Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У.№ 330/1153/17 Головуючий у 1 інстанції: Федорець С.В.
№ 22-ц/778/1804/18 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

ОСОБА_2

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 14 серпня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_5, зацікавлена особа: Жовтнева районна рада м. Дніпропетровська, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що у 1965 році, у м. Дніпропетровськ, вона познайомилася та потоваришувала з ОСОБА_6 В подальшому, протягом більш, ніж 30 років, підтримувала дружні відносини з ОСОБА_6 та членами її родини, а протягом останнього року життя ОСОБА_6, у зв'язку з тяжким матеріальним становищем, заявниця взагалі знаходилася на її утриманні. Цей факт встановлено рішенням Якимівського районного суд від 14.05.2017 року, яке набуло законної чинності 04.05.2017 року. Крім того, заявниця зазначає, що їй було відомо, що близьких родичів, які б були спадкоємцями 1-ї та 2-ї черги, у ОСОБА_6 не було, а остання неодноразово висловлювала за життя побажання, щоб належна їй квартира у м. Дніпропетровськ після її смерті належала заявниці. На підтвердження своїх намірів ОСОБА_6 передала заявниці ключі від своєї квартири та показала, де знаходяться оригінали документів про право власності на цю квартиру. 02.09.2002 року ОСОБА_6 померла. Зважаючи на вище наведені факти, заявниця неодноразово відвідувала квартиру померлої, користуючись наданими їй ключами, сплачувала комунальні платежі, робила у квартирі ремонт. Приїхавши у черговий раз до м. Дніпропетровськ, заявниця не змогла потрапити до квартири, оскільки замки у вхідних дверях були змінені. Зателефонувавши далекому родичу померлої ОСОБА_6 ОСОБА_7, з яким заявниця також була знайома і знала, що той матеріально підтримував померлу в останні її роки життя, вона дізналася від ОСОБА_7, що замки змінив він, оскільки претендує на вказану квартиру, будучи родичем ОСОБА_6 Однак, заявниця вважає, що має місце факт її вступу в управління та володіння спадковим майном, і від встановлення цього факту залежить виникнення її права претендувати на спадкове майно після смерті ОСОБА_6, на утриманні якої заявниця знаходилася. Але встановити цей факт у позасудовому порядку можливим не вбачається.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд,встановити факт того, що вона, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, вступила в управління та володіння спадковим майном квартирою №139 у будинку №20 по пр. Героїів у м. Дніпропетровськ, що належала померлій 02.09.2002 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 14 серпня 2017 року заяву задоволено повністю.

Встановлено факт того, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, вступила в управління та володіння спадковим майном квартирою №139 у будинку №20 по пр. Героїв у м. Дніпропетровськ, що належала померлій 02.09.2002 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кожен окремо подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просили рішення суду скасувати та залишити без розгляду заяву ОСОБА_5

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. В мотивувальній частині рішення зазначаються фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з частиною першою та пунктом 4 частини третьої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, заявниця просила встановити факт того, що вона, - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, вступила в управління та володіння спадковим майном квартирою №139 у будинку №20 по пр. Героїів у м. Дніпропетровськ, що належала померлій 02.09.2002 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Задовольняючи вимоги заявника, суд першої інстанції послався на положення п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» за №5 від 31.03.1995 року, згідно до якого, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

При цьому суд першої інстанції вважав, що встановлення факту вступу заявниці до управління та володіння спадковим майном не вирішує питання щодо її права власності на це майно, т.я. судом не досліджуються питання щодо наявності інших спадкоємців, їх прав та розподілу часток у спадковому майні. Одночасно суд зазначив, що факт наявності у заявниці законного права на здійснення нею відповідних дій щодо прийняття спадщини підтверджено рішенням суду від 14.03.2017 року, що набрало законної чинності, згідно до якого вона є особою, що перебувала на утриманні спадкодавця не менше одного року до його смерті (тобто особою, яка входить до числа спадкоємців за законом).

Судом першої інстанції не було враховано, що окреме провадження, відповідно до статті 293 ЦПК України, це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право, метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Задля зясування обставин справи щодо наявності спору про право, судом першої інстанції взагалі не вживалося жодних заходів.

З позовної заяви вбачається, що встановлення факту вступу в управління та володіння спадковим майном - квартирою, яка знаходиться у м. Дніпропетровську заявниці було потрібно для захисту спадкових прав.

Разом з тим жодних обставин з приводу того, чому недоведеність цього факту іншим способом унеможливлює прийняття спадщини заявником, судом не зясовувалося.

Коло осіб, які мали бути зацікавленими у результатах розгляду справи, визначено заявником без будь-якого обґрунтування.

Надані заявником копії актів про проведення робіт не є беззаперечним свідченням про вступ в управління та володіння спадковим майном заявниці.

З поданих апеляційний скарг вбачається, що на час ухвалення оскаржуваного судового рішення вже існував спір про право власності на квартиру, яку, як вважає заявниця, вона прийняла у спадщину.

Зазначення у судовому рішенні про те, що встановлення факту не тягне жодних наслідків з вирішення питань про право - є необґрунтованим, позаяк в оспорюваному судовому рішенні встановлений саме факт вступу у володіння спадковим майном, а відтак встановлений звязок управління майном з його правовим статусом спадкового.

На час ухвалення судового рішення вже існував спір щодо спадкового майна, який вирішувався судами за місцем знаходження спадщини.

За положеннями ст. 294 ЦПК під час розгляду справ окремого провадження суд зобовязаний розяснити учасникам справи їхні права та обовязки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи.

За п. 5 зазначеної норми, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про залишення заяви без розгляду.

Одночасно судова колегія розяснює заявникові ОСОБА_5 її право на звернення до суду для вирішення спадкового спору в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 294, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 14 серпня 2017 року по цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Заяву ОСОБА_5, зацікавлена особа: Жовтнева районна рада м. Дніпропетровська, про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Розяснити заявникові ОСОБА_5 її право на звернення до суду для вирішення спадкового спору в порядку позовного провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 13.06.2018 р.

Головуючий:

Судді: