РІШЕННЯ

іменем України

"14" березня 2018 р. Справа № 145/1935/17

Провадження № 2/145/188/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Віценко К.А.,

позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 12 червня 2012 року вони уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 51.

Від шлюбу в них спільних дітей не має, але з нею проживає донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 від першого шлюбу.

Після одруження сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Під час спільного перебування у шлюбі постійно між ними виникали сварки, що призвело до розладу сімейних стосунків.

Окрім того, відповідач був засуджений Бердичівським міськрайоним судом Житомирської області від 11.09.2008 року за ст. 115 ч. 1, 186 ч.1, 70 ч. 1, 72 ч.5 КК України до 11 років позбавлення волі. На даний час він перебуває у державній установі "Первомайська виправна колонія № 117".

На даний момент вони відносин не підтримують, тому за її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Оскільки почуття любові до відповідача в неї не має, надавати дозвіл на розлучення органам реєстрації шлюбу, а бо ж подати належно завірену заяву про розірвання шлюбу, не бажає, а тому вона змушена звертатися до суду з даною позовною заявою про розірвання шлюбу.

Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя їх із відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам.

Просить розірвати шлюб.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просить його задоволити з підстав викладених в позовній заяві. Просить відновити її дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, відбуває покарання в Первомайській ВК №117, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку.

До суду з Первомайської виправної колонії № 117 надійшли заява та пояснення ОСОБА_2, в яких він вказує, що не бажає приймати участі в розгляді справи, заперечень проти позову не має.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного.

12 червня 2012 року між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області, зареєстровано шлюб, актовий запис № 51.

Відповідно до ст.112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право відновити своє дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 141, 244, 258- 259- 263-265, 273 ЦПК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Шлюб, зареєстрований 12 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції у Хмельницькій області, шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис № 51, розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище "ОСОБА_1".

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 15.03.2018 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в момент його оголошення чи його виготовлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н. О. Кіосак