ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2421/18 Справа № 182/2229/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Рибакова В.В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2018 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного договору № DNH4KP90980262 від 12.05.2006 року (далі - Договір), відповідач отримав кредит у розмірі 7039 грн. 50 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.05.2009 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.Відповідно до умов Договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат згідно Умов. Відповідно до ст. 259 ЦК України, п.5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) встановлена позовна давність за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за Договором - тривалістю у 5 років.

У порушення ст.ст. 526,527,530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним Договором належним чином не виконав. Станом на 02.01.2013 року заборгованість відповідача за Договором склала 83149 грн. 24 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 7039 грн. 50 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 28086 грн. 60 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 43587 грн. 46 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 3935 грн. 68 коп.

Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором у розмірі 83149 грн. 24 коп. та понесені ним судові витрати.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2018 року позов задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4KP90980262 від 12.05.2006 року за сумою кредиту - 7039 грн. 50 коп. (сім тисяч тридцять дев'ять грн. 50 коп.), за процентами за користування кредитом - 28086 грн. 60 коп. (двадцять вісім тисяч вісімдесят шість грн. 60 коп.), за пенею за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 43587 грн. 46 коп. (сорок три тисячі п'ятсот вісімдесят сім грн. 46 коп.), штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп. (п'ятсот грн. 00 коп.), штраф (процентна складова) - 3935 грн. 68 коп. (три тисячі дев'ятсот тридцять п'ять грн. 68 коп.), а всього до стягнення - 83149 грн. 24 коп. (вісімдесят три тисячі сто сорок дев'ять грн. 24 коп.); вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що як вбачається з договору № DNH4KP90980262 (а.с.6-11), позивач надав відповідачу строковий кредит у сумі 7039 грн. 50 коп. на строк 36 місяців по 12.05.2009 року включно. Терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за вказаним Договором встановилися сторонами тривалістю п'ять років. З даним позовом до суду позивач звернувся 07.03.2013 року. Враховуючи викладене, суд вважав, що строк позовної давності позивачем не пропущено, а тому позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № DNH4KP90980262 від 12.05.2006 року за сумою кредиту - 7039 грн. 50 коп., за процентами за користування кредитом - 28086 грн. 60 коп., за пенею за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 43587 грн. 46 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 3935 грн. 68 коп., а всього до стягнення - 83149 грн. 24 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що право на звернення до суду у позивача виникло з моменту настання строку погашення чергового платежу, тобто з 29 травня 2006 року, а строк позовної давності сплинув 12 травня 2009 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2018 рокупідлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що 12.05.2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", та ОСОБА_1 був укладений договір № DNH4KP90980262 (а.с.6-11,12-17).

Згідно з умовами даного Договору позивач (далі - Банк) надав відповідачу (далі - Позичальник) строковий кредит у сумі 7039 грн. 50 коп. на строк 36 місяців, по 12.05.2009 року включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,09 % у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання Позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених в Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) (далі - Умови) строки, а також сплата комісії, яка зазначена в Умовах. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з "21" по "28" число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 281 грн. 49 коп. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами.

Як вбачається із Заяви позичальника від 12.05.2006 року (а.с.6-на звороті), відповідач ОСОБА_1 ознайомився з та згодний з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, які були надані йому у письмовій формі. Своїм підписом він підтвердив факт про надану йому повної інформацію про умови кредитування в ПриватБанку. Підтвердив, що отримав оригінал кредитного договору. Надав згоду, що заява разом з запропонованими ПриватБанком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між ним та Банком кредитно-заставний договір.

Кредит був наданий на наступні цілі: придбання товару, а саме: телевізору 32"-36" SAMSUNG WS-32 Z 30 НЕ + TR32Z30SX, вартістю 6015 грн. 62 коп. (а.с.7).

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, що як вбачається з договору № DNH4KP90980262 (а.с.6-11), позивач надав відповідачу строковий кредит у сумі 7039 грн. 50 коп. на строк 36 місяців по 12.05.2009 року включно. Терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за вказаним Договором встановилися сторонами тривалістю п'ять років. З даним позовом до суду позивач звернувся 07.03.2013 року. Враховуючи викладене, суд вважав, що строк позовної давності позивачем не пропущено, а тому позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № DNH4KP90980262 від 12.05.2006 року за сумою кредиту - 7039 грн. 50 коп., за процентами за користування кредитом - 28086 грн. 60 коп., за пенею за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 43587 грн. 46 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 3935 грн. 68 коп., а всього до стягнення - 83149 грн. 24 коп.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України).

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю в п'ять років, не містять підпису відповідача. При цьому суд не встановив наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались. Адже, зміст пункту 4.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, що зазначений у цих Умовах і в заяві позичальника від 14 вересня 2006 року, містить розбіжності.

Крім того, у заяві позичальника від 12 травня 2006 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає.

Також, відповідно до умов Кредитного договору позичальнику строковий кредит у сумі 7039 грн. 50 коп. на строк 36 місяців, по 12.05.2009 року включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,09 % у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання Позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених в Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) (далі - Умови) строки, а також сплата комісії, яка зазначена в Умовах. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з "21" по "28" число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 281 грн. 49 коп. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами.

Згідно розрахунку, який був наданий позивачем до позовної заяви, погашення за спірним кредитним договором не здійснювалось.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що погашення заборгованості по кредитному договору не здійснювалось, право позивача виникло з моменту настання строку погашення чергового платежу, тобто з 29 травня 2006 року, а строк позовної давності сплинув 12 травня 2009 року, а з позовом до суду Банк звернувся в лише березні 2013 року, колегія суддів приходить до висновку про можливість застосувати до спірних правовідносин загальний трирічний строк позовної давності за наявності відповідної заяви відповідача (а.с. 76), що в силу вимог ст.267 ЦК України є правою підставою для відмови у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

З урахуванням наведеного, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду як таке, що ухвалене без дотримання зазначених вище вимог законодавства підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк"

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2018 року - скасувати.

У задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1253 грн. 25 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко