Справа № 185/3554/18
Провадження № 2/185/2478/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 червня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Молчанової Н.Ю., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в приміщені суду м. Павлограда цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлоградської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом

В С Т АНОВИВ

04 травня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Павлоградської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, відповідно до якого просив суд визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) по КСП «Межиріч» розміром 5,29 умовних кадастрових гектар, на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся ОСОБА_2.

В обґрунтування позову він зазначив, що його дідусь ОСОБА_2 з 1965 року по 30 жовтня 1986 року працював в колгоспі «ім. XXII зїзду КПРС» та був його членом, колгосп «ім. XXII з'їзду КПРС» було перейменовано в колгосп «Межиріч». В подальшому колгосп «Межиріч» було реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство «Межиріч». Державний акт на право колективної власності на землю колгоспу «Межиріч» серії ДП було видано 20.01.1994 року, який згідно рішення Межиріцької сільської ради від 20.03.2000 року № 11 вважається виданим КСП «Межиріч». В списках громадян - членів КСП «Межиріч», які прикладені до державного акту на право колективної власності на землю ОСОБА_2 значиться під номером 716. Гр. ОСОБА_2 отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0236328 розміром 5,29 умовних кадастрових гектар, однак, ще за життя його дідусем вищезазначений сертифікат було втрачено. Про те, що його дідусь був власником сертифікату на право на земельну частку (пай) він дізнався у квітні місяці 2018 року після того, як отримав довідку управління Держгеокадастру, а саме 17.04.2018 року про те, що він значиться у списку громадян, який прикладений до державного акту на право колективної власності на землю, виданого колгоспом «Межиріч». До цього часу він не знав про те, що він мав право на земельну частку (пай), як член КСП «Межиріч». Він, як спадкоємець за заповітом, який було посвідчено приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області від 18.01.2014 р. отримав у спадок від дідуся житловий будинок № 126 по вул. Кірова в с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області та земельну ділянку під вищезазначеним будинком площею 0,2200 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) з кадастровим номером :03:001:0393. Крім нього є спадкоємець за законом, який на момент смерті проживав з його дідусем та має обовязкову частку у спадщині, а саме дружина померлого дідуся - ОСОБА_3, але, остання подала до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори заяву від 09.09.2014 р. про те, що вона відмовляється від прийняття своєї частки у спадщині за законом, в тому числі від обовязкової долі у спадщині після померлого ОСОБА_2 на користь нього, а тому він вимушений звернутись в суд з даним позовом.

Позивач у судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, окрім цього зазначив, що позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте на адресу суду від нього надійшла заява, відповідно до якої він просив справу розглядати за їх відсутності, у вирішенні даної справи покладалися на розсуд суду.

Дослідивши письмові матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів..

Відповідно до ч. 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Матеріалами справи встановлено, що померлий спадкодавець гр. ОСОБА_2 є власником нерухомого майна, а саме: земельної частки (пай) КСП «Межиріч» розміром 5,29 умовних кадастрових гектар, яка розташована на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, що підтверджується копіями довідок з Держгеокадастру, відповідно до яких останній отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0236328 (арк.с.9-10), та тещо гр. ОСОБА_2 був членом КСП «Межиріч» та працював там, що підтверджується копією трудової книжки колгоспника(арк.с.8). Позивач є спадкоємцем за заповітом всього майна, що буде належати спадкодавцю гр. ОСОБА_2 на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, усі майнові права та обовязки, які будуть належати йому на день смерті, і на що він за законом буде мати право.(арк.с.11). Спадкодавець гр. ОСОБА_2 помер 27 серпня 2014 року.(арк.с.7) та був дідусем гр. ОСОБА_1(арк.с.12). Спадкоємець гр. ОСОБА_3 09.09.2014 року відмовилася від прийняття обовязкової частки спадщини гр. ОСОБА_2 на користь гр. ОСОБА_1.(арк.с.13). Позивач прийняв спадщину за заповітом, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі(арк.с.11), заявою до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори(арк.с.12), свідоцтвами про право на спадщину за заповітом № 773, № 775, та витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності(арк.с.14-17), відповідно до яких гр. ОСОБА_1 отримав у спадщину за заповітом від гр. гр. ОСОБА_2 житловий будинок та земельну ділянку для обслуговування цього житлового будинку.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки судом встановлено, що позивач не може оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (пай) КСП «Межиріч»(право колективної власності на землю, згідно рішення Межиріцької сільської ради від 20.03.2000 року № 11) яка належала гр. ОСОБА_2, оскільки останньому було 27.02.1997 року видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0236328 розміром 5,29 умовних кадастрових гектар, однак, ще за життя він вищезазначений сертифікат втратив, то фактично коли він здобув сертифікат, він здобув право на користування земельною ділянкою (пай) в 1997 році, а в 2000 році він набув право на неї, як власника цієї земельної ділянки(пай), оскільки в 2000 році КСП «Межиріч» набуло право колективної власності на землю, а його члени, які отримали сертифікати на землю, право власності на ці земельні ділянки(паї), а в подальшому право на оформлення та реєстрацію права власності відповідно до законодавства, яке передбачало таку реєстрацію права власності, оскільки останній не зміг скористатися цим правом, то таке право в порядку спадковості за законом переходить його спадкоємцям, а тому згідно ч. 3 і ч. 5 ст. 1268 ЦК України, гр. ОСОБА_1, вважається таким, що прийняв спадщину і спадщина належить йому з моменту звернення, а тобто відкриття. Окрім цього спадкоємець гр. ОСОБА_3 відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1274 ЦК України, 09.09.2014 року відмовилася від прийняття обовязкової частки спадщини гр. ОСОБА_2 на користь гр. ОСОБА_1. За таких обставин, суд вважає можливим визнати за позивачем вказаного вище майнового права, раніше наявного у спадкодавця гр. ОСОБА_2, який помер 27 серпня 2014 року.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.263, 264, 265 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, буд, 7, кв. 22) до Павлоградської районної державної адміністрації (, юридична адреса: 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Центральна, буд. 98), про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) по КСП «Межиріч» розміром 5,29 умовних кадастрових гектар, на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після смерті дідуся ОСОБА_2.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_4