ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 677/1729/17
Провадження № 22-ц/4820/352/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Гринчука Р.С.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

за участю учасників справи: представника апелянта ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 7 серпня 2018 року (суддя Боголюбова Л.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2017 року ОСОБА_5, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що у відповідності до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» від 8 серпня 1995 року №720/95 в КСП «Вперед» с. Глібки було проведено розпаювання земель, за результатами якого він набув права на земельну частку (пай) із земель колективної власності зазначеного КСП.

Так, п.2 вищезазначеного Указу Президента передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства.

Тобто, виникнення права на земельну частку (пай) пов'язане лише із членством у КСП на час видачі йому державного акту на право колективної власності на землю.

Таким чином, оскільки позивач працював та був членом КСП «Вперед», він набув право на земельну частку (пай) із земель колективної власності зазначеного колективного сільськогосподарського підприємства. Однак, з незалежних від нього причин сертифікат на право на земельну частку (пай) Красилівською райдержадміністрацією йому виданий не був.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2003 року за ним визнано право на земельну частку (пай) розміром 4,98 умовних кадастрових гектари із земель резервного фонду по Глібківській раді Красилівського району Хмельницької області та видано сертифікат на право на земельну частку ( пай) за №336.

При зверненні до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області йому було відмовлено у виділенні земельної ділянки в натурі.

У зв'язку з цим позивач просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства (із земель резерву) на території Глібківської сільської ради Красилівського району Хмельницьткої області.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 7 серпня 2018 року заявлені вимоги ОСОБА_5 до ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області про визнання права власності на земельну ділянку задоволено. Визнано за позивачем ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель резерву Глібківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області.

Не погоджуючись з цим рішенням, ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області в апеляційній скарзі просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вважає вказане рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому підлягає скасуванню.

Посилається на те, що відповідно до вимог чинного земельного законодавства повноваження по передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах Хмельницької області з 1 січня 2013 року покладені на ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області. Позивач у своїй заяві просив надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована за межами населених пунктів Глібківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області. Проте, згідно ч. 4 ст. 122 ЗК України та Положення про Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Головне управління наділене повноваженнями щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених ЗК України, на території Хмельницької області. Тому ГУ Держгеокадастру не наділено повноваженнями щодо розпорядження земельною ділянкою, щодо якої звернувся позивач, оскільки рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів приймають сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - районні державні адміністрації.

Також апелянт зазначає те, що ОСОБА_5 до заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою було додано графічний матеріал, згідно якого неможливо встановити точне місце розташування земельної ділянки, відносно якої звертався позивач (немає прив'язки до населеного пункту, сусідньої сформованої земельної ділянки тощо).

В апеляційній скарзі Управління також зазначає те, що позивач не набув права власності на спірну земельну ділянку, тому неможливо застосувати ст. 392 ЦК України. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивач має право на земельну ділянку, це право закріплено рішенням суду, підтверджено виданим сертифікатом на земельну частку (пай) за №336 та підлягає виділенню в натурі, про що позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою від 20 липня 2017 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Глібківської сільської ради Красилівського району Хмельницької області. Відмову відповідача у виділенні ОСОБА_5 земельної ділянки суд визнав неправомірною, оскільки останній просив виділити йому у власність земельну ділянку площею 2,0 га із земель резервного фонду по Глібківській сільській раді Красилівського району, тобто земель державної власності.

З таким висновком Хмельницький апеляційний суд не погоджується.

Право власності, відповідно до ст. 328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Громадяни та юридичні особи, відповідно до ст. 116 ЗК України, набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X "Перехідні положення" ЗК).

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 червня 2003 року за ОСОБА_5 визнано право на земельну частку (пай) розміром 4,98 га в умовних кадастрових гектарах із земель резервного фонду по Глібківській сільській раді Красилівського району. Зобов'язано Красилівську райдержадміністрацію видати ОСОБА_5 сертифікат на право на земельну частку (пай) (а. с. 5).

ОСОБА_5 видано сертифікат на право на земельну частку (пай) від 18 вересня 2003 року (а. с. 6).

18 серпня 2017 року ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області у своїй відповіді ОСОБА_5 запропонувало останньому звернутись до органу виконавчої влади (обласної державної адміністрації) для вирішення питання щодо передачі у власність відповідної земельної ділянки (а. с. 7).

Між тим, позивач ОСОБА_5 замість того, щоб звернутись до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень для вирішення питання щодо передачі у власність відповідної земельної ділянки або оскаржити відмову органу щодо передачі у власність відповідної земельної ділянки, звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства (із земель резерву) на території Красилівського району Хмельницької області.

Власник майна, відповідно до ст. 392 ЦК України, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Між тим, позивач має право на земельну частку (пай) 4.98 умовних кадастрових гектари, а не на конкретну земельну ділянку.

Право позивача на земельну частку пай не оспорюється, документи, які засвідчують його право власності на земельну ділянку у нього, відсутні.

Суд на зазначене увагу не звернув та прийшов до невірного висновку про обґрунтованість позову.

За таких обставин рішення підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову у позові.

Відповідно до статті 376 ЦПК України апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції, якщо встановить невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки відповідач при зверненні до суду з апеляційної скаргою сплатив судовий збір, тому з ОСОБА_5 на користь Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області слід стягнути судові витрати 1010 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області задовольнити.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 7 серпня 2018 року скасувати та ухвалити нове.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання права власності на земельну ділянку.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області судові витрати 1010 грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 30 листопада 2018 року.

Судді А.В. Купельський

Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - ОСОБА_6 Категорія - 47

Доповідач - Купельський А.В.