АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/266/18 Доповідач - Міщій О.Я.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Міщія О.Я.

суддів - Ткач З. Є., Шевчук Г. М.,

секретар с/з - Шмигельська&nbsp; І.З.

з участю- представника виконавчого комітету Тернопільської міської ради-Ахтемейчук Н.М., представника Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області-Гулька В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 607/11303/14-ц за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Тернопільської міської ради на ухвалу судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.01.2018 р., ухвалену в м. Тернополі суддею Тернопільського міськрайонного суду Черніцькою І.М., повний текст ухвали виготовлений 10.01.2018 р., за скаргою Виконавчого комітету Тернопільської міської ради на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, заінтересована особа - ОСОБА_2 про скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИЛА:

05.01.2018 р. виконавчий комітет Тернопільської міської ради звернувся в суд із вказаною скаргою,у якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця щодо накладення штрафу та скасувати постанову про накладення штрафу від 22.12.2017 р., винесену у зв'язку із невиконанням виконавчого документа у встановлений строк.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду від 10.01.2018 р. у відкритті провадження у справі за скаргою Виконкому Тернопільської міської ради на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Тернопільській області, заінтересована особа - ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови державного виконавця про накладення штрафу - відмовлено. Роз'яснено заявнику його право на звернення із указаними вимогами до Тернопільського окружного адміністративного суду.

Не погоджуючись із указаним судовим рішенням,виконавчий комітет Тернопільської міської ради подав апеляційну скаргу, у якій просив його скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Скаржник, посилаючись на ст. ст. 447, 448 ЦПК України, ст. 74, п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", роз'яснення, викладені у Постанові пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 13.12.2010 р. "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності ДВС" та роз'ясненння, викладені у Постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС під час виконання судових рішень у цивільних справах" вказав, що оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу, прийнятої у виконавчому провадженні щодо примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належить до розгляду в порядку цивільного судочинства, тому суд у даному випадку безпідставно вважав, що скарга підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства та відмовив у відкритті провадження.

Заслухавши пояснення представників сторін, ознайомившись із матеріалами справи, доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд виходив з того, що дана скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає вимогам закону і ґрунтується на матеріалах справи.

Із матеріалів справи видно, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.02.2016 про примусове виконання виконавчого листа № 607/11303/14-ц, виданого 30.12.2015 р.

Боржнику надано семиденний строк з моменту винесення постанови для самостійного виконання рішення та вказано, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк, виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

22.12.2017 р. старшим державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника - Виконком Тернопільської міської ради у розмірі 5100 грн. за невиконання судового рішення у встановлений постановою про відкриття виконавчого провадження строк.

Згідно вимог ч.1 ст.19 ЦПК України, cуди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України " Про виконавче провадження", в редакції Закону від 2 червня 2016 року № 1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди;

Згідно п.16 ч.3 ст.18 вказаного Закону, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Отже,постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення підлягає примусовому виконанню в окремому виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. ст. 447, 448 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) cторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Частиною першою статті 287 КАС , у редакції, чинній на час розгляду справи у суді першої інстанції, передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно статті 74 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Спірні правовідносини виникли у грудні 2017 р., тому у даному випадку діють спеціальні норми закону , за якими юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно - правові спори про оскарження дій органів державної виконавчої служби, щодо виконання рішень, ухвал, постанов загальних судів.

Колегія суддів, звертає увагу на те, що Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», яким надано право сторонам, іншим учасникам та особам оскаржувати постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, набрав чинності 5 жовтня 2016 року.

Тому, аналіз цих норм дає підстави зробити висновок, що з 05.10.2016 р. юрисдикційно спори про оскарження постанов державних виконавців про накладення штрафів відноситься до адміністративних судів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження,якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відмову у відкритті провадження, оскільки розгляд скарг на дії державного виконавця щодо накладення штрафу здійснюється в порядку адміністративно судочинства.

При цьому, оскаржуване судове рішення не позбавляє скаржника права на звернення із указаними вимогами в порядку адміністративного сдуочинства, до відповідного адміністративного суду.

Керуючись ст. ст.374,375,382 383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Тернопільської міської ради - відхилити.

Ухвалу судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.01.2018 р. залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова суду апеляційної інстанції складена 22.03.2018 р.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.Я. Міщій