Ухвала

Іменем України

28 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 761/34085/16-ц

провадження № 61-1869ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В.О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 жовтня 2017 року у справі за позовомОСОБА_4 до Генеральної дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», треті особи: Київська обласна дирекція Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», Центр поштового зв'язку № 6, Відділення Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» № 08720, про визнання права на отримання грошових коштів по нотаріально посвідченій довіреності без обтяження можливості реалізації цього права наданням нотаріально завірених копій такої довіреності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Генеральної дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», треті особи: Київська обласна дирекція Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», Центр поштового зв'язку № 6, Відділення Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» № 08720, про визнання права на отримання грошових коштів по нотаріально посвідченій довіреності без обтяження можливості реалізації цього права наданням нотаріально завірених копій такої довіреності.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11 серпня 2017 року позовну заяву ОСОБА_4 визнано неподаною та повернуто особі, яка її подавала.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20 жовтня 2017 року у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11 серпня 2017 року визнано неподаною та повернуто заявникові.

Суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, виходив з того, що ОСОБА_4 не виконав вимоги, викладені в ухвалі від 28 вересня 2017 року щодо сплати судового збору, тобто не усунув недоліки апеляційної скарги.

Не погоджуючись із ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20 жовтня 2017 року, ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати вказану ухвалу, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права, та направити справу до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Заявник вважає, що судом апеляційної інстанції помилково було повернуто його апеляційну скаргу, оскільки, враховуючи його майнове становище, суд мав звільнити його від сплати судового збору.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до частини другої статті 297 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції 2004 року до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 121 ЦПК України у редакції 2004 року, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Частина друга статті 121 ЦПК України у редакції 2004 року визначає, що у разі невиконання позивачем ухвали суду у встановлений строк, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що не погоджуючись із ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11 серпня 2017 року, ОСОБА_4 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 28 вересня 2017 року ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв'язку з тим, що ним не надано належних доказів на підтвердження його скрутного майнового становища станом на 2017 рік, та залишено вказану апеляційну скаргу без руху і надано строк для усунення наявних у ній недоліків, а саме: для сплати судового збору.

18 жовтня 2017 року до суду апеляційної інстанції на виконання вимог ухвали від 28 вересня 2017 року надійшла заява ОСОБА_4 про усунення недоліків, в якій він знову просив звільнити його від сплати судового збору з тих же самих підстав, що були наведені ним в апеляційній скарзі, та долучено розрахунковий листок за серпень 2017 року.

Оскільки заявником не був сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду в розмірі 320,00 грн, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ним не усунуто недоліки, визначені в ухвалі від 28 вересня 2017 року.

Викладені у заяві доводи ОСОБА_4 щодо звільнення його від сплати судового збору, судом апеляційної інстанції залишено поза увагою, оскільки вказані підстави вже були предметом розгляду та ухвалою суду від 28 вересня 2017 року визнані такими, що є недостатніми для звільнення його від такої сплати. Заявником не надано доказів на підтвердження його скрутного майнового становища станом на 2017 рік (довідка про заробітну плату за 2017 рік), а з копії розрахункового листка за серпень 2017 року, долученого ним до заяви від 18 жовтня 2017 року, слідує, що розмір його заробітної плати з урахуванням утримань з неї склав 2 259,75 грн, що свідчить про його працевлаштованість та отримання доходів, у зв'язку з чим підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні.

У низці рішень Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що право на суд, окремим аспектом якого є право на доступ до правосуддя, не є абсолютним (у рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року). Законом встановлений певний порядок участі осіб у судовому розгляді, який має бути додержаний.

Встановивши, що ОСОБА_4 не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі від 28 вересня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху, судовий збір у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, не сплачено, а підстав для звільнення його від сплати цього збору не вбачається, суд апеляційної інстанції обґрунтовано визнав її неподаною та повернув.

За правилами частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У відповідності до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, а є лише незгодою заявника з його змістом.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 жовтня 2017 року у справі за позовомОСОБА_4 до Генеральної дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», треті особи: Київська обласна дирекція Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», Центр поштового зв'язку № 6, Відділення Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» № 08720, про визнання права на отримання грошових коштів по нотаріально посвідченій довіреності без обтяження можливості реалізації цього права наданням нотаріально завірених копій такої довіреності.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник

Г. І. Усик