Провадження № 2/340/100/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Бучинський А.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини встановлених рішенням суду, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовними вимогами до відповідача про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини встановлених заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 03.09.2015 та просить стягувати з нього аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/10 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дочкою повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до заочного рішення Івано-Франківського міського суду від 03.09.2015, з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що розмір аліментів підлягає зменшенню, оскільки на даний час змінився його сімейний стан, з 05.07.2016 він перебуває у шлюбі і в нього народився син. Також зазначає, що на його утриманні перебувають батьки пенсіонери, а тому він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.11.2017 відкрито провадження по справі.

На підставі ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.01.2018 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів передано на розгляд за підсудністю до Верховинського районного суду Івано-Франківської області.

Ухвалою судді Верховинського районного суду Бучинським А.Б. від 27.02.2018 прийнято справу до свого провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач ОСОБА_2 у встановлений судом строк, на адресу суду надала відзив на позов, згідно якого заперечує позовні вимоги та вважає їх необґрунтованими з тих підстав, що дружина позивача отримує державну грошову допомогу на утримання дитини, його батьки являються пенсіонерами, і на своє забезпечення отримують пенсію, крім того батько позивача працює адміністратором торгового ринку, де отримує заробітну плату. Вказала, що сімя позивача проживає у власній квартирі, має у своїй власності автомобіль представницького класу, який виставлений в мережі інтернет на продаж, що свідчить про розкішне життя сімї позивача. Натомість, дочка ОСОБА_4 хворіє на передчасне статеве дозрівання, потребує постійного лікування, для чого необхідні дорогі ліки та дієтичне харчування, і сума в розмірі 1960 грн. яку сплачує позивач в якості аліментів, не є сумою, яку позивач не може сплачувати враховуючи його положення. На підтвердження своїх заперечень надала відповідні документи. Просить в задоволенні позову відмовити.

Клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін не подавала.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів.

У відповідності до ч.2 ст.12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 cт.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 03.09.2015, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 14.05.2015 до досягнення дитиною повноліття (а.с.3-4).

Позивач вважає, що на даний час змінився його сімейний стан, збільшилася кількість утриманців, що позбавляє його можливості сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі, а тому звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів.

Дійсно, у відповідності до положень ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на одну дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Під зміною сімейного стану розуміється з'явлення у сім'ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов'язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Згідно з п. 23 даної Постанови розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Таким чином встановлений розмір аліментів згодом судом може бути переглянутий та збільшений або зменшений у випадку наявності для цього передбачених законом підстав.

Згідно із свідоцтвом про шлюб (а.с.6) вбачається, що 05.07.2016 Івано-Франківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5

Крім цього, з свідоцтва про народження (а.с.5) вбачається, що позивач є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином дійсно наведені позивачем обставини свідчать про зміну його сімейного стану з часу стягнення на підставі рішення суду аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Однак, статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює старшим інспектором з особливих доручень Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області та загальна сума доходу за період з 01.01.2017 по 31.10.2017 без урахування аліментів становить 72 165 грн. 89 коп., аліменти 17502 грн. 41 коп., що підтверджується довідкою про доходи (а.с.9).

З наданих відповідачем роздруківок декларації позивача ОСОБА_1 за 2016 рік та повідомлення про суттєві зміни в майновому стані внесені 17.05.2017 вбачається, що ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_7 подарунок у грошовій формі в розмірі 750000 грн. та набув 17.05.2017 у власність нерухоме майно квартиру вартістю 726150 грн.(а.с.119-129).

З огляду на вищенаведене безпідставним є посилання позивача на те, що на його утриманні знаходяться батьки пенсіонери, як особи, що потребують його матеріального забезпечення, оскільки подарунок у грошовій формі в розмірі 750000 грн. ним отримано саме від батька ОСОБА_7

Також, з роздруківки декларації дружини позивача ОСОБА_8 за 2017 рік, поданої 06.03.2018 вбачається, що її дохід за основним місцем роботи у Яремчанському ВП Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківської області склав 86738 грн., соціальні виплати в сумі 16857 грн., дохід ОСОБА_1 110161 грн. (а.с.130-139).

Таким чином, на переконання суду позивачем не надано суду належних та допустимих доказів про те, що внаслідок зміни його сімейного стану, його спроможність матеріального забезпечення спільної дитини із відповідачем настільки знизилася, що він не в змозі сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. При цьому, сам факт одруження та народження у нього сина в іншому шлюбі не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Суд вважає, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача щомісячно, є оптимальними та цей розмір не є завищеним при даних обставинах справи. При цьому, судом враховано, що неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 хворіє, їй встановлено діагноз передчасне статеве дозрівання, дитина потребує постійного лікування (а.с.62-74).

Враховуючи наведене, оскільки позивачем не доведено факту істотного погіршення його матеріальне становища, як платника аліментів, виходячи з пріоритету інтересів дитини та її потреб, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, у зв'язку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.11-13, 81, 259, 264-265, 268, 279 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини встановлених рішенням суду - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.Б. Бучинський