Справа № 509/1409/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Козирського Є.С.

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1 та ОСОБА_2, заінтересовані особи: Приморський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Суворовський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

Заявники, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вернулися до суду із заявою про встановлення факту приналежності до національності, внесення змін до актового запису про народження посилаючись на наступне.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року у місті Одеса, про що Міським РАГСом, складено актовий запис про народження № 2760 від 11.12.1951р., відповідно до її батьками є: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, національність батьків - українець та українка. Нею було укладено шлюб із ОСОБА_5, про що складено актовий запис № 107 від 11.09.1971 року, отримано прізвище ОСОБА_5. Зазначає,що національності батьків було записано як українець та українка, та у дійсності її була мати іншої національності, вона - полька, її батько та мати - поляки. ОСОБА_2 є сином її померлої рідної сестри ОСОБА_6. При видачі йому паспорта громадянина України не вірно було виконано переклад прізвища, було видано документ, що посвідчує його особу із зазначенням прізвища ОСОБА_2. В позасудовому порядку визнати неправильність чи неповноту запису в їх актах громадянського стану неможливо.

Представник заявників надала суду заяву, якою вимоги, зазначені в заяві про зміну позовних вимог, підтримала, просила провести розгляд справи за її відсутності.

Представник заінтересованої особи Приморський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, не з'явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутністю.

Представник заінтересованої особи Суворовський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, не з'явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги, зазначені в заяві, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що дід ОСОБА_1 - ОСОБА_7, 1880 року народження, був поляком за національністю мешкав із своєю сім'єю у с.Москалівка Жмеринського району Вінницької області, був заарештований у 1928 році заарештований органами ДПУ за зв'язок із службовцями релігійного культу і перебував під арештом 2 місяці, до арешту працював на млині. На час арешту склад його сім'ї був такий: дружина ОСОБА_26 дочки ОСОБА_10, 35 років заміжня, мешкає окремо, та ОСОБА_27, 23 роки - матір'ю ОСОБА_1, при батьках з малою дитиною, сини ОСОБА_11, 28 (30) років, що відбував покарання на Біломорканалі, та Кайтан 29 (27) років - прокурор на Дону. Заарештований 6 листопада 1937 року за звинуваченням, передбаченим ст. 54-10КК УСРР (ст. 54-10 - антирадянська пропаганда, покарання позбавлення волі на строк не менш як 6 місяців, аж до розстрілу або оголошення ворогом трудящих з конфіскацією майна і з позбавленням громадянства), Рішенням НКВС СРСР та прокурора СРСР від 1 грудня 1937 року засуджений до розстрілу. Розстріляний ІНФОРМАЦІЯ_4 року у м. Вінниці, згідно із архівною довідкою від 16.01.2017 року № 07-06/5 державного архіву Вінницької області Вінницької обласної держаної адміністрації.

Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного суду УРСР від 06.11.1959 року ОСОБА_7 реабілітований посмертно, згідно із архівною довідкою державного архіву Вінницької області від 16.01.2017 року № 07-06/5. Згідно із свідоцтвом про одруження, що було отримано повторно ОСОБА_7 у віці 21 року був одружений ОСОБА_12 у віці 18 років, про що складено актовий запис №9 від 22.01.1901 року Браїловською сільською радою Жмеринського району Вінницької області. Згідно із свідоцтвом про народження від 18.08.1953 року актовий запис № 1567, виданого повторно, ОСОБА_9, народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 року, її батьки ОСОБА_13 та ОСОБА_14, національності яких зазначено як українці.

Мати ОСОБА_1 - ОСОБА_15, що померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 року, про що в книзі записів громадянського стану складено актовий запис № 215 від 22 травня 1954 року, де у графі батьки зазначено: ОСОБА_7 (національність не зазначено «ОСОБА_7»), мати ОСОБА_16 (національність зазначено українка). Згідно архівної довідки державного архіву Вінницької області від 18.04.2014 року № 06-861/7, в метричній книзі про народження по Браїловському римсько-католицькому костелу за 1916 рік є запис № 38 про хрещення 6 травня 1916 року дочки на ім'я ОСОБА_15, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 року в містечку Браїлів. Батьки: селяни Браїловської волості ОСОБА_7 та ОСОБА_28 уродженої Вільчинської Липським.

Судом встановлено, що ОСОБА_16 та ОСОБА_18, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 року і є матір'ю ОСОБА_15 є однією і тією ж особою. Також, судом встановлено, що свідоцтво про народження ОСОБА_17 було відновлено 22.05.1954 року, та при його заповнені помилково зазначено рік народження 1917, згідно із архівною довідкою це 1916 рік та дата народження вказана як 6 травня, проте це є датою її хрещення, а дата народження 1 травня. Запис, що зроблений у Браїловському римсько-католицькому костелі за 1916 рік також свідчить про католицьке віросповідання та підтверджує національність батьків - поляки, суд доходить висновку, що за походженням від свого батька ОСОБА_7 - є полькою за національністю.

ОСОБА_19, уклала шлюб із ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 5 січня 1946 року, актовий запис № 12, де остання отримала прізвище ОСОБА_4.

Суд доходить до висновку, що при заповненні бланку свідоцтва про шлюб було невірно зазначено її ім'я ОСОБА_29, що є схожим за промовою із ім'ям ОСОБА_17 у стислій формі. Таким чином ОСОБА_19 ОСОБА_15 та ОСОБА_30 є однією і тією ж особою.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року у місті Одеса, про що Міським РАГСом, складено актовий запис про народження № 2760 від 11.12.1951 р., відповідно до її батьками є: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, національність батьків - українець та українка. Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу, нею укладено шлюб із ОСОБА_5, про що складено актовий запис № 107 від 11.09.1971 року, отримано прізвище ОСОБА_5. Суд доходить висновку, що за походженням від своєї матері ОСОБА_3 ОСОБА_25 є полькою за національністю.

ОСОБА_6, що померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року, народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 року, про що складено актовий запис № 887, що підтверджується свідоцтвом про народження від 13 вересня 1952 року, який відновлено, у якому зазначено батьків: ОСОБА_4 за національністю українець та ОСОБА_3 за національністю українка, у Ленінському рай бюро РАГС м. Одеси. Суд доходить висновку, що за походженням від своєї матері ОСОБА_3 ОСОБА_6 є полькою за національністю.

ОСОБА_6 є матір'ю ОСОБА_23, що народився ІНФОРМАЦІЯ_11 року, актовий запис № 1888 від 11.07.1964 року, виконаного Одеським міським РАГС. Судом встановлено, що при видачі йому паспорта громадянина України не вірно виконано переклад, та видано документ, що посвідчує його особу із зазначенням прізвища ОСОБА_2.

Заявниками зазначено що, знання про сім'ю, про польський побут і своїх предків вони дізнавалися від матері ОСОБА_1 та бабусі ОСОБА_2, ОСОБА_3, з якою до самої її смерті підтримували тісні родинні зв'язки, й вона переказала своїм дітям польське культурне надбання, котрих виховувала у польських традиціях і католицькому дусі, чим зацікавила їх в пошуку джерел і підтвердження цих коренів в архівах. ОСОБА_2, разом із своєю дружиною Світланою взяли на себе всю відповідальність і навантаження з пошуку документів в архівах. Ними зібрані відомості про їх предків за польською лінією.

З часів СРСР їх родина змушена була приховувати польське походження, щоб уникнути переслідувань і репресій, яким піддавали представників національних меншин, особливо осіб польської національності у той час.

Вони як громадяни України, поважаємо і виконуємо закони держави України, проте прагнуть відновити національну приналежність своєї матері та бабусі, так як остання мала польське походження.

Відповідно до ст. 11 Закону «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відповідно до ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національності, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Оскільки знайшлися архівні документи, що підтверджують польське походження матері заявника ОСОБА_1, та матері ОСОБА_6, сином якої є заявник ОСОБА_2, вони мають право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «поляк», як це передбачено Законом України «Про національні меншини в Україні», тому суд вважає за необхідненеобхідно встановити даний факт.

Згідност. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно зі ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

Національність - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності.

З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні».

У відповідності до ст. 3 вказаного закону, до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Згідно зі ст. 11 вказаного закону, громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Ст.1 Рамкової Конвенції Ради Європи про захист національних меншин, від 01.02.1995 р., ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Рамкової Конвенції Ради Європи про захист національних меншин» від 09.12.1997 р., встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невід'ємною частиною міжнародного захисту прав людини і як такий є одним із напрямків міжнародного співробітництва.

Відповідно до ст..3 зазначеної Конвенції, кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення, або здійснення прав, у зв'язку з ним, не повинно зашкоджувати такій особі.

Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що мати заявників та їх дід та прадід були поляками, заявники також мають право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «полька», як це передбачено Законом України «Про національні меншини в Україні».

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що встановлення юридичного факту належності матерів й бабусі заявників до польської національності не порушує права та інтереси третіх осіб, а тому суд вважає задовольнити заяву та встановити юридичний факт належності до польської національності.

Керуючись ст.ст. 11, 55 Конституції України, ст.ст. 10, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. 300 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», суд

ВИРІШИВ:

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_15, ОСОБА_19 та ОСОБА_3, є однією і тією ж особою, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, дійсно народилася ІНФОРМАЦІЯ_12 року, у той час як у свідоцтві про її народження, що було відновлено від 22.05.1954 року, актовий запис № 215, Ленінським Райбюро РАГС м. Одеси, зазначено дату народження: ІНФОРМАЦІЯ_13 року.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_16 та ОСОБА_18, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 року і є матір'ю ОСОБА_15 є однією і тією ж особою.

Встановити юридичний факт, що національність ОСОБА_3 яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_13 року (ІНФОРМАЦІЯ_12 року), за походженням від свого батька ОСОБА_7 поляка, 1880 року народження (розстріляногоІНФОРМАЦІЯ_4 року) та матері АДРЕСА_1, - «полька».

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6), що народилася ІНФОРМАЦІЯ_14 року є донькою ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_15 року та за походженням від своєї матері за національністю є «полька».

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_6, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_16 року є донькою ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_15 року та за походженням від своєї матері за національністю є «полька».

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_16 року.

Зазначити, що рішення суду є підставою для винесення змін до наступних документів:

- до актового запису № 215 від 22 травня 1954 року про народження ОСОБА_15, де зазначено, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_13 року, складеного Другим Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в частині запису про батька ОСОБА_7, де необхідно в графі національність замість прочерку «____» зазначити «поляк» та в частині дати народження дитини ОСОБА_15, змінити з ІНФОРМАЦІЯ_13 року, зазначити вірну ІНФОРМАЦІЯ_12 року.

- до актового запису № 2760 від 11 грудня 1951 року про народження ОСОБА_25, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_14 року, складеного Першим Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в частині запису про матір ОСОБА_3, де необхідно в графі національність змінити з «українка» на «полька», та у графі для відміток зазначити національність дитини ОСОБА_25 «полька».

- до актового запису № 887 від 13 вересня 1952 року про народження ОСОБА_6 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_17 року, складеного Другим Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в частині запису про матір ОСОБА_3, де необхідно змінити національність з «українка» на «полька», та у графі для відміток зазначити національність дитини ОСОБА_6 -«полька».

Рішення може бути оскаржено, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Одеської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Є. С. Козирський