№ 201/5253/17
провадження 2-зз/201/55/18
УХВАЛА

13 червня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання права власності та поділ майна, зміну черговості одержання права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ПАТ КБ «Приватбанк» третя особа: ПН ДМНО ОСОБА_5, про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання права власності та поділ майна, зміну черговості одержання права на спадкування.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2017 року по справі вжито заходи забезпечення позову.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2018 року позов задоволено частково.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 06 червня 2018 року звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.

Частиною 1 стаття 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше пяти днів з дня надходження його до суду.

Особи, які брали участь у справі, у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому з урахувань зазначеного суд вважає можливим розглядати питання про скасування заходів забезпечення позову за відсутності цих осіб.

Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно ч. 8 ст. 158 ЦПК України Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України: рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства, є законність.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши матеріали справи і клопотання та оцінивши обставини справ, а також надані та добуті докази, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2018 року, позов задоволено частково, а саме: встановлено факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 однією сімєю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з лютого 1997 року по 08 грудня 2016 року; визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_6 квартиру № 3 в будинку № 112 у корпусі № 3 по Набережній Перемоги у місті Дніпрі (реєстраційний номер майна 20796719); банківський вклад на депозитному рахунку № 0580 у Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» відкритому на підставі договору №SAMDNWFD101 від 25 вересня 2015 року; банківський вклад на депозитному рахунку № 9340 у Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» відкритому на підставі договору №SAMDNWFD301 від 30 вересня 2015 року; визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину: квартири № 3 в будинку № 112 у корпусі № 3 по Набережній Перемоги у місті Дніпрі (реєстраційний номер майна 20796719); банківського вкладу на депозитному рахунку №0580 у Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» відкритому на підставі договору № SAMDNWFD101 від 25 вересня 2015 року; банківського вкладу на депозитному рахунку № 9340 у Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» відкритому на підставі договору № SAMDNWFD301 від 30 вересня 2015 року. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Розподілено між сторонами судові витрати.

Вказане рішення суду у встановленому законом порядку набрало законної сили та представник позивача (стягувача) звернувся до суду з відповідною заявою про видачу виконавчого листа по справі.

Також слід звернути увагу, що зазначені заходи забезпечення позову були вжиті саме з метою виконання рішення суду, однак в клопотанні не було зазначено та на підтвердження не надано відповідних доказів, що рішення виконано добровільно чи в примусовому порядку чи інше, крім того слід звернути увагу, що по справі було ухвалено судом рішення про задоволення позову, а тому заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили, однак на даний час вказаний строк не минув, а всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що клопотання є немотивованим та необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Крім того враховуючи вищевикладене та зазначене не може суд прийняти до уваги можливі наполягання заявника на його клопотанні, оскільки останнє спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та обєктивно нічим не підтверджено, в звязку з чим на даний час відсутні передбачені законом підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158, 258, 259, 260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільних справах за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання права власності та поділ майна, зміну черговості одержання права на спадкування відмовити.

Ухвала набрала законної сили 13 червня 2018 року.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.А Антонюк