню щелепи. Процес лікування тривалий.

Інші доводи апеляційної скарги є черговим повторенням викладених обставин, які зазначалися позивачем у позовній заяві та перевірені судом першої інстанції і не знайшли підтвердження. Вказані доводи не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 травня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Додаткове рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.06. 2018 р.

Головуючий

Судді: