Номер провадження 2-в/225/20/2018
Єдиний унікальний номер 225/1099/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Геря О.Г.,

за участю секретаря Савченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань заяву Державної іпотечної установи про відновлення втраченого провадження,

ВСТАНОВИВ

Державна іпотечна установа звернулася до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження, посилаючись на те, що Ленінським районним судом міста Донецька 11.02.2013 року ухвалено рішення по справі № 2/260/292/2013, яким позовні Державної іпотечної установи задоволено в повному обсязі. Заявник вважає необхідним відновити втрачене судове провадження в частині вказаного рішення, з метою отримання зазначеного рішення та на його підставі тримати виконавчі листи по справі для захисту своїх прав та інтересів.

Представник заявника надав суду заяву з проханням розглянути заяву про відновлення втраченого провадження без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відновлення втраченого судового провадження.

Судом встановлено, що в провадженні Ленінського районного суду м. Донецька знаходилась цивільна справа № 2/260/292/2013 за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, пені та інфляційних витрат.

11.02.2013 року ухвалено рішення по справі №2/260/292/2013, яким позовні вимоги Державної іпотечної установи задоволено в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Державної іпотечної установи ( м. Київ, вул. Лесі Українки, 34, ідентифікаційний номер 33304730) заборгованість за договором про іпотечний кредит в сумі 165 572,74 гривень, з якої нараховані відсотки - 62 620, 16 гривень, пеня за прострочення сплати кредитних коштів - 102 952, 58 гривень, станом з січня 2011 року по березень 2012 року, а також судові витрати: судовий збір у розмірі 1 655,73 гривень.

Через те, що м. Донецьк є населеним пунктом, в якому проводиться антитерористична операція, не представляється можливим отримати копію судового рішення, що знаходиться в Ленінському районному суді м. Донецька. Відомостей про наявність судового провадження по цивільній справі №2/260/292/2013 в Дзержинському міському суді Донецької області не має.

З огляду на це, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Зі статті 493 ЦПК України вбачається, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів;3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень;6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі;7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Як встановлено судом, заявнику необхідно відновити втрачене судове провадження в частині вказаного рішення, з метою отримання зазначеного рішення та на його підставі отримати виконавчі листи по справі для захисту своїх прав та інтересів.

Відповідно до статті 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

При вирішенні питання про відновлення втраченого судового провадження судом було досліджено повний текст вказаного рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень.

В той же час суд вважає, що для отримання виконавчих листів по вказаній справі буде достатнім відновлення втраченого судового провадження в частині відновлення повного тексту вищезазначеного рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 11.02.2013 року.

При таких обставинах суд вважає установленим зміст зазначеного судового рішення по цивільні справі №2/260/292/2013, яке підлягає відновленню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 260, 488,493,494 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Державної іпотечної установи задовольнити повністю.

Вважати установленим зміст відновленого рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 11 лютого 2013 року № 2/260/292/2013 (повний текст) в наступній редакції:

«Провадження по справі № 2/260/292/2013

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2013 року Ленінський районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді: Кротінова В.О.

при секретарі: Шелістової Ю.К.

за участю представника позивача: ОСОБА_2

за участю представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Донецька цивільну справу за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, пені та інфляційних витрат,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, пені та інфляційних витрат.

В обґрунтуванні позову зазначив, що 18 березня 2008 року між ТОВ КБ «Арма» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит №5/2/980-N/60 за умовами якого банк надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 440 000,00 гривень строком з 17 березня 2008 року по 17 березня 2028 включно зі сплатою 12% річних.

У забезпечення виконання відповідачем зобовязань за договором про іпотечний кредит між банком та відповідачем був укладений іпотечний договір № 5/2/980-N/57-1 від 18 березня 2008 року посвідчений приватним нотаріусом Донецького нотаріального округу ОСОБА_4 , реєстрований номер 2334.

15 квітня 2008 року між Державною іпотечною установою та банком був укладений договір відступлення права вимоги № 700/08 згідно за яким банк передав позивачу всі права вимоги за договором про іпотечний кредит та іпотечним договором.

Відповідно до п.2.4 договору про іпотечний кредит, відповідач зобовязався щомісячно до 18 числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 4 844 гривень 78 копійок та здійснити остаточне погашення не пізніше 17 березня 2028 року. Проте, відповідачем порушені вищезазначені умови договору про іпотечний кредит, а саме відповідач належним чином не сплачує ануїтетних платежів.

Пунктом 5.3.3 договору про іпотечний кредит встановлено, що відповідач зобовязаний у разі порушення умов договору про іпотечний кредит та/або іпотечного договору на вимогу кредитора достроково повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій.

Згідно до п. 6.2. договору про іпотечний кредит, за порушення взятих на себе зобовязань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, відповідач зобовязувався сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної ставки Національного банку України, яка діяла в період,за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення.

Таким чином станом на 31.03.2012 року за порушення умов договору про іпотечний кредит на загальну суму 165 572, 74 гривень, а саме: прострочені відсотки за користування кредитом 62 620,16 гривень, пеня за прострочення сплати кредитних коштів 102 952,58 гривень.

Просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за договором про іпотечний кредит в сумі 165 572,74 гривень, з якої нараховані відсотки 62 620, 16 гривень, пеня за прострочення сплати кредитних коштів - 102 952,58 гривень та судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за договором про іпотечний кредит в сумі 165 572,74 гривень, з якої нараховані відсотки 62 620, 16 гривень, пеня за прострочення сплати кредитних коштів - 102 952,58 гривень, станом з січня 2011 року по березень 2012 року, відповідно до розрахунку заборгованості та судові витрати. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, не згодна, що відповідач ОСОБА_1 повинен оплачувати розмір пені та відсотків, вважає ці суми завищеними. Просила суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 18 березня 2008 року між ТОВ КБ «Арма» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про іпотечний кредит №5/2/980- N/60 за умовами якого банк надав відповідачу у кредит грошові кошти в сумі 440 000,00 гривень строком з 17 березня 2008 року по 17 березня 2028 включно зі сплатою 12% річних.

У забезпечення виконання відповідачем зобовязань за договором про іпотечний кредит між банком та відповідачем був укладений іпотечний договір № 5/2/980-N/57-1 від 18 березня 2008 року посвідчений приватним нотаріусом Донецького нотаріального округу ОСОБА_4, реєстрований номер 2334.

15 квітня 2008 року між Державною іпотечною установою та банком був укладений договір відступлення права вимоги № 700/08 згідно за яким банк передав позивачу всі права вимоги за договором про іпотечний кредит та іпотечним договором.

Відповідно до п.2.4 договору про іпотечний кредит, відповідач зобовязався щомісячно до 18 числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 4 844 гривень 78 копійок та здійснити остаточне погашення не пізніше 17 березня 2028 року. Проте, відповідачем порушені вищезазначені умови договору про іпотечний кредит, а саме відповідач належним чином не сплачує ануїтетних платежів.

Пунктом 5.3.3 договору про іпотечний кредит встановлено, що відповідач зобовязаний у разі порушення умов договору про іпотечний кредит та/або іпотечного договору на вимогу кредитора достроково повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій.

Згідно до п. 6.2. договору про іпотечний кредит, за порушення взятих на себе зобовязань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, відповідач зобовязувався сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної ставки Національного банку України, яка діяла в період,за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін).

Проте, відповідач у порушення умов договору та вимог законодавства свої зобовязання за кредитним договором виконував неналежним чином, у звязку із чим утворилась заборгованість за кредитним договором.

Таким чином станом на 31.03.2012 року за порушення умов договору про іпотечний кредит на загальну суму 165 572, 74 гривень, а саме: прострочені відсотки за користування кредитом 62 620,16 гривень, пеня за прострочення сплати кредитних коштів 102 952,58 гривень.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, що залишилися за договором.

Суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача про те що їм було невідомо про зміну кредитора, вони не були про це повідомлені, оскільки це не відповідає дійсності, хоча б з той причини, що було ухвалено рішення суду у 2011 році де позивачем була саме ця установа.

Таким чином, суд приходить до висновків про необхідність стягнення з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за договором про іпотечний кредит в сумі 165 572,74 гривень, з якої, нараховані відсотки - 62 620, 16 гривень, пеня за прострочення сплати кредитних коштів - 102 952,58 гривень.

Крім того, згідно до вимог Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача витрати по оплаті судового збору в сумі 1 655,73 грн., оскільки з причини невиконання відповідачем взятих на себе обовязків, позивач змушений був звернутися до суду з позовом.

На підставі ст. ст. 526, 530,1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, пені та інфляційних витрат - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Державної іпотечної установи ( м. Київ, вул. Лесі Українки, 34, ідентифікаційний номер 33304730) заборгованість за договором про іпотечний кредит в сумі 165 572,74 гривень, з якої нараховані відсотки - 62 620, 16 гривень, пеня за прострочення сплати кредитних коштів - 102 952, 58 гривень, станом з січня 2011 року по березень 2012 року, а також судові витрати: судовий збір у розмірі 1 655,73 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя:»

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: