11.06.2018 227/2083/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Хандуріна В.В.

при секретарі Данилко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Селидівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Харцизьк Донецької області померла мати його дружини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заявник звертався до Селидівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з проханням про проведення реєстрації смерті ОСОБА_2, але йому було відмовлено в зв'язку із тим, що надані ним документи не відповідають вимогам законодавства України. Тому просить встановити факт смерті ОСОБА_2

Заявник надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Селидівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, розглянувши справу у межах заявлених вимог, дослідивши письмові докази, представлені в обґрунтування заяви, вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Суд встановив, що ОСОБА_1 вступив в зареєстрований шлюб з ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2), яка є донькою померлої ОСОБА_2. Після реєстрації шлюбу його дружина змінила прізвище на ОСОБА_1. (а.с. 3-4)

Оскільки його дружина хворіє, і за станом здоров»я не може виїхати на підконтрольну Україні територію та самостійно звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті її матері, з цією заявою звернувся заявник.

Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого Харцизьким міським відділом записів актів цивільного стану, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р. в м. Харцизьк Донецької області, про що зроблений актовий запис №390 від 23.04.2018 року (а.с.6).

Згідно копії дублікату лікарського свідоцтва про смерть №244 та копії довідки про причину смерті ОСОБА_2 померла через хронічну серцево-судинну недостатність атеросклеротичний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця.(а.с. 7).

Як вбачається із наданих заявником фотознімків, дійсно ОСОБА_2 померла і похована на кладовищі. (а.с. 16).

Грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001року заява №25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких документів як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст. 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на непідконтрольній Україні території.

Тому суд вважає за необхідне прийняти як докази у справі фотознімки, копію свідоцтва про смерть, копію дублікату лікарського свідоцтва про смерть та копію довідки про причину смерті ОСОБА_2, оскільки інформація, яка міститься в них, підтверджується іншими доказами по справі, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що заявник раніше звертався до Селидівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, який своїм листом № 15.39-94/2396 від 05.06.2018 р. відмовив йому у державній реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки ним для підтвердження факту смерті було пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 9).

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000 року, із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема, ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Судом встановлено, що заявник є чоловіком доньки померлої ОСОБА_2, тому він має право звернутися до суду із вищезазначеними вимогами.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті та отримання відповідного свідоцтва про смерть.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що задоволення заяви ОСОБА_1 не суперечить вимогам Закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 315-319, 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Селидівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки міста Моспине Донецької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Харцизьк Донецької області Україна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Добропільський міськрайонний суд до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження судового рішення не зупиняє його виконання.

Копію рішення невідкладно надіслати до Селидівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, для державної реєстрації факту смерті особи.

Суддя В.В. Хандурін

11.06.2018