АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 686/5627/17
Провадження № 22-ц/792/462/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Пєнти І.В.,

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.,

з участю: відповідача ОСОБА_4,

представників відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6,

позивача ОСОБА_7 і її представника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/5627/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2018 року (суддя Продан Б.Г.) у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін і їх представників, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

23 березня 2017 року ОСОБА_9 (тепер ОСОБА_7.), звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що з 18 травня 1975 року по 22 серпня 2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час спільного проживання за спільні кошти протягом 2006-2007 років побудували гараж площею 36 кв.м на виділеній ОСОБА_4 земельній ділянці у гаражному кооперативі «Агровик» за адресою: м. Хмельницький, Проспект Миру, 41 А, секція «І», бокс НОМЕР_1. У 2013 році право власності на гараж було оформлено на сина ОСОБА_10 Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17 червня 2015 року у справі за позовом відповідача видане сину свідоцтво про право власності на гараж скасовано. У 2016 році земельна ділянка у гаражному кооперативі передана у власність ОСОБА_4 Право власності на гараж не оформлено. Будівельні матеріали, що використані на будівництво гаража, є спільною сумісною власністю подружжя.

З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог позивач просила

поділити майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, і стягнути із ОСОБА_4 ? частину вартості будівельних матеріалів, використаних на будівництво гаража у гаражному кооперативі «Агровик» за адресою: м. Хмельницький, Проспект Миру, 41 А, секція «І», бокс НОМЕР_1 усумі 29964 грн 50 коп.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2018 року позов задоволено. Проведено поділ майна, яке є спільною сумісною власністю сторін, а саме будівельні матеріали, використані на будівництво гаража у гаражному кооперативі «Агровик» за адресою: м. Хмельницький, Проспект Миру, 41 А, секція «І», бокс НОМЕР_1. Залишено вказане майно у власності ОСОБА_4 і припинено право власності на це майно ОСОБА_9 Стягнуто із ОСОБА_4 на користь позивача грошову компенсацію в рахунок належної її частки у майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя, у сумі 29964 грн 50 коп і судові витрати.

ОСОБА_11, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Посилався на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Судом безпідставно не застосована позовна давність, оскільки з часу розірвання шлюбу пройшло більше трьох років, домовленості про оформлення права власності на гараж на сина не було. Суд не врахував те, що для будівництва гаража він за власні кошти за зниженою ціною придбав будівельні матеріали, які були другосортні і пошкоджені. Вважає необґрунтованим стягнення з нього витрат на правничу допомогу, оскільки адвокатом не наданий детальний опис виконаних робіт і здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відзиві представник ОСОБА_7 посилається на необґрунтованість апеляційної скарги і просить у її задоволенні відмовити. Вважає правильним висновок суду, що позивач була позбавлена можливості звертатися з цим позовом до вирішення спору між ОСОБА_4 і ОСОБА_10 щодо права власності на гараж. Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову. Витрати на правничу допомогу є співмірними із складністю справи та обсягом виконаних ним робіт, часом витраченим на їх виконання. Клопотання про зменшення розміру витрат у суді першої інстанції ОСОБА_4 не заявлялося.

Згідно з п.п. 8 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_11 і його представники апеляційну скаргу підтримали. ОСОБА_7 і її представник визнали апеляційну скаргу необґрунтованою у повному обсязі.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає

апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що

суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що сторони з 18 травня 1975 року по 22 серпня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання за спільні кошти протягом 2006-2007 років побудували гараж площею 36 кв.м на виділеній відповідачу земельній ділянці у гаражному кооперативі «Агровик» за адресою: м. Хмельницький, Проспект Миру, 41 А, секція «І», бокс НОМЕР_1.

У 2013 році право власності на гараж було оформлено на сина сторін ОСОБА_10 Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17 червня 2015 року у справі за позовом відповідача видане ОСОБА_10 свідоцтво про право власності на гараж скасовано. У 2016 році земельна ділянка у гаражному кооперативі передана у власність ОСОБА_4 Право власності на гараж не оформлено.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

При задоволенні позову суд виходив з того, що об'єкт будівництва, який не здано в експлуатацію, є сукупністю будівельних матеріалів, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов'язки. Будівельні матеріали, що використані на будівництво гаража, є спільною сумісною власністю подружжя. Позивач має право на стягнення ? частини вартості цих будівельних матеріалів.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 368 ЦК України).

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно із ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ст. 69 СК України).

На підставі ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Суд обґрунтовано прийшов до висновку, що будівельні матеріали, використані на будівництво гаража у гаражному кооперативі «Агровик», є спільним сумісним майном подружжя, оскільки у встановленому законом порядку право власності на гараж не зареєстровано.

При цьому суд підставно не взяв до уваги пояснення ОСОБА_4 про будівництво гаража за особисті кошти та придбання будівельних матеріалів за заниженою ціною як другосортних і пошкоджених, оскільки вони не підтверджені належними доказами.

Наявні у матеріалах справи копії квитанції №548 від 20 липня 2005 року і видаткової накладної №РН-0000037 віл 20 липня 2005 року (а.с. 95-96) не містять інформації про якість будівельних матеріалів і джерело походження сплачених за них коштів.

ОСОБА_4 не надано суду доказів того, що саме зазначені у накладних будівельні матеріали використані на будівництво гаража.

Не містить посилання на такі докази й апеляційна скарга, а тому колегія суддів також не приймає доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про будівництво гаража за особисті кошти з використанням другосортних і пошкоджених будівельних матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції правильно визнав поважними причини пропуску позивачем позовної давності і поновив пропущений строк, оскільки після розірвання шлюбу сторін (2012 рік) з 2013 року право власності на спірний гараж було оформлено на сина ОСОБА_10 Після скасування на підставі рішення суду від 17 червня 2015 року виданого останньому свідоцтва про право власності, гараж набув статусу майна подружжя.

У зв'язку з наведеним не заслуговує на увагу посилання відповідача в апеляційній скарзі на необхідність застосування позовної давності і відмову в позові.

При визначенні кошторисної вартості будівельних матеріалів (59920 грн), використаних на будівництво гаража, що знаходиться в гаражному кооперативі «Агровик», за адресою: м. Хмельницький, проспект Миру 41а, блок «І», бокс НОМЕР_1, на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи від 26 вересня 2017 року №33/17 суд правомірно погодився із запереченнями відповідача, що вартість має бути визначена без урахування частини суміжної цегляної стіни, яка побудована власником суміжного гаража, оскільки вони підтверджені відповідними доказами - заявою ОСОБА_12, посвідченою головою гаражного кооперативу «Агровик», копіями договору купівлі-продажу і технічного паспорта на гараж.

Отже, оцінивши зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин і вірно застосувавши норми матеріального права, суд з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про стягнення із ОСОБА_4 на користь позивача ? частини вартості будівельних матеріалів, використаних на будівництво гаража, у сумі 29964 грн 50 коп.

Доводи апеляційної скарги про стягнення на користь ОСОБА_7 завищеного розміру витрат на правничу допомогу не можуть бути прийняті до уваги з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Адвокатом ОСОБА_8 відповідно до вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України на підтвердження обсягу виконаних робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги надано акт №1 про надання правової допомоги від 09 січня 2018 року (а.с. 122).

У суді першої інстанції ОСОБА_11 не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу у зв'язку з недотриманням вимог щодо їх співмірності із складністю справи , часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, як передбачено ч. 5 ст. 137 ЦПК України.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

З огляду на зазначені вище підстави відхилення доводів апеляційної скарги, обґрунтованими є заперечення щодо неї у відзиві представника позивача.

Рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до норм матеріального права із додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без

задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 березня 2018 року.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ А.П. Корніюк

Суддя /підпис/ І.В. Пєнта

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай