Справа № 296/9636/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"14" березня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Бондарчук В.В.,

за участі секретаря судового засідання Четвертухи О.О.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, в якому просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №53 по вул.І.Мазепи,2 у м.Житомирі.

Позов обґрунтовувався тим, що позивач є квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1, в якій також зареєстрований її син ОСОБА_2, хоча останній в квартирі не проживає більше 16 років, місце його проживання невідомо. Посилаючись на те, що змушена сплачувати значні кошти за комунальні послуги та не взмозі оформити субсидію, позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи на те, що реєстрація відповідача у спірному житлі порушує її права як власника квартири.

Позивач подала заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини його неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає положенню ст.ст. 280-282 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно довідки ТзОВ "Керуюча компанія Коменерго-Житомир" від 21.11.2017 року №2257 у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані дві особи: ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 (а.с. 7).

Згідно акту ТзОВ "Керуюча компанія Коменерго-Житомир" від 22.11.2017 р., складеного комісією у складі працівників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_2 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом шістнадцяти років, що засвідчено підписами сусідів ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с. 6).

Стаття 41 Конституції України та стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплюють принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти.

Стаття 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР передбачають право власника будинку (квартири) використовувати своє житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК Української РСР з врахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК

України тільки члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить йому, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Згідно ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

У відповідності до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи, що відповідач не є власником квартири АДРЕСА_3, не проживає в вказаній квартирі більше шістнадцяти років, то суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування спірним житлом.

Водночас, згідно із положень статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням.

Таким чином, процедура зняття особи з реєстрації місця проживання передбачає попереднє звернення особи до органу реєстрації або наявності остаточного рішення суду, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням, а тому додаткового судового застереження не потребує, у звязку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76, 81, 89, 141, 263, 265, 280, 281 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання - частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - таким, що втратив право користування квартирою №53 по вул. І.Мазепи,2 у м.Житомирі.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий суддя В. В. Бондарчук