Справа №522/4629/14-ц
Провадження №2-з/522/475/18
УХВАЛА

27 листопада 2018 року м.Одеса

Приморського районного суду м. Одеси у складі:

Головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, зобовязання привести приміщення в попередній стан шляхом знесення самовільної прибудови,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала справа за позовом заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, зобовязання привести приміщення в попередній стан шляхом знесення самовільної прибудови.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.10.2014 року позовні вимоги заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області - задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_1 за власний рахунок привести житлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Одеса, просп. Шевченка, 30 у первинний стан згідно технічного паспорту від 17.09.2007 року.

Визнано недійсним договір дарування 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, просп. Шевченка, 30 від 27.12.2012 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 В іншій частині позовних вимог відмовлено. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати у розмірі 121,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у розмірі 121,80 грн.

03.03.2017 року Одеська міська прокуратура №3 звернулася до суду з заявою про розяснення рішення суду від 23.10.2014 року по зазначеній справі.

Ухвалою суду від 20.04.2017 року розяснено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.10.2014 року визнано недійсним нотаріально посвідчений договір дарування від 27.12.2012 року, 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, просп. Шевченка, 30, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №792.

12.09.2017 року Одеська міська рада звернулася до суду з заявою про видачу виконавчого листа та поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.10.2017 року поновлення строк для предявлення виконавчого документа до виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.10.2014 року, ухваленого по вказаній цивільній справі .

27.02.2018 року представником Одеської міської ради було отримано виконавчий лист та предявлено до виконання до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

09.11.2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним, зобовязання привести приміщення в попередній стан шляхом знесення самовільної прибудови шляхом зняття арешту з нерухомого майна, а саме6житлового будинку №30 по пр..Шевченка в м. Одесі заг.пл.190,5 кв.м. який належить на праві власності ОСОБА_1 також просила виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про обтяження №6174671 від 01.07.2014р. про арешт.

Заява обґрунтована тим, що 23 червня 2014 року ухвалою суду заяву представника позивача заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про забезпечення позову було задоволено та накладено арешт на житловий будинок №30 по просп. Шевченка в м. Одесі, загальною площею 190,5 кв.м, який належить на праві власності ОСОБА_3, ОСОБА_1 03.10.2018 року головним державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». Відтак, вважає, що на сьогоднішній день відсутні підстави для застосування заходів забезпечення позову.

У судове засідання 21.11.2018 року заявник та його представник не зявилися, представником надано заяву, в якій просить заяву про скасування заходів забезпечення позову задовольнити, зазначену заяву просила розглянути за її відсутністю та відсутністю ОСОБА_1

У судове засідання 21.11.2018 року ОСОБА_3 не зявилася, її представником ОСОБА_5 надано заяву, в якій проти задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову не заперечувала, зазначену заяву просила розглянути за її відсутністю та відсутністю ОСОБА_3

У судове засідання 21.11.2018 року зявилася прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 діюча по довіреності, не заперечувала щодо розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову за відсутністю ОСОБА_3, ОСОБА_1В та їх представника , представників Одеської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, та пояснила, що є рішення суду, на підставі якого дійсно нотаріус внесла запис про визнання недійсним договору дарування в книгу, проте відповідачем не було виконано рішення суду фактично і новий технічний паспорт що містяться в матеріалах виконавчого провадження не відповідає тим характеристикам, які повинні бути і тому постанова державного виконавця була ними 13.11.2018р. оскаржена, тому вважають що судове рішення не виконано.

У звязку з оскарженням прокурором постанови державного виконавця судом було оголошено перерву до 27.11.2018р.

27.11.2018р. в судове засідання зявився представник прокуратури ОСОБА_6 та повідомила суд про те, що їх скарга була розглянута начальником Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області та 21.11.2018 надано відповідь з якої вбачається що постанова ним не скасована. Також повідомила про те що вони оскаржують її в судовому порядку. Просила відмовити у задоволенні заяви.

Інші учасники справи у судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд вважає, що неявка осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання з розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову не перешкоджає розгляду цього питання.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви про скасування заходів забезпечення позову, вислухавши пояснення представника прокуратури, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №522/4629/14-ц за позовом заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, зобовязання привести приміщення в попередній стан шляхом знесення самовільної прибудови.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2014 року заяву представника позивача заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про забезпечення позову було задоволено. Забезпечено позов заступника прокурора Приморського району м. Одеси, який діяв в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області шляхом накладення арешту на наступне нерухоме майно, а саме: накладено арешт на житловий будинок №30 по просп. Шевченка в м. Одесі, загальною площею 190,5 кв.м, який належить на праві власності ОСОБА_3, ОСОБА_1

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23.10.2014 року позовні вимоги заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області - задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_1 за власний рахунок привести житлове приміщення, яке розташоване за власний рахунок привести житлове пиміщення, яке розташоване за адресою: м. Одеса, просп. Шевченка, 30 у первинний стан згідно технічного паспорту від 17.09.2007 року.

Визнано недійсним договір дарування 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою: м. Одеса, просп. Шевченка, 30 від 27.12.2012 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати у розмірі 121,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у розмірі 121,80 грн.

09.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про скасування заходів забезпечення позову, за результатом розгляду якою ухвалою суду від 07.11.2018р. відмовлено у її задоволені.

Після чого 09.11.2018р. ОСОБА_1 звертається з заявою про скасування ухвали про забезпечення позову. Посилаючись на ту обставину, що 03.10.2018 року головним державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській областОфіцерова і винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження».

В матеріалах справ наявна копія вказаної постанови державного виконавця від 03.10.2018р. ВП№ 55982232 щодо боржника ОСОБА_1 про зобовязання провести житлове приміщення у первинний стан, з якої вбачається що виконавче провадження закінчено у звязку з виконанням виконавчого документу у повному обсязі.

Також як встановлено в судовому засіданні, 21.11.2018р. начальником Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_7 за №37565 надано відповідь Одеській міській прокуратурі №3 Одеської області на їх скаргу , за якою вбачається що в рамках виконавчого провадження державним виконавцем відповідно до заяви боржника ОСОБА_1 та доданих ним документів вбачається. що ним було отримано рішення Одеської міської ради від 10.02.2018р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки пл.. 0,0781 га за адресою м.Одеса пр. Шевченка,30, декларацію про готовність до експлуатації обєкта за цією адресою, яку зареєстровано в УДАБК Одеської міської ради від 11.12.2017р., надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.01.2018р. та технічний паспорт від 12.12.2017р.?який вказує на те, що технічний паспорт від 17.09.2007р. втратив чинність. У звязку з чим відсутні підстави про приведення житлового приміщення у відповідність з технічним паспортом від 17.09.2007р. у первинний стан. Виконавче провадження було відкрито 15.03.2018р., проте боржник виконав рішення суду та оформив право власності з отриманням всіх правовстановлюючих документів до його відкриття, а тому закінчено виконавче провадження згідно п.9 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» і судовий збір при цьому не стягується.

Зазначене також підтверджується наявною інформаційною довідкою з Державного реєстру від 19.09.2018р. з якої вбачається що право власності за ОСОБА_1 на вказаний житловий будинок заг. пл.190, 5 кв.м. зареєстровано на підставі рішення державного реєстратора номер 39372375 від 26.01.2018р. та декларації про готовність обєкта до експлуатації від 11.12.2017р. номер ОД150.

Згідно до ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч.8 ст.158 ЦПК України, якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Таким чином будинок пл..190,5 кв.м. за вказаною вище адресою боржником введений в експлуатацію та зареєстрований на праві власності відповідно до діючого законодавства. Крім цього постанова державного виконавця від 03.10.2018р. на час розгляду заяви є чинною.

Разом з тим, частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Аналіз частин третьої, четвертої статті 56 ЦПК України у взаємозв'язку з частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що участь прокурора в судовому процесі в адміністративних судах (в тому числі касаційне оскарження судових рішень) стає можливою за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб'єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтвердження відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб'єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

Проте, як вбачається з встановлених судом обставинах Одеська міська рада зареєструвала вказаний обєкт нерухомості на праві власності за ОСОБА_1 згідно декларації яка видана УДАБК ОМР.

Крім того, відповідно до Закону України "Про органи місцевого самоврядування" місцеві органи влади в особі міської ради мають право звертатися до суду та здійснювати інші функції і повноваження у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Такими чином суд не вбачає порушення прав Одеської міської ради та УДАБК ОМР, яка здійснює контроль за будівництвом.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб'єкти владних повноважень, а прокурор виконує субсидіарну роль. Прокурор не може вважатися альтернативним суб'єктом звернення до суду і замінювати належного суб'єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Крім того, рішення суду про визнання недійсним договору не є підставою для внесення запису про скасування прав на нерухоме майно без скасування відповідного рішення про державну реєстрацію речових прав. У разі визнання недійсним договору, що став підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав, слід одночасно заявляти вимогу про скасування вказаного рішення про державну реєстрацію такі вимоги є відповідними законним способом судового захисту, оскільки за чинним ЦК право власності виникає з моменту його державної реєстрації. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у справі №909/968/16 від 11.09.2018р.

Отже, враховуючи викладене, та постанову державного виконавця від 03.10.2018р, суд вважає, що заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 3-13, 43, 49, 89, 158, 247, 258-260, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.06.2014 року, у вигляді накладення арешту на житловий будинок №30 по просп. Шевченка в м. Одесі, загальною площею 190,5 кв.м, який належить на праві власності ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 29.11.2018р.

Суддя: Домусчі Л.В.