Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 6/641/77/2018 Справа № 641/1703/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Фанда О.А.,

за участю секретаря Нагорної М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1.

Обґрунтовуючи своє подання державний виконавець Щедріна В.Р. посилається на те, що на виконанні відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області перебуває виконавче провадження № 52527902 з примусового виконання виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_2, АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_1 на користь «ОТП Факторинг Україна» суму боргу у розмірі 5946712,38 грн. В ході виконання виконавчого провадження виявлено рухоме майно боржника, яке належить йому на праві власності, а саме «IVECO TECTOR ML 100E21», д.н.з. НОМЕР_2. Листом від 28.02.2017 року державного виконавця повідомлено, що вжиті заходи з розшуку автомобіля виявилися безрезультатними. Зазначене майно не виявлено. Розшук транспортного засобу триває. В ході виконання виконавчого провадження виявлено нерухоме майно боржника, яке належить йому на праві приватної спільної власності, а саме 4/5 двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_2, яка на підставі договору відступлення права вимоги №8893 від 12.11.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 Дніпропетровського міського нотаріального округу надано в іпотеку «ОТП Факторинг Україна». 30 січня 2018 року державним виконавцем відділу винесено постанову про арешт коштів боржника. Відповідно до відповіді ПАТ «Полтава-Банк» залишок коштів на рахунках боржника недостатньо для задоволення в повному обсязі вимоги виконавчого документа. Відповідно до відповідей Виробничого підрозділу Харківського відділення філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» ПАТ «Українська залізниця» в інформаційних базах відсутні відомості про зареєстроване майно боржника, Управління споживчого ринку Департаменту адміністративних послуг та споживчого ринку об»єкти торгівлі, ресторанного господарства та сфери побуту за боржником не обліковані, Головного управління Держпраці у Харківській області за боржником не зареєстровані великотоннажні і інші технологічні транспортні засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, державної служби України з безпеки на транспорті щодо інформації про зареєстровані плавзасоби записи відсутні, у Головному управлінні Держпродспоживслужби в Харківській області не обліковуються на праві власності сільськогосподарська техніка, самохідні машини та механізми. Відповідно до відповідей з Державної фіскальної служби про джерела отримання доходів боржника-фізичних осіб та Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсії та працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи відомості відсутні.

За відомостями, отриманими від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, боржник ОСОБА_2 систематично виїжджає за межі території України. Враховуючи, що рішення не виконано, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання судового рішення, державний виконавець вважає за необхідне застосувати до боржника заходи впливу у вигляді встановлення тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України до виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням суду.

Частиною 1 ст. 446 ЦПК України встановлено, що процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

У судове засідання державний виконавець Щедріна В.Р. не з'явилася, просила розглянути подання за відсутності представника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області.

Суд, розглянувши подання та додані до нього письмові докази, приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів подання, на виконанні відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області перебуває виконавче провадження № 52527902 з виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.01.2015 року у справі № 641/11295/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором у розмірі 5 946 712,38 грн.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 за № 1404-19 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути відмовлено у видачі паспорта або громадянину України, який має паспорт, може бути відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобіганню злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Таким чином, юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду можливі лише за свідоме ухилення боржника від виконання своїх обов'язків, яке має умисний характер, тобто якщо особа знає про свій обов'язок і нехтує його виконанням та не виконує його з неповажних причин.

При цьому, виконавець в обґрунтування свого подання має довести, що боржник ухиляється від виконання зобов'язання.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду (ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Обовязок доказування і подання доказів покладається на сторін (ст. 81 ЦПК України).

Крім того, відповідно до листа Міністерства юстиції України від 06.06.2008 року № 25-32/507 «Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладені на них рішеннями судів» подання готується на бланку відповідного відділу державної виконавчої служби за підписом начальника цього відділу та обов'язково, серед іншого, має містити: назву суду, до якого направляється подання; відомості про виконавче провадження (найменування, дата, номер виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, назва суду, яким видано виконавчий документ, резолютивна частина рішення, дата відкриття виконавчого провадження); прізвище, ім'я та по-батькові особи (боржника), дата народження (число, місяць та рік); обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань; резолютивна частина подання, у якій мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), назва органів, які мають їх здійснити. У разі тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа потрібно зазначати вид паспортного документа (для громадян України - дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт громадянина України, посвідчення особи моряка або посвідчення члена екіпажу; для іноземних громадян та осіб без громадянства - паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства), його серію та номер, а також назву та адресу державного органу, до якого повинен надсилатися вилучений паспортний документ; як додаток: копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження. За необхідності, до подань державних виконавців можуть додаватися копії інших документів.

Однак, державним виконавцем у поданні не зазначено, яким чином боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язання, відсутні докази свідомого ухиляння боржника від виконання грошових зобовязань, його наміри уникнути виконання грошового зобовязання шляхом виїзду за межі України.

Крім того, у резолютивній частині подання не зазначено назву органу, який має тимчасово обмежити право боржника на виїзд за кордон.

Сама лише наявність грошового зобов»язання не може бути єдиною умовою для обмеження у виїзді за кордон.

З врахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів подання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 260, 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в п»ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя -ОСОБА_4