Справа № 151/370/18
Провадження № 2/151/195/18
Чечельницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Моцного В.С.
при секретарі: Бондаренко В.П.
Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 червня 2002 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та позивачу виконкомом Чечельницької селищної ради був виданий ордер №1 на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. В дану квартиру вселився тільки позивач, особисто зробив там ремонт за власні кошти, а 21 серпня 2017 року зареєструвався в цій квартирі. В листопаді 2017 року звернувся із заявою до Чечельницької селищної ради Вінницької області про приватизацію вказаної квартири, але йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю письмової згоди інших наймачів за якими зберігається право на житло, просить суд задовольнити його позовні вимоги та визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного вирішення справи.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує проти задоволення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, але рекомендоване повідомлення повернулося без вручення адресату за закінченням встановленого терміну зберігання. Згідно відповіді на запит від 22.05.2018 року № 02.18/734 Чечельницька селищна рада Вінницької області повідомила, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_5, тобто по тій адресі яка зазначена в позовній заяві. Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
Третя особа - Чечельницька селищна рада Вінницької області у судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій зазначили, що не заперечують проти задоволення позову.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по слідуючих обставинах.
Правовідносини, що виникли між сторонами по справі регулюються нормами Цивільного кодексу України та Житлового кодексу України.
Як встановлено у судовому засіданні, виконавчим комітетом Чечельницької селищної ради Вінницької області 11 червня 2002 року видано ордер на житлове приміщення №1 гр. ОСОБА_2 з сім'єю 2 чол. на право зайняття житлового приміщення житловою площею 65 кв.м., яка складається з двох кімнат в квартирі ізольованій за адресою АДРЕСА_3, основа видачі ордера рішення виконкому селищної ради №4 від 10.06.2002 року, склад сім'ї якої складає ОСОБА_2-дружина; ОСОБА_3 Вікторович-чоловік; ОСОБА_1-син.
Згідно довідки Чечельницької селищної ради Вінницької області від 16.05.2018 року за № 1444 вбачається, що позивач ОСОБА_1 1990 року народження, зареєстрований в АДРЕСА_1
Частиною 4 ст. 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Частиною 1 статті 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, в разі поважності причин відсутності особи понад встановлені строки, суд може продовжити пропущений строк.
Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ч.2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого примішення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим приміщенням з дня вибуття.
Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вказано, що "Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК України. Змінити підстави позову суд вправі тільки за згодою позивача."
Згідно п.10 Правових позицій Верховного Суду України щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право) від 26 травня 2001 року "У члена сім'ї наймача, включеного до ордера на заселення жилого приміщення, право користування останнім виникає у зв'язку із включенням до ордера, а не у зв'язку із вселенням у це приміщення. Тому в разі невселення в приміщення без поважних причин у строки, передбачені ст. 71 ЖК (5464-10), ця особа визнається судом такою, що втратила, а не такою, що не набула право на користування наданим на сім'ю жилим приміщенням.
Як було зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_2 без поважних причин в спірну квартиру не вселялися, жодного дня в ній не проживали і не були зареєстровані в ній.
З досліджених судом матеріалів справи встановлено, що відповідачі більше одного року без поважних причин з власної волі не проживають в будинку, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі, визнавши відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме двокімнатною квартирою АДРЕСА_1
На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 9,71,72,107 ЖК України, ст. ст. 3, 5, 7, 8, 18, 229, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Чечельницька селищна рада Вінницької області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом- задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя :