06.07.2018 Єдиний унікальний номер 205/6070/16-ц
Справа №2/205/1983/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Шавули В.С.

при секретарі Панюті В.І.

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3, представника ОСОБА_4,

представника співвідповідача ОСОБА_5,

представника третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_8, треті особи Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання договору дарування недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна про встановлення юридичних фактів, усунення від права на спадкування, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 у серпні 2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_8, треті особи Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Батова Л.Г., Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, на 63/100 частини домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 1, що складається із житлового будинку А-1 загальною площею 98 кв.м., житловою площею 62,1 кв.м., літня кухня Б, сарай В, літня кухня Н, вбиральня Д, вбиральня Е, мостіння I, II, водоколонка 1, огорожа 2-9, зливна яма 10;

визнати недійсним договір дарування, серія та номер 752, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Людмилою Григорівною 01 березня 2014 року, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 4841210;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі вищевказаного договору дарування.

Позовна заява мотивована тим, що після смерті ОСОБА_11 відкрилась спадщина, зокрема, на 63/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1. ОСОБА_7 є спадкоємцем за правом представлення після смерті ОСОБА_11, проте не може оформити свої спадкові права, оскільки ОСОБА_3 01.03.2014р. укладено договір дарування, відповідно до умов якого остання подарувала ОСОБА_8 63/100 частин вищевказаного домоволодіння.

ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

встановити факт її спільного проживання однією сім'єю з спадкодавцем ОСОБА_11 не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини у будинку АДРЕСА_1;

встановити факт перебування спадкодавця ОСОБА_11 в безпорадному стані, опікування її ОСОБА_3 та надання ОСОБА_11 допомоги від ОСОБА_3, як спадкоємцем;

встановити факт ухилення ОСОБА_7 від надання спадкодавцеві ОСОБА_11 допомоги, яка перебувала в безпорадному стані;

усунути ОСОБА_7 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_11;

визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 63/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_7 ніколи не доглядав та не надавав матеріальної допомоги ОСОБА_11, яка останні роки свого життя знаходилась у безпорадному стані та потребувала стороннього догляду, тоді як ОСОБА_3 більш ніж п'ять років до смерті спадкодавця постійно з нею проживала, надавала допомогу та вела спільний бюджет.

ОСОБА_7 у судове засідання не з'явився, проте його представники, діючі за довіреністю ОСОБА_1, ОСОБА_2 позовні вимоги первісного позову підтримали, проти задоволення вимог зустрічного позову заперечували.

ОСОБА_3 та її представник за довіреністю ОСОБА_4, у судовому засіданні позовні вимоги зустрічного позову підтримали, проти задоволення вимог первісного позову заперечували.

ОСОБА_8 у судове засідання не з'явилась, проте її представник за довіреністю ОСОБА_5 позовні вимоги первісного позову не визнав, вимоги зустрічного позову визнав встині та просив задовольнити.

Представник Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради у судовому засіданні просив ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Друга ДДНК та приватний нотаріус ДМНО Батова Л.Г. явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1850 (т.1, а.с.12).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_11 належало 63/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (т.1, а.с.84).

Таким чином, після смерті ОСОБА_11 відкрилась спадщина, зокрема, на вищевказане домоволодіння.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Первісна позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_7 є спадкоємцем за правом представлення після смерті ОСОБА_11, оскільки його батько та син ОСОБА_11 відповідно до свідоцтва про смерть помер ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.24, 33).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2013р., яке набрало законної сили 29.01.2014р., визначено ОСОБА_7 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_11 тривалістю два місяці (а.с.13).

18.02.2014р. ОСОБА_7 звернувся до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1, з.а.с.162). Водночас, постановою державного нотаріуса Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори Циганко Є.Л. від 04.03.2014р. ОСОБА_7 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з підстав того, що 25.05.2013р. видано свідоцтво про право на спадщину на спірне домоволодіння на ім'я ОСОБА_3 (т.1, а.с.163).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2014р., яке набрало законної сили 20.11.2014р., визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 63/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1, яке видане 25.05.2013р. державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори Тамаря Я.В. на ім'я ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 1-374. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання дійсним вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_7 повторно звернувся до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, проте 13.04.2016р. отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 відповідно до договору дарування, серія та номер 752 від 01.03.2014р., подарувала 63/100 частин спірного домоволодіння ОСОБА_8

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Враховуючи, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2014р., яке набрало законної сили 20.11.2014р., визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 63/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, яке видано ОСОБА_3 25.05.2013р. державним нотаріусом Другої ДДНК Тамаря Я.В., суд доходить висновку, що ОСОБА_3 не мала права на здійснення будь-яких правочинів стосовно спірного домоволодіння, у зв'язку з чим договір дарування, серія та номер: 752, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. 01.03.2014р., номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 4841210, є недійсним.

Стосовно вимоги ОСОБА_7 щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, здійснене на підставі вищевказаного договору дарування, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав

Беручи до уваги вимоги ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» суд доходить висновку, що вимога щодо скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно є передчасною та такою, що не підлягає задоволенню.

Вищевказаними рішеннями Ленінського районного суду м. Дніпропетровська встановлено, що ОСОБА_7 відповідно до ст.1266 ЦК України має право на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_11, оскільки батько ОСОБА_7 та син ОСОБА_11 помер раніше відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_7 ніколи не доглядав та не надавав матеріальної допомоги ОСОБА_11, яка останні роки свого життя знаходилась у безпорадному стані та потребувала стороннього догляду, тоді як ОСОБА_3 більш ніж п'ять років до смерті спадкодавця постійно з нею проживала, надавала допомогу та вела спільний бюджет, а відтак на думку ОСОБА_3 ОСОБА_7 потрібно усунути від спадкування майна, яке залишилось після смерті його бабусі.

Зі змісту статті 1224 ЦК України остання стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

При цьому ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду № 61-15926св18 від 04.07.2018р.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, просте посилання ОСОБА_3 на те, що ОСОБА_7 ухилявся від обов'язку утримувати ОСОБА_11 не може бути в розумінні ст.80 ЦПК України достатнім доказом того, що ОСОБА_7 умисно вчиняв дії, спрямовані на ухилення від обов'язку щодо забезпечення підтримки та надання допомоги спадкодавцю. Окрім того, факт перебування ОСОБА_7 з 29.10.2006р. по 30.04.2013р. в місці позбавлення волі не заперечується сторонами.

Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про достатність правових підстав для відмови у задоволенні вимоги ОСОБА_3 щодо усунення ОСОБА_7 від права на спадкування з підстав умисного ухилення від надання допомоги спадкодавцю.

Стосовно вимог ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю з спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини та факту знаходження ОСОБА_11 у безпорадному стані, суд зазначає, що дані обставини не були підтверджені показами свідків, які, зокрема, підтвердили, що ОСОБА_11 в силу свого похилого віку потребувала допомоги але не знаходилась у безпорадному стані. Окрім того, зазначили, що ОСОБА_3 дійсно часто відвідувала померлу, проте факт її постійного проживання з ОСОБА_11 не менш як п'ять років до смерті останньої не підтвердили.

Суд не бере до уваги, надані ОСОБА_3 квитанції про сплату комунальних платежів та купівлю інших товарів, як докази на підтвердження постійного проживання зі спадкодавцем, оскільки в таких квитанціях платником вказано померлу ОСОБА_11

Таким чином, враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про достатність правових підстав для відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У положеннях п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 роз'яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З огляду на викладене, а також враховуючи існування перешкод для оформлення у нотаріальному порядку спадкових прав ОСОБА_7, суд доходить до висновку про наявність підстав також для задоволення первісного позову в частині захисту прав ОСОБА_7 як спадкоємця та визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, на 63/100 частини домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 1, що складається із житлового будинку А-1 загальною площею 98 кв.м., житловою площею 62,1 кв.м., літня кухня Б, сарай В, літня кухня Н, вбиральня Д, вбиральня Е, мостіння I, II, водо колонка 1, огорожа 2-9, зливна яма 10.

За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.4,6,10,12,13, 81-83, 141, 247, 263-264 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_8, треті особи Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання договору дарування недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_7 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_11, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, на 63/100 частини домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 1, що складається із житлового будинку А-1 загальною площею 98 кв.м., житловою площею 62,1 кв.м., літня кухня Б, сарай В, літня кухня Н, вбиральня Д, вбиральня Е, мостіння I, II, водо колонка 1, огорожа 2-9, зливна яма 10.

Визнати недійсним договір дарування, серія та номер : 752, виданий 01 березня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Людмилою Григорівною 01 березня 2014 року, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно : 4841210.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_8, треті особи Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави судовий збір у сумі 8 414 грн. 80 коп. (вісім тисяч чотириста чотирнадцять грн.80 коп.)

Стягнути із ОСОБА_3, ОСОБА_8 у рівних частках на користь ОСОБА_7 судові витрати у сумі 9 361 грн.20 коп. (дев'ять тисяч триста шістдесят одна грн. 20 коп.).

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна про встановлення юридичних фактів, усунення від права на спадкування, визнання права власності в порядку спадкування за законом, - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 10 274 грн. 40 коп. (десять тисяч двісті сімдесят чотири грн. 40 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано.

Повний тест судового рішення виготовлено 13.07.2018р.

Суддя В.С. Шавула