Справа № 447/1465/17 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 22-ц/783/668/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 30 листопада 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком № 11 по вулиці Миру в селі Демня Миколаївського району Львівської області.

Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено, визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - житловим будинком № 11 по вулиці Миру в селі Демня Миколаївського районну Львівської області.

Рішення судув апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі зазначає, що ним не отримано копії позовної заяви з доданими матеріалами та судових повісток про виклик в судове засідання, а суд першої інстанції не пересвідчився у тому чи належним чином повідомлено відповідача про місце, дату та час судового розгляду справи, чим порушив вимоги ст.ст. 6, 10, 43 ЦПК України, позбавив апелянта можливості захищати свої права і законні інтереси в судовому засіданні, ознайомитись з матеріалами справи, надати заперечення на позовну заяву та докази, що призвело до ухвалення необєктивного рішення. З вищенаведених підстав апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов»язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.( ст. 13 ЦПК України).

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України.).

Стаття 80 ЦПК передбачає, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.(ст. 80 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з положень ст. 405 ЦК України, і встановивши, що ОСОБА_2 більше одного року не проживає у житловому будинку №11 по вул. Миру у с. Демня Миколаївського району Львівської області, дійшов висновку про визнання його втратившим право на користування цим житловим будинком.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.

Згідно з ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" передбачає необхідність точного додержання норм Житлового кодексу України, маючи на увазі, що правильний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права громадян на житло, захисту прав і охоронюваних законом їх інтересів.

Згідно з роз'ясненнями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, член сім»ї власника житла може бути визнаний таким, що втратив право на користування жилим приміщенням з підстав відсутності понад один рік у цьому жилому приміщенні, якщо він був відсутній протягом цього строку без поважних причин, і саме ці факти повинні бути встановлені судом при вирішенні спору.

Таким чином, вирішуючи спір про визнання члена сім»ї таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позовні вимоги ОСОБА_3 обгрунтовує тим, що відповідач без поважних причин більше року, а саме, з 2007 року, не проживає у належному йому на праві власності житловому будинку №11 по вул. Миру у с. Демня Миколаївського району Львівської області, що підтверджується актом обстеження, поясненнями свідків, не оплачує комунальних послуг, не бере участі в утриманні майна.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку №11 по вул. Миру у с. Демня Миколаївського району Львівської області.

Довідкою про склад сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб та землекористування від 12.06.2017 року №930 вбачається, що у житловому будинку №11 по вул. Миру у с. Демня Миколаївського району Львівської області зареєстровані ОСОБА_3, його колишня дружина ОСОБА_4, дочка ОСОБА_5, син ОСОБА_2, онук ОСОБА_6.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та визнаючи його сина, ОСОБА_2, втратившим право на користування житловим будинком, суд першої інстанції взяв до уваги Акт обстеження господарства ОСОБА_3 в с. Демня по вул. Миру, 11 на предмет непроживання в будинку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, від 19.06.2017 року, який складено комісією у складі старости ОСОБА_7 та сусідів ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Суд першої інстанції не дав належної оцінки Акту обстеження господарства ОСОБА_3 в с. Демня по вул. Миру, 11 на предмет непроживання в будинку ОСОБА_2, на який посилався позивач, як на підставу для задоволення його вимог, і який суд взяв до уваги при ухваленні оскаржуваного рішення, не врахував розбіжностей у поясненнях ОСОБА_3, який ствердив про те, що його син, ОСОБА_2.М., в господарстві не проживає з 2007 року, та поясненнях матері відповідача, ОСОБА_4, яка ствердила про те, що «син зареєстрований у житловому будинку, допомагає їй по господарству, сплачує комунальні послуги, не буває вдома, бо не хоче скандалів з батьком.»

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 в 2011 році притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України, і згідно з вироком Миколаївського районного суду Львівської області з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто 1000.00 грн. моральної шкоди.

Встановлені вище обставини свідчать про наявність між позивачем, ОСОБА_3, та відповідачем, ОСОБА_2, протягом тривалого часу неприязних відносин, чого не заперечив відповідач в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, задовольняючи позов ОСОБА_3 та визнаючи ОСОБА_2 втратившим право на користування житлом, суд першої інстанції не з»ясував дійсних причин відсутності відповідача у житловому будинку №11 по вул. Миру у с. Демня Миколаївського району Львівської області, що є обов»язковим при вирішенні даного спору, оскільки наявність неприязних відносин, на думку колегії суддів, є поважною причиною відсутності відповідача за місцем його реєстрації, непроживання його у житловому будинку №11 по вул. Миру в с. Демня Миколаївського району Львівської області.

До апеляційної скарги долучено Акт обстеження житлово побутових умов проживання ОСОБА_3, 29.09.1947 р. н. від 04.02.2014 року, складеного комісією у складі сільського голови ОСОБА_11, депутата сільської ради ОСОБА_12, дільничного інспектора міліції ОСОБА_13, яким також підтверджується, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 тривалий час перебувають у неприязних стосунках, не спілкуються.

А відтак, встановивши, що відповідач ОСОБА_2 відсутній у житловому будинку №11 по вул. Миру в с. Демня Миколаївського району Львівської області понад один рік, і причиною його відсутності є наявність неприязних відносин з власником житлового будинку, ОСОБА_3, що свідчить про поважність причин відсутності відповідача у цьому житловому будинку, колегія суддів вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У звязку з неповним з»ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи; недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст. ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 30 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 13.06.2018 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

ОСОБА_14