справа №176/932/18
провадження №2/176/661/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Крамар О.М.,

з участю секретаря Кіняк Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, у залі суду в місті Жовті Води цивільну справу № 176/932/18 провадження №2/176/661/18 за позовом ОСОБА_1 (зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1) до органу місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради (юридична адреса: Дніпропетровська область м. Жовті Води бульвар Свободи, 33) про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2018 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1) до органу місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради (юридична адреса: Дніпропетровська область м. Жовті Води бульвар Свободи, 33) про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В обгрунтування своєї позовної заяви позивачка посилалася на те, що з 25 жовтня 1970 року по 07 листопада 2000 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. 07.11.2000 року шлюб між нею та ОСОБА_3 було розірвано, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області було зроблено відповідний актовий запис №321 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2. В січні 1997 року вона та ОСОБА_3 приватизували квартиру АДРЕСА_1 (колишня вул. Дзержинського) в м. Жовті Вод Дніпропетровської області та їм відділом приватизації державного житла Жовтоводської міської ради видано свідоцтво про право власності на житло за №8140 від 14.01.1997 року. Оскільки на момент приватизації в квартирі були зареєстровані вона та її колишній чоловік ОСОБА_3, відповідно до закону вони стали співвласниками даної квартири. В червні 2001 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті вона фактично вступила в управління та володіння квартирою АДРЕСА_1 одноособово та безперервно користується даною квартирою, в тому числі і часткою, що належала ОСОБА_3 Факт володіння нею ? часткою квартири, що належала ОСОБА_3 завжди був очевидний для третіх осіб. Факт перешкоджання доступу до майна померлого будь-яких осіб, які мали отримувати про це майно інформацію з її боку не було. Вона самостійно здійснювала оплату комунальних послуг, за власні кошти робила поточні ремонти. Вважає, що вона набула право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, за набувальною давністю. Інші особи на спірне майно не претендують. Враховуючи те, що вона 17 років добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується 1/2 часткою квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3, вона звернулася до суду та просить суд визнати за нею, в порядку набувальної давності, право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, яка належала на праві власності ОСОБА_3

Позивачка ОСОБА_1, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не з'явилася, надавши заяву в якій просила розглядати справу без її участі. Свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх, визнавши за нею право власності на ? частку квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 46,3 кв. м., житловою площею 27,1 кв.м, яка загалом складається з: житлових кімнат площами 12,0 кв.м та 15,1 кв.м, кухні площею 7,5 кв.м, ванної кімнати площею 2,7 кв.м, вбиральні площею 1,3 кв.м, коридору площею 5,1 кв.м, вбудованої шафи площею 0,5 кв.м, 0,5 кв.м, лоджії площею 1,6 кв.м.

Відповідач орган місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання свого представника не направив. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність за наявними у справі документами та прийняти відповідне рішення.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних доказів в матеріалах справи, з огляду на те, що останні скористалися своїми процесуальними правами, надавши суду відповідні заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що у судове засідання не з'явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені наступні факти і відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зарестрованому шлюбі. 07.11.2000 року шлюб між позивачкою та ОСОБА_3 було розірвано, про що, відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області було зроблено актовий запис №321 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2./а.с.6/

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданого повторно 30.03.2018 року./а.с.7/

На підставі свідоцтва про право власності на житло позивачці та померлому ОСОБА_3 належить на праві спільної власності квартира АДРЕСА_1 загальною площею 46,30 кв.м по 23,15 кв.м кожному./а.с.8-9/

Згідно висновку про вартість об'єкта оцінки квартири АДРЕСА_1, співвласниками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_3, оціночна вартість ? частки квартири становить 23331,00 грн./а.с.18/

Після смерті ОСОБА_3, позивачка фактично вступила в користування та розпорядження всією квартирою АДРЕСА_1, в тому числі і ? частки померлого ОСОБА_3 та самостійно здійснює оплату за комунальні послуги. /а.с.12-17/

Враховуючи, що ОСОБА_1 вже понад 10 років добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується 1/2 часткою квартири АДРЕСА_1, яка належала на праві власності померлому ОСОБА_3, вона звернулася до суду та просить визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на ? частку квартири АДРЕСА_1, яка належала померлому ОСОБА_3

Стаття 321 ЦК України визначила, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Із роз'яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» слідує, відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю виходить з положень статтей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. (п. 14 Постанови).

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Отже, враховуючи, що позивачка добросовісно, відкрито та безперервно понад 10 років володіє та користується ? часткою квартири АДРЕСА_1, яка належала на праві власності померлому ОСОБА_3, суд вважає можливим визнати за нею права власності на дане нерухоме майно за набувальною давністю.

Вимоги про стягнення судових витрат позивач не заявляла.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 25, 316, 344, 392 ЦК України, ст.ст.13,76,80,81,133,141,247,258,263-265,268,273,274,279,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до органу місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою села Жабче Сенкивичівського району Волинської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в порядку набувальної давності право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 46,3 кв.м, житловою площею 27,1 кв.м, яка загалом складається з: житлових кімнат площами 12,0 кв.м та 15,1 кв.м, кухні площею 7,5 кв.м, ванної кімнати площею 2,7 кв.м, вбиральні площею 1,3 кв.м, коридору площею 5,1 кв.м, вбудованої шафи площею 0,5 кв.м, 0,5 кв.м та лоджії площею 1,6 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 15.5 Розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України (в редакції 2017 року), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Повний текст судового рішення складений 22 травня 2018 року.

Суддя