Справа № 171/212/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 червня 2018 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Хоруженко Н.В.,
за участю секретаря - Титаренко Л.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,
07.02.2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав.
До участі у справі для надання висновку залучено службу у справах дітей Апостолівської районної державної адміністрації.
В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вона народила дитину - ОСОБА_3. Батьком дитини є ОСОБА_2. В шлюбі позивач з відповідачем не перебувала. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, щодо спільного сина, а саме: не піклується про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням; не спілкується з дитиною взагалі, що порушує нормальне самоусвідомлення дитини; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює належних умов для отримання ним повноцінного розвитку. Останнє відоме позивачу місце проживання відповідача адреса за якою вони разом з ним проживали - АДРЕСА_1. На підставі вищевикладеного позивач вважає, що є всі достатні підстави для позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до сина.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі, розглядати справу у його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Представник служби у справах дітей Апостолівської РДА надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачку.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Пленум Верховного Суду України у п. 16 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 p., записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення».
В ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 p., вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи».
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України».
Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що «Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини».
У відповідності до ст. 12 Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Зі свідоцтва про народження № НОМЕР_1 від 06.04.2001 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився ОСОБА_3, батьком якого вказаний ОСОБА_2 ОСОБА_3, та матір'ю вказана ОСОБА_4 (а.с. 9).
Зі свідоцтва про шлюбу серії НОМЕР_2 встановлено, що 18.09.2015 року позивач уклала шлюб, у результаті чого нею було змінено прізвище на «ОСОБА_1» (а.с. 8).
Факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків відносно свого сина: ОСОБА_3, підтверджується актом обстеження від 08.12.2017 року, з якого встановлено, що ОСОБА_2 свої батьківські обов'язки по відношенню до дитини не виконує, за місцем проживання ніколи не з'являвся, як фінансову так і матеріальну допомогу ніколи не надавав, у вихованні дитини участі не приймає (а.с. 15), характеристикою № 146 від 07.12.2017 року, з якої встановлено, що відповідач нічим дитині не допомагає, з дитиною не спілкується, ніколи в школі не з'являвся (а.с. 17), характеристики від 02.01.2018 року, з якої встановлено, що вихованням дитини займається мати ОСОБА_1, а відповідач у вихованні дитини не приймав участі, дитячий садок не відвідував (а.с. 18)
Відповідно до висновку районного органу опіки та піклування Апостолівської РДА, районний орган опіки та піклування Апостолівської РДА вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити батьківських прав ОСОБА_2, по відношенню до своєї дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Оцінивши в сукупності викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 223, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скаргичерез Апостолівський районний суд.

Суддя:Н. В. Хоруженко