Справа № 473/2225/18
РІШЕННЯ

іменем України

"28" листопада 2018 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Висоцької Г.А.,

при секретарі судового засідання - Радєвій Н.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну № 473/2225/18 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Відділ реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області про оспорювання батьківства шляхом виключення відомостей з актових записів про народження дітей,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Відділ реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області про оспорювання батьківства шляхом виключення відомостей з актових записів про народження дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 09.08.2006 року позивач ОСОБА_3 уклав шлюб з відповідачем ОСОБА_3 (до шлюбу ОСОБА_6) ОСОБА_7 у Трикратівській сільській раді Вознесенського району Миколаївської області.

Вказав, що проживали разом, однак у квітні 2011 року відповідач забрала свої речі з будинку де вони проживали та перейшла жити до своєї матері. Фактично з того часу шлюбні відносини між ними припинились, кожен почав жити своїм життям і стосунки вони не підтримували.

В липні 2011 року позивач був заарештований за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень та 24.11.2001 року засуджений Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі. Відбував покарання в Петрівській виправній колонії №49 в Кіровоградській області а з 2016 року в Ольшанській ВК №53 Миколаївської області. За час відбування покарання до позивача його дружина жодного разу не приїздила, будь яких стосунків він з нею не мав. Однак у серпні вересні 2017 року за місцем відбування покарання позивача до ДУ «Ольшанська виправна колонія №53» надійшли документи із суду про те, що його дружина подала позов про розірвання шлюбу.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 вересня 2017 року шлюб між ними було розірвано.

Під час відбування покарання позивача в місцях позбавлення волі у ОСОБА_2 народилися діти: син ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких вказаний позивач, оскільки він на час їх народження перебував у шлюбі з ОСОБА_2, однак фактично він не є їх батьком.

Вказує, що відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду про стягнення з позивача аліментів на утримання вказаних дітей та вже накопичилась заборгованість по не сплаті аліментів у сумі близько 20 000 грн.

21.12.2017 року позивач звільнився з місць відбування покарання та на його адресу постійно приходять повідомлення із відділу ДВС щодо заборгованості по аліментах на утримання дітей, які фактично не є його дітьми, тому просить суд винести рішення, яким виключити з актових записів про народження двох синів відповідача відомості про нього, як про батька.

Ухвалою суду від 27.06.2018 року відкрито провадження по даній справі, прийнято до розгляду в порядку позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 10.30 год. 31.07.2018 року.

Ухвалою суду від 18.10.2018 року клопотання представника про витребування доказів, а саме інформації з ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» та Петрівської виправної колонії № 49 Кіровоградської області про побачення із дружиною засудженого ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, судом повідомлений про час та місце слухання справи, його представник адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вказала, що позивач не є батьком дітей відповідача і це належним чином доведено, крім того це визнає сама ОСОБА_2, тому просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні визнала позовні вимоги в повному обсязі, зазначила, що батьком її синів є інший чоловік, а записані вони на позивача, оскільки на час реєстрації народження дітей вона з ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Відділ реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не зявився, судом повідомлений про час та місце слухання справи.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів вважає за можливе відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ч. 4 ст. 206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення і встановив наступне.

09.08.2006 року Трикратівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 актовий запис №4. Після реєстрації шлюбу наречена змінила прізвище з «Дубеу» на «Петрушко».

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.09.2017 року шлюб між сторонами розірвано, рішення набрало законної сили 26.09.2017 року(а.с.16).

Також з матеріалів справи вбачається, що 03.05.2012 року народився ОСОБА_4 (свідоцтво про народження cерія І-ФП №163967, видане 11.05.2012 року виконавчим комітетом Трикратівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області). Батьками вказаної дитини зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2, актовий запис № 8(а.с.8).

31.01.2014 року народився ОСОБА_5 (свідоцтво про народження cерія І-ФП №203255, видане 18.02.2014 року виконавчим комітетом Трикратівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області). Батьками вказаної дитини зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2, актовий запис № 7 (а.с.9), що також підтверджується актовими записами про народження дітей за №8 від 11.05.2012 року та за № 7 від 18.02.2014 року.

ОСОБА_10 Олександрівської селищної ради від 25.06.2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали разом в ІНФОРМАЦІЯ_3 в будинку чоловіка за адресою: пров. Шкільний, буд.1 до 24.04.2011 року. У квітні 2011 року ОСОБА_2 забрала свої речі та переїхала проживати до своєї матері за адресою: с. Трикрати вул. Поповича,буд.8 (а.с.14).

Відповідно до вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.11.2011 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ст 121 КК України та призначено покарання в виді 7 років позбавлення волі. Запобіжний захід залишено тримання під вартою із обчисленням строку відбування покарання з 12.07.2011 року ( а.с. 54-56).

За інформацією ДП «Миколаївський слідчий ізолятор» від 08.11.2018 року за № 20/1.5-3418 ОСОБА_3 утримувався в установі в період з 18.07.2011 року до 15.02.2012 року та вибув до ДУ «Петрівська ВК (№49)» та з 08.01.2016 року до 27.01.2016 звідки вибув разом із особовою справою до ДУ «Ольшанська ВК ( № 53)» Миколаївської області.

ОСОБА_10 відповіді на запит суду ДУ «Ольшанська виправна колонія «53» повідомляє, що ОСОБА_3 дійсно відбував покарання у вказаній установі та 21.12.2017 року був звільнений по відбуттю строку покарання. За час відбування покарання даному засудженому один раз надавалося короткострокове побачення з дружиною ОСОБА_2, а саме 19.04.2016 року, що також підтверджується карткою обліку побачень, видачі передач, посилок, бандеролей ( особова справа № 77-П-12(а.с.72).

Відповідно до довідки про звільнення серія МИК № 013306 ОСОБА_3 відбував покарання з 12.07.2011 року по 21.12.2017 року, звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання (а.с.17).

Так, особа, яка записана батьком дитини згідно з положеннями СК України, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про неї як батька з актового запису про народження дитини (ч. 1 ст. 136 СК України).

При цьому, особа, яка була записана батьком дитини на законних підставах, повинна довести відсутність кровного споріднення між собою й дитиною, батьком якої вона записана.

Разом з тим, заперечення кровного споріднення не завжди є підставою для оспорювання батьківства.

Зокрема, відповідно до ч.5 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.

В звязку з чим особа, яка записана батьком дитини, повинна довести, що на момент вчинення запису про народження дитини вона не знала, що не є батьком дитини.

При цьому, фактичні дані (докази), які мають значення для вирішення справи, встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, показань свідків. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

ОСОБА_10 Постанови Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судам слід враховувати, що відповідно до ст. 136 Сімейного Кодексу України оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини.

Відповідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

В підготовчому судовому засіданні відповідач не заперечувала того факту, що на момент вчинення запису про народження дітей ОСОБА_3 не знав, що він не є батьком її дітей, оскільки відбував покарання в колоніїї, вони не спілкувалися, крім того в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, що достовірно свідчить про фактичні матеріальні прояви обставин, з якими закон пов'язує можливість оспорювання батьківства, згідно ч. 5 ст. 136 СК України.

Таким чином, з урахування визнання відповідачем позову суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

ОСОБА_10 позовної заяви позивач не претендував на відшкодування судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та згідно ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене, керуючись ст.1, ч. 2 ст. 136 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4-5, 12-13, 76-81, 200, 206, 263-265, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства шляхом виключення відомостей з актових записів про народження дітей - задовольнити.

Виключити:

- з актового запису № 8 про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, внесені 11.05.2012 року виконавчим комітетом Трикратівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області відомості про батька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

- з актового запису № 7 про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, внесені 18.02.2014 року виконавчим комітетом Трикратівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області відомості про батька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Позивач: ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП- НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП НОМЕР_2.

Повний текст рішення складено 30.11.2018 року.

Суддя Висоцька Г.А.