Справа № 361/4162/18
Провадження № 2/361/2512/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 листопада 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком, який розташований за адресою: Київська область, Броварський район, село Шевченково, вулиця Залізнична, 11.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона є власником будинку, який розташований за адресою: Київська область, Броварський район, село Шевченково, вулиця Залізнична, 11, у якому разом з нею зареєстрована, але з дня реєстрації 2014 року не проживає онука ОСОБА_2 На даний час, відповідач вийшла заміж та проживає разом із своїм чоловіком в м. Сімферополь АР Крим, й наміру проживати за місцем реєстрації у неї не має. У звязку з тим, що ОСОБА_2 не проживає в будинку позивача більше шести місяців без поважних причин, а її реєстрація, є лише формальним фактом, ОСОБА_1 змушена була звернутися до суду.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. від 07 вересня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за даним позовом, за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 будучи повідомленою про дату, час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання повторно не зявилася, причини неявки суду не повідомленні.

За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що ОСОБА_2 є онукою ОСОБА_1, ніколи постійно не проживала у своєї бабусі ОСОБА_1 за адресою Київська область, Броварський район, с.Шевченково, вул.Залізнична, 11, а лише була за вказаною адресою зареєстрованою, так як проходила навчання в Польщі, і їй потрібна була реєстрація за вказаною адресою. На сьогодні їм лише зі слів ОСОБА_1 відомо, що ОСОБА_2 закінчила навчання, вийшла заміж та постійно проживає в АР Крим, в м.Сімферополь.

Провівши заочний розгляд справи, заслухавши пояснення позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 12 лютого 2008 року виконкомом Шевченківської сільської ради, є власником будинку № 11 по вулиці Залізнична в селі Шевченкове Броварського району Київської області. (а.с.5)

Із відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС УДМС України в Київській області від 06 серпня 2018 року видно, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована із 26 квітня 2014 року за адресою: Київська область, Броварський район, село Шевченкове, вулиця Залізнична, 11.(а.с.15)

Із довідки № 966 від 05 липня 2018 року, виданої виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. За вказаною адресою зареєстрована, але не проживає онука ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до акту обстеження матеріально - побутових умов від 05 липня 2018 року комісією у складі депутата ОСОБА_5 та жителів села ОСОБА_6 та

ОСОБА_7 встановлено, що за адресою позивача, зареєстрована але не проживає онука ОСОБА_2 із 2014 року. Онука проживає в АР Крим. (а.с.7)

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та

ст. 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовуватися житлом для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь - яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ч. 2 ст. 71 ЖК України якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 за вказаною вище адресою не проживає більше шести місяців й не користується житловим приміщенням, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а ОСОБА_2 визнанню такою, що втратила право на користування будинком № 11 по вулиці Залізнична в селі Шевченкове Броварського району Київської області.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про судовий збір, позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, а тому виходячи із ст. 141 ЦПК України, із відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.ст. 141, 280-284, 289 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право на користування житловим будинком, який розташований за адресою Київська область, Броварський район, с.Шевченково, вул.Залізнична, 11.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Радзівіл А.Г.