Справа № 2-77/10
УХВАЛА

11 червня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Пилип'юк Г. М.

за участю секретаря Зубрицької О. М.

державного виконавця Макухіної І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Макухіної І. В. про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Залізничного відділу ДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 та головний державний виконавець Залізничного відділу ДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 14.05.2018р. звернулися до суду з поданням, в якому просять вирішити питання про звернення стягнення на 1/3 частини земельної ділянки площею 0,0491 га по вул. Лисинецькій у м. Львові в дачному кооперативі «Айдарет» покликаються на те, що в них на виконанні перебуває виконавче провадження №20639927, боржником по якому є ОСОБА_3 (м. Львів, вул. Ряшівська, 9/14) з примусового виконання виконавчого листа № 2-77, виданого 23.07.2010 р. Залізничним районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 141462,00 грн. Державним виконавцем Залізничного відділу ДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області відповідно до вимог статей 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» 03.08.2010 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яке скеровано сторонам до виконання та до відома, проте в добровільному порядку рішення суду ОСОБА_3 не виконує. Згідно повідомлення РСЦ МВС у Львівській області за боржником ОСОБА_3 транспортні засоби не зареєстровані, також згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, за ОСОБА_3 нерухомого майна не рахується. Додатковим рішенням Апеляційного суду Львівської області у справі 2-77/2010 від 29.12.2010 року визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3 земельної ділянки площею 0,0491 га по вул. Лисинецькій у м. Львові в дачному кооперативі «Айдарет». Проте дана земельна ділянка належним чином не зареєстрована. На підставі абзацу другого частини четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» просять подання задоволити.

В судовому засіданні головний державний виконавець Залізничного відділу ДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 подання підтримала, покликаючись на мотиви такого та просила вказане подання задовольнити.

Боржник та стягувач в судове засідання не з'явилися, будучи повідомлені про час та місце розгляду подання.

Заслухавши пояснення головного державного виконавця Залізничного відділу ДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2, вивчивши матеріали подання, оглянувши матеріали справи № 2-77/10 р., з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими для виконання на всій території України.

Відповідно до ч.10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно ч.11 ст. 440 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 12.02.2010 р. у справі № 2-77/2010 визнано за ОСОБА_3 право власності на 5/6 частини квартири АДРЕСА_1; визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частини земельної ділянки площею 0,0491 га, що знаходиться в районі вул. Лисинецької у м.Львові в дачному кооперативі «Айдарет», та на 5/6 частини будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва дачного будинку на вказаній земельній ділянці, припинивши право власності ОСОБА_4 на ці частки; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1000 грн. понесених витрат за надання правової допомоги.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 24.06.2010 р. рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12.02.2010 р. в частині відмови ОСОБА_4 в задоволенні позову до ОСОБА_3 про стягнення 140 462 грн. компенсації вартості частини спадкового майна скасовано, та в цій частині ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 140 462 грн. компенсації вартості 1/6 частини квартири АДРЕСА_2, 1/3 частини земельної ділянки площею 0,0491 га, що знаходиться в районі вул. Лисинецької у м. Львові в дачному кооперативі "Айдарет" та 1/6 частини будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва дачного будинку на вказаній земельній ділянці, припинивши право власності ОСОБА_4 на ці частки. В решті рішення залишити без змін.

Додатковим рішенням Апеляційного суду Львівської області від 29.12.2010 р. доповнено резолютивну частину рішення апеляційного суду Львівської області від 24.06.2010 р. абзацом 3 такого змісту «Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частини квартири АДРЕСА_3, на 1/3 частини земельної ділянки площею 0,0491 га, що знаходиться в районі вул. Лисинецької у м. Львові в дачному кооперативі "Айдарет", та на 1/6 частини будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва дачного будинку на вказаній земельній ділянці.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що старшим державним виконавцем 04.08.2010 року відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-77 виданого 23.07.2010р. Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 140462 грн. компенсації вартості 1/6 частини квартири АДРЕСА_4, 1/3 частини земельної ділянки площею 0,0491 га, що знаходиться в районі вул. Лисинецької у м.Львові в дачному кооперативі «Айдарет» та 1/6 частини будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва дачного будинку на вказаній земельній ділянці, припинивши право власності ОСОБА_4 на ці частки, стягнення з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 1000 грн. понесених витрат за надання правової допомоги та встановлено боржнику строк для добровільного виконання рішення суду, проте в добровільному порядку рішення суду ОСОБА_3 не виконує.

Згідно повідомлення РСЦ МВС у Львівській області за боржником транспортні засоби не зареєстровано.

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником ОСОБА_3 нерухомого майна не рахується.

З відповіді Пенсійного фонду України № НОМЕР_1 від 14.11.2017р. вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Залізничному районі м. Львова та отримує пенсію в розмірі 4596,2 грн.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно п. 1 ч. 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов»язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Частиною 3 цієї статті визначено, що у разі звернення стягнення на об»єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з»ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

За змістом ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об»єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об»єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Враховуючи те, що звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна, а згідно відповіді Пенсійного фонду України № НОМЕР_1 від 14.11.2017р. вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Залізничному районі м. Львова та отримує пенсію в розмірі 4596,2 грн., а також з врахуванням того, що державним виконавцем не представлено доказів на підтвердження того, що у боржника відсутнє інше рухоме майно, у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.258, 260, 440 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Залізничного відділу ДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме 1/3 частини земельної ділянки площею 0,0491 га, що знаходиться в районі вул. Лисинецької у м. Львові в дачному кооперативі "Адарет" - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Г.М. Пилипюк