Справа № 461/7385/17 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/783/7118/17 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретар Бохонко Е.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 30 жовтня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця, заінтересована особа - Франківське відділення ДВС м. Львова,-

ВСТАНОВИЛА:

24 жовтня 2017 року скаржник звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Франківського ВДВС м. Львова щодо виконання вироку Галицького районного суду м. Львова у справі 1-3/2010 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 коштів.

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у відкритті провадження.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі стверджує, що відмовляючи у відкритті провадження, суд виходив з того, що така скарга не розглядається в порядку, передбаченому ст. 383 ЦПК України. Зазначає, що вона і не просила розглядати скаргу в порядку передбаченому ЦПК України. Посилається на те, що вона просила зобов'язати державного виконавця Владиш І.В. виконати вирок Галицького районного суду м. Львова у справі № 1-3/2010 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 коштів. Звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов'язків чи законних інтересів. Вважає, що суд неправомірно відмовився розглядати її скаргу в порядку, передбаченому ч.1 ст. 539 КПК України. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу суду першої інстанції для розгляду в порядку, передбаченому ч.1 ст. 539 КПК України.

Оскільки в судове засідання не з"явились особи, які беруть участь у справі, колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України слід проводити без участі останніх та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що скарга подана з приводу виконання вироку суду у кримінальній справі, тому така не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень якого, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

При розгляді справи в суді першої інстанції суд керувався приписами ЦПК України в редакції 2004 року, на відповідність яким перевіряється судом апеляційної інстанції оскаржувана ухвала.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_2 оскаржує бездіяльність державного виконавця щодо порядку виконання вироку Галицького районного суду м. Львова у справі 1-3/2010 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 коштів.

Підстави, порядок звернення та розгляду цивільного позову в кримінальному процесі передбачені статтею 128 КПК України, зокрема, відповідно до частин четвертої та п'ятої цієї статті форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред'являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв'язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Тобто інститут цивільного позову у кримінальному провадженні є суміжним з позовним провадженням, врегульованим ЦПК України.

Відповідно до вимог статей 383, 384 ЦПК України в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі в порядку цивільного судочинства, суд першої інстанції, належним чином не визначив характер спору, суб'єктний склад правовідносин, предмет та підстави заявлених вимог, унаслідок чого дійшов помилкового висновку про те, скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 22 лютого 2017 року у справі № 6-2946цс16.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження в ході апеляційного розгляду, оскаржувана ухвала є такою, що постановлена при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи та з порушенням порядку, встановленого для вирішення даної категорії заяв, а відтак підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись п.6 ч.1 ст.374, п.1 ч.1 ст.379 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 30 жовтня 2017 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень ст.389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 23 березня 2018 року.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.