Справа № 128/1096/18
РІШЕННЯ

Іменем України

21.11.2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Ганкіної І.А.,

за участі секретаря Жигарової Д.О.,

позивача ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що 31 жовтня 2017 року було ухвалено заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області по справі № 128/2253/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, визначеного рішенням суду. Даний позов було задоволено, змінено розмір аліментів, встановлених рішенням Вінницького міського суду від 24.04.2013 року та було вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, а саме з 31.08.2017 року. Дане рішення набуло законної сили.

Позивач зазначає, що в даний час його сімейний та майновий стан суттєво змінились. Він з 19.05.2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6. В його родині народилися та виховуються троє дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, який народився вже після ухвалення заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 31.10.2017 року по справі № 128/2253/17.

Вказує, що під час розгляду справи № 128/2253/17 Вінницьким районним судом Вінницької області, він участі в розгляді справи не брав, а тому відповідні докази не подавав.Таким чином, на момент ухвалення рішення Вінницького районного суду Вінницької області по справі № 128/2253/17, судом не досліджувалися взагалі і не були взяті до уваги ті обставини, що на його утриманні перебуває троє дітей, четверта дитина - ОСОБА_4, а також дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за молодшою дитиною ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4. Вважає, що зазначені обставини, мають бути обов'язково враховані при визначенні розміру аліментів, згідно норм ст. 182 СК України.

Також позивач зазначає, що власного будинку, а також іншого нерухомого майна він не має.

Вважає за необхідне надавати кошти на утримання своєї доньки ОСОБА_4, але в розмірі, який відповідає його фінансовому стану та можливостям і який він реально має можливість сплачувати. Тобто, вважає, що за таких обставин, так як на його утриманні перебувають ще троє неповнолітніх дітей, а також дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 мають бути зменшені, в зв'язку з і зміною його сімейного та матеріального становища. Вважає за доцільне зменшити розмір аліментів до 1/8 частки від усіх видів його заробітку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав на підставах, викладених в ньому, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечили проти позовних вимог на підставах, викладених у відзиві на позов.

Так, згідно відзиву, відповідач ОСОБА_3 зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 вважає не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Вказує, що з ОСОБА_1 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 09 грудня 2003 року до 25 грудня 2006 року.ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилася дочка ОСОБА_4, яка проживає разом з нею. Згідно рішення Вінницького районного суду від 31.10.2017 року був змінений розмір аліментів, встановлених рішенням суду та було стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на її користь на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення 31.08.2017 року.В квітні 2018 року ОСОБА_1 подав заяву про зменшення розміру аліментів.Як на підставу для зменшення розміру аліментів в позовній заяві

ОСОБА_1 посилається на зміну його сімейного та майнового стану івважає, що розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 повинен бутизменшений з 1/4 частки до 1/8.Відповідач зазначає, що вона категорично заперечую проти зменшення розміру аліментів наутримання доньки і вважає, що ОСОБА_1 може сплачувати наутримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 аліменти в тому розмірі, який було присуджено рішенням суду. Також зазначає, що ОСОБА_1 оскаржував рішення Вінницького районного суду від 31 жовтня 2017 року. В апеляційній скарзі він просив рішення суду скасувати, вказував, що оскільки він не має стабільного заробітку, то він може сплачувати на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1000 гривень.Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 01 березня 12018 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а рішення Вінницького районного суд від 31 жовтня 2017 року без змін.Вважає, що з дня винесення постанови Апеляційним судом не змінився майновий стан позивача.На її думку, майновий стан ОСОБА_1 за цей час покращився. Про це свідчить той факт, що позивач винаймає для своєї сім'ї двокімнатну квартиру зі всіма зручностями. На відміну від неї він може собі дозволити відпочинок на морі. Крім того, ОСОБА_1 придбав квартиру в новому будинку АДРЕСА_5 яку зареєстрував на свою дружину ОСОБА_6. Все це говорить про те, що ОСОБА_1 матеріально забезпечений і може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї доньки хоча б в такому розмірі, який встановив в своєму рішенні Вінницький районний суд.Також зазначає, що в 2018 році збільшилася мінімальна заробітна плата, збільшився прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць.Згідно з ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік, установлено, що прожитковий мінімум на одну особу, з розрахунку на місяць становить:для дітей віком від 6 до 18 років, з 1 січня -1860 гривень, з 1 липня -1944 грн. з 1 грудня-2027 гривень. В позовній заяві ОСОБА_1 не вказав який дохід має він та його дружина, не надав він також довідки з місця роботи та розмір заробітної плати.Розмір аліментів, на який згоден позивач, є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На даний час така сума аліментів є мізерною і вона не може на них забезпечувати доньку в повній мірі усім необхідним для нормального фізичного, розумового та духовного розвитку дитини. А відповідач в добровільному порядку не надає кошти в належному розмірі на утримання доньки.В даний час ОСОБА_1В має заборгованість по аліментам.Також вказує, що їхній доньці виповнилось чотирнадцять років, вона часто хворіє, потребує додаткових витрат на оздоровлення.

Відповідно до стану здоров'я та матеріального становища відповідач в змозі утримувати доньку та сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 30-32).

Позивачем ОСОБА_1 було подано відповідь на відзив, в якій він зазначає, що вважає відзив ОСОБА_3 на його позовну заяву про зменшення розміру аліментів безпідставним та не підтвердженим жодними об'єктивними та належними доказами. Зазначає, що він надав Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 121660231 від 23.04.2018 року згідно якої у його власності відсутнє нерухоме майно, а тому твердження відповідача про те, що він придбав квартиру не відповідає дійсності. Так, відповідач не надала суду належного та достовірного доказу, який підтверджує той факт, що не змінився його сімейний та майновий стан. Зазначає, що під час звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів відповідач ОСОБА_3 не повідомила суду про наявність у нього інших неповнолітніх дітей, хоча добре знала про це. Вказує, що в даний час його сімейний та майновий стан суттєво змінився, а тому вважає, що має право на зменшення розміру стягуваних аліментів з 1/4 частки від його заробітку (доходу) до 1/8 частки (а.с. 87-39).

Відповідач ОСОБА_3 подала письмові заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначила, що після їхнього одруження та народження доньки ОСОБА_4 чоловіком та його сім'єю їй було запропоновано прописатися в квартирі, де на даний час прописаний позивач із теперішньою сім'єю. На той час, мотивом для цього було те, що вони будуть мати право на розширення житлової площі, на що відповідач зазначає, що вона погодилась. У грудні 2006 року колишній чоловік отримує кошти для розширення житлової площі. В цьому ж місяці вони розлучилися, донька після розлучення залишилась проживати з нею. Одразу після цього, позивачем до кінця грудня 2006 року була придбана квартира, на кошти отримані замість розширення житла та взяті в кредит у банку. Зазначає, що їй з дочкою було вказано на необхідність негайної виписки, що нею і було зроблено. На той час вона була непрацююча, оскільки перебувала в декретній відпустці та отримувала аліменти, на які змушена була подати чоловіка ще перебуваючи в шлюбі з ним. Через брак коштів їй допомагала коштами її вже покійна мати, також вона змушена була вийти на роботу, ще до закінчення декретної відпустки. За декілька років ОСОБА_1 розрахувався за кредит по квартирі, придбав вантажний автомобіль, який із його слів він вчасно оформив на тещу. Продавши однокімнатну квартиру по вул. Матроса Кошки, переїхав вже в 2-х кімнатну найману квартиру у Ленінському районі м. Вінниці, покращеного планування зі всіма зручностями, яку може дозволити собі винаймати разом із теперішньою родиною. Одночасно, придбав та оформив нову квартиру у ЖК «Авалон», що знаходиться у будинку по вул. Трамвайна, 3 на свою дружину ОСОБА_6. Зазначає, що такий договір зі слів менеджера компанії забудовника, був оформлений в присутності її колишнього чоловіка і представника забудовника. На даний час цей договір купівлі-продажу знаходиться у звітних справах будівельної компанії. Зазначає, що їй у наданні копій щодо цих документів було відмовлено тим же самим менеджером. Вважає, що даний факт ніяк не може доводити про погіршення майнового стану позивача по справі. Позивач наголошує на тому, що офіційно не працює і має малий дохід. Але при цьому всьому може дозволити собі придбання просторого житла у новобудові, дорогої побутової техніки, якісного одягу, регулярних відвідувань розважальних закладів відпочинку та харчування, ресторанів, поїздки на відпочинок, винаймати та оплачувати простору квартиру в Ленінському районі м. Вінниці. Також вона зазначає, що позивач ще із моменту народження їхньої спільної дочки постійно уникає від виконання своїх батьківських обов'язків. Він може місяцями не спілкуватися із дитиною, нічим не пригостити, не вітати із святами, хоча вона сама намагалася йому дзвонити і налагодити відносини. Йому не цікаві її проблеми, мрії та бажання, умови проживання, моменти навчання тощо.Позивач намагається усіляко уникнути виплат по аліментам. Вказує, що позивач крім усіх поданих ним довідок, чомусь уникає надати довідку із місця роботи та розмір заробітної плати та не вказує усі свої справжні доходи та доходи дружини, наголошуючи при цьому тільки про свої непомірні витрати, які на даний час у нього виникають. Позивач навмисно не з'явився на слухання справи №128/2253/17, хоча по місцю його прописки був направлений виклик до суду та копія позовної заяви. Ніяких суттєвих доказів щодо своєї відсутності у судовому засіданні не надав. Тому судом і було винесене заочне рішення.До серпня 2017 року, отримуючи аліменти у сумі 500 гривень, вони із донькою кожного місяця, принижуючись перед позивачем повинні були вимолювати про аліменти - видзвонюючи його та бігаючи за ним по всьому місту, тому що за його словами «він на машині працює і весь час переміщається».Але і після винесення судового рішення про зміну розміру та способу стягнення аліментів, майже весь час ОСОБА_1 має заборгованість по виплаті аліментів. Вказує, що вона весь час змушена звертатися до Виконавчої служби м. Вінниці про примусове стягнення та погашення боргів по сплаті аліментів.Їхній доньці вже чотирнадцять років, вона часто хворіє, у фізичному розвитку та із зором, має проблеми. А це потребує додаткових витрат на лікування та оздоровлення. За вказаних обставин вважає позов безпідставним.

Врахувавши думки учасників справи, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який 25 грудня 2006 року було розірвано.

В період перебування в шлюбі в сторін по справі ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась дочка ОСОБА_4.

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2017 року по справі № 128/2253/17 змінено розмір аліментів, встановлених рішенням Вінницького міського суду від 24.04.2013 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 гривень на місяць та вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10 року, уродженця міста Фастів, Київської області, проживаючого в АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, а саме з 31.08.2017 року, що підтверджується його копією (а.с. 15-16).

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 01 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2017 року залишено без змін, що підтверджується ксерокопією вказаної постанови (а.с. 33-34).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що підставою для залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 було те, що відповідач не оспорював розмір присудженої частки від заробітку для сплати аліментів, а просив рішенням суду стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі, тоді як право визначати спосіб стягнення належить позивачеві.

19 травня 2007 року позивач по справі ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з гр. ОСОБА_6 що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 19.05.2007 року (а.с. 8).

У вказаному шлюбі в них народилось троє дітей: дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується ксерокопіями свідоцтв про їх народження (а.с. 9, 10, 11).

З довідки № 876, виданої Управлінням соціального захисту населення (правобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької МР від 30.03.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 включений до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, в Департаменті соціальної політики, як багатодітна сім'я (а.с. 17).

Згідно довідки № 1136, виданої МКП «ЖЕК № 12» від 28.03.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 з сім'єю проживає в АДРЕСА_3, що складається з 2 кімнат загальною площею 46,90 кв.м, житловою площею 30,40 кв.м, власником якої є гр. ОСОБА_12 (а.с. 18).

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта за 24.04.2018 року вбачається, що в ОСОБА_1 у власності нерухомого майна немає (а.с. 19).

З ксерокопії свідоцтва про народження позивача по справі ОСОБА_1 вбачається, що його матір'ю записана ОСОБА_13 (а.с. 46).

Після реєстрації шлюбу з гр. ОСОБА_14 ОСОБА_13 змінила своє прізвище на «ОСОБА_13», що підтверджується ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 60).

Згідно ксерокопії довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААБ № 290537 від 27.06.2012 року ОСОБА_12 встановлено І групу інвалідності (а.с. 47).

З ксерокопії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 38259039 за період з 31.08.2017 року по 31.12.2017 року вбачається, що у позивача була наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 3131,00 год. (а.с. 64). Однак, з ксерокопії довідки про сплату аліментів за № 4968/15.26-25/41, виданої 19.06.2018 року вбачається, що згідно з виконавчим листом № 128/2253/17 від 23.11.2017 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу з 31 серпня 2017 року (а.с. 62).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В частині 2 цієї статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що вагомими підставами для зменшення розміру аліментів є наявність у позивача по справі ОСОБА_1 на утриманні, крім дочки ОСОБА_5, ще трьох малолітніх дітей та дружини, яка знаходиться у декретній відпусті по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Доказів протилежного відповідачем суду не надано. Однак, суд також вважає, що зменшення розміру аліментів з 1/4 частки заробітку (доходу) позивача до 1/8 частки, як просить позивач, є мізерним і не забезпечить навіть мінімальних потреб його дочки від першого шлюбу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, а тому доцільним на думку суду буде стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання його дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, в зменшеному розмірі, який становить 1/6 частку від усіх видів його заробітку (доходу). У новому розмірі аліменти слід сплачувати з дня набрання рішенням законної сили.

За вказаних обставин позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-182, 184, 192 СК України, Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 267, 268, 354, 430 п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, визначених до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 31.10.2017 року по справі №128/2253/17.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, уродженця м. Фастів, Київської області, проживаючого в АДРЕСА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податківНОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в новому розмірі, а саме: в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист № 128/2253/17, виданий Вінницьким районним судом Вінницької області на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 31.10.2017 року по справі № 128/2253/17, після його повного виконання станом на день набрання законної сили рішенням суду - повернути суду, який його видав.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ І.А. Ганкіна