СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ун. № 759/7506/17
пр. № 2/759/1299/18
27 квітня 2018 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,
секретаря судового засідання Чернишук К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» ЖЕД №4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,
У травні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача суму матеріальної, моральної шкоди та судові витрати по справі, посилаючись на ті підстави, що позивач є власником квартири в якій трапилося залиття з вини відповідача, що завдало позивачу майнової та моральної шкоди, яку відповідач в повному обсязі не відшкодувала, що стало причиною звернення до суду.
Позивач у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, яка 27.04.2018 подала заяву про слухання справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 67).
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заперечень щодо проти предмету позову не надійшло (а.с. 61, 62).
Третя особа у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила (а.с. 63, 64).
Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.
Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 07.02.2017 о 02 год. 30 хв. у квартирі №АДРЕСА_1 стався порив підведення гарячого водопостачання на підставі приблизно 50мм, від врізки в стояк гарячого водопостачання на різьбовому з'єднанні з латутним кульовим краном, який встановлено додатково мешканцями самоівільно, що є порушенням (а.с. 15).
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом позивач є власником квартири №АДРЕСА_2 (а.с. 14, 15).
Згідно технічного паспорту спірної квартири встановлено, що вона складається із 3 - кімнат, жилою площею 44,7кв.м. у тому числі; 1-а кімната 10,8 кв.м.; 2-а кімната 18,9 кв.м.; 3-я кімната 15.0 кв.м., кухня площею 7,3 кв.м.; ванна кімната 2,1 кв.м.; вбиральня 0,8 кв.м.; коридор 6,7 кв.м., також квартири обладнана балконом 5,9 кв.м. (а.с. 17, 18).
Згідно висновку №ED-1725-6-687.17 від 19.04.2017 встановлено, що розмір матеріальної шкоди заподіяної пошкодження залиття, наступного майна: кухонних меблів; шафи та столі становить 7717 грн 36 коп. (а.с. 44-52).
Позивач також просить стягнути матеріальну шкоду у розмірі 2172 грн 00 коп. за пошкодження килимового покриття, однак даний факт ніде не зафіксований.
Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний, зокрема, своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійснення своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, яка її завдала.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Як вбачається з положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.
Суд вважає встановленим у судовому засіданні заподіяння позивачу моральної шкоди через пошкодження її майна, зміну нормального перебігу їхнього життя та психологічних переживань, відповідальність за яку покладається судом на відповідача, та визначає розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню на користь позивачів в розмірі 3000,00 грн.
З урахуванням доказів, оцінку яким суд дав вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються на на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів підлягає до солідарного стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 599 грн 36 коп.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 16, 23, 319, 328, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 353 ЦПК України,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» ЖЕД №4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди у розмірі 3000 (три тисячі гривень) 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір по справі у розмірі 599 грн 36 коп.
У решті позовних вимог відмовити.
Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відсутність у рішенні в справі про стягнення заборгованості, як виконавчому документі, у розумінні ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду України від 25.06.2014 у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.
Суддя: О.В. Ул'яновська
Повний текст судового рішення складено 27.04.2018.