Номер провадження: 22-ц/785/1599/18
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В. І.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 19 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди; за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказував, що 21.09.2015 року через недбальство відповідача ОСОБА_5 та осіб, які мешкають разом із нею, його власну оселю, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, та належить йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.02.2015 року, було затоплено, внаслідок чого постраждало його майно, недешевий ремонт, зроблений свого часу. Того ж дня експлуатаційною організацією ТОВ «Олімп.Комсервіс», яка обслуговує його будинок, було складено відповідний акт про затоплення.

Внаслідок затоплення та в день затоплення у нього була вода по всій гостинній кімнаті, кухні, коридорі, душі, ванній; було пошкоджено майже всю стелю; вода проникла в люстри, пошкодила електричну мережу (близько п'яти діб не було світла в оселі). Внаслідок затоплення відбулося здуття наборного натурального дубового паркету та часткове здуття плінтусів, часткове пошкодження шпалер, гіпсокартонних арок та колон.

Позивач зазначав, що затоплення сталося через розрив шланга в душі відповідача. ОСОБА_6 пояснив, що він чоловік відповідача ОСОБА_5 і мешкає разом із нею, був на місці під час затоплення. Через 2 дні ОСОБА_6 розписалася у вищенаведеному акті про те, що він його отримав. Будь-які розмови з відповідачем та її чоловіком з приводу завданої шкоди весь цей час з моменту затоплення ні до чого не привели.

Внаслідок того, що відповідач ухилялася від добровільного відшкодування вартості відновлюваного ремонту та пошкоджених меблів, посилаючись на невизначеність вартості завданої шкоди, ним, його донькою та третьою особою за власним позовом - ОСОБА_4 та онукою ОСОБА_7 здійснено звернення до судової незалежної експертизи та зроблено відповідні висновки завданої шкоди оселі та майну в оселі.

-висновок товарознавчого експертного дослідження №ЕД-2-6-103/15, яким визначалася вартість матеріального збитку меблів та люстри;

-висновок будівельно-технічного експертного дослідження №ЕД-2-1-101/15, яким визначалася ринкова вартість ремонтно-будівельних робіт в приміщенні його квартири.

У зазначених висновках встановлений причинно-наслідний зв'язок між виявленими пошкодженнями та залиттям.

Згідно з резолютивною частиною висновку № ЕД-2-6-103/15 загальна вартість матеріального збитку, завданого внаслідок залиття майна, яке розташоване в АДРЕСА_1 станом на момент проведення дослідження складало 54992,72 грн., які були перераховані по курсу євро на момент складання експертизи.

Згідно з резолютивною частиною висновку №ЕД-2-1-101/15 ринкова вартість ремонтно-будівельних робіт в приміщеннях квартири АДРЕСА_1, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень, що виникли в результаті залиття, на момент складення висновку становило 113755 грн.

Загальна сума шкоди становить 178897,72 гривень.

Також ОСОБА_3 зазначав, що окрім нанесеної шкоди він разом із своєю сім'єю змушений був нести вимушені видатки на проведення вищенаведених експертних досліджень, сума яких складає 10000 гривень та банківські витрати на їх оплату на суму 150 грн., разом 10150 гривень.

Він вважав, що загалом реальна вартість зазначеного відновлюваного ремонту та пошкоджених меблів з урахуванням якості та реальної вартості пошкоджених меблів та зробленого ремонту буде значно більше, ніж визначено у Висновках.

Позивач вказував, що він є людиною похилого віку, живе на пенсію і для нього такого розміру шкода дуже суттєва. Факт залиття та байдужого відношення до його горя та незручностей, викликаних спричиненою шкодою з боку відповідача, наносять не абияку моральну шкоду. З моменту залиття та протягом незначного часу після цього у нього погіршився стан здоров'я, загострився нервовий стан, внаслідок чого він змушений був звернутися до лікаря. Перші декілька місяців після залиття та пошкоджень він став погано спати, став відчувати безвихідність у ситуації, що склалася, розуміти, що ніхто його як стару людину не захистить, і він залишиться сам на сам із завданою шкодою і вважав, що буде власними зусиллями та зусиллями його доньки, яка також є хворою людиною і пенсіонеркою, усувати завдану шкоду. На початку 2016 року на фоні нервових стресів стан здоров'я погіршився ще більше, внаслідок чого він проходив лікування.

Моральну шкоду, що заподіяна йому відповідачем, він оцінює в сумі 100000 гривень.

Відповідач добровільно зазначені грошові кошти відмовилася сплатити.

Посилаючись на ці обставини, ОСОБА_3 просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь суму матеріальної шкоди в розмірі 178897,72 грн., з урахуванням коефіцієнта інфляції на день подання позову, видатки на проведення експертних досліджень в розмірі 10150 грн., суму моральної шкоди в розмірі 100000 грн., судові витрати та просив при визначенні остаточної суми враховувати коефіцієнт інфляції.

09.12.2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про залучення її у якості третьої особи, яка має намір заявити свої вимоги на предмет спору. До заяви про залучення у якості третьої особи ОСОБА_4 додала позовну заяву із заявленими вимогами до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок затоплення квартири, в якій ОСОБА_4 мешкає.

Ухвалою суду позов ОСОБА_4 як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, був приєднаний до матеріалів справи разом із позовом ОСОБА_3

В позовній заяві ОСОБА_4, посилалася на те, що в день затоплення вона була вдома та всіляко усувала наслідки затоплення, перебуваючи в шоковому стані. Внаслідок цього на наступний день 22 вересня 2015 року у неї трапився гіпертонічний криз. Наступні дні після затоплення відповідач не дзвонила, не відповідала на дзвінки, знайти власника квартири та відповідача за позовом ОСОБА_5, вони не могли.

Позивач ОСОБА_4 зазначала, що 14-15 жовтня 2015 року вона піднялася до відповідача з метою вирішити питання щодо відшкодування шкоди, однак ОСОБА_5 разом із своїм чоловіком вимагали, щоб вона негайно забралася з їх поверху, що складений кошторис їх взагалі не хвилює, що коли буде їх майстер, то він буде все ретельно дивитися. Після зазначеної зустрічі їй стало знову погано, і вона вже потрапила в лікарню в неврологічне відділення. В університетській клініці центр реконструктивної та відновної медицини лікарні вона проходила курс лікування, тому що у неї з'явилися проблеми з промовою, порушилася координація руху.

ОСОБА_4 також вказувала, що протягом жовтня-листопада 2015 року чоловік відповідача - Блажівський особисто приводив до квартири позивачів двох виконробів, щоб звірити фактичні збитки і складений кошторис. Перший виконроб за ім'ям ОСОБА_6 повністю погодився зі складеним позивачами кошторисом на ремонт на суму еквівалентну на той момент 6,5 тис.дол. США. При цьому виконроб вказав на ряд робіт, які не були враховані в кошторисі і порекомендував їх включити (додатково на суму еквівалентну 1,2 тис. дол. США) і розписався в кошторисі особисто, зазначивши свій телефон. В грудні 2015 року Блажівський привів наступного виконроба за ім'ям ОСОБА_8, який погодив в його присутності кошторис на суму еквівалентну вже 7,7 тис.дол. США. Зазначена особа підписала кожен лист складеного позивачем кошторису на ремонт, підтверджуючи що він з ним згоден і у разі виявлення розбіжностей при експертному дослідженні надав копію свого паспорта.

ОСОБА_4 просила стягнути з відповідача ОСОБА_5, яка мешкає за адресою АДРЕСА_4, на її користь суму моральної шкоди в розмірі 100000 гривень та суму судових витрат, окрім цього просила при визначенні остаточної суми враховувати коефіцієнт інфляції.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 19 вересня 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму матеріальної шкоди в розмірі 178897,72 гривень, моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, витрати на сплату судового збору в розмірі 3564,60 гривень та витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 10150 гривень, а всього 197612,32 гривень.

В іншій частині позову ОСОБА_3 відмовлено.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму моральної шкоди в розмірі 10000 гривень та витрати на сплату судового збору в розмірі 1520 гривень, а всього 11520 гривень.

В іншій частині позову ОСОБА_4 відмовлено.

Вважаючи рішення суду постановленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, відповідач ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Приморського районного суду м.Одеси від 19 вересня 2017 року скасувати в частині стягнення суми матеріальної шкоди у розмірі 54992,72 грн., в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позови ОСОБА_3 й ОСОБА_4, суд обґрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на квартиру №110783 від 25.02.2015 позивач є власником квартири АДРЕСА_1. До цього власником квартири з моменту її придбання була позивач ОСОБА_4, яка по сьогодні зареєстрована та мешкає в ній.

21 вересня 2015 року внаслідок необачності відповідача ОСОБА_5 та осіб, які проживають разом із нею, власну оселю позивача ОСОБА_3, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, та належить йому на праві власності було затоплено, внаслідок чого постраждало його майно.

Того ж дня експлуатаційною організацією ТОВ «Олімп.Комсервіс», яка обслуговує будинок позивачів, було складено відповідний акт про затоплення.

Внаслідок затоплення та в день затоплення у позивача була вода по всій гостинній кімнаті, кухні, коридорі, душі, ванній; було пошкоджено майже всю стелю; вода проникла в люстри, пошкодила електричну мережу (близько п'яти діб не було світла у оселі). В результаті затоплення відбулося здуття наборного натурального дубового паркету та часткове здуття плінтусів, часткове пошкодження шпалер, гіпсокартонних арок та колон. Затоплення відбулося внаслідок розриву шланга в душі відповідача.

Зазначені обставини підтверджуються зазначеним складеним актом. Цей акт було складено директором ТОВ «Олім.Комсервіс» ОСОБА_9, інженером і сантехніком експлуатаційної організації. Згідно з актом шкоду було завдано також і іншій мешканці цього будинку, яка проживає в квартирі №221 та написала відповідну заяву про затоплення.

До позовної заяви ОСОБА_4 було надано копію складеного позивачами кошторису на будівельно-малярні роботи та копію паспорта на ім'я ОСОБА_8, як особи, яку позивач зазначила як виконроба відповідача, який узгоджував витрати на відновлення пошкодженого ремонту та меблів в оселі позивачів. Кожен аркуш зазначеного кошторису на ремонт підписаний.

Представник відповідача в судовому засіданні поясняв, що йому особисто не відомо про це, однак не заперечував ці факти.

Внаслідок того, що між позивачами та відповідачем не було досягнуто згоди щодо відшкодування вартості завданої шкоди та вартості відновлюваного ремонту і пошкоджених меблів, позивачі звернулися до експертів судової незалежної експертизи. Атестованими та сертифікованими експертами Кріві К.В та Вольською О.В. зроблено наступні висновки:

- Висновок товарознавчого експертного дослідження № ЕД-2-6-103/15, яким визначалася вартість матеріального збитку меблів та люстри;

- Висновок будівельно-технічного експертного дослідження № ЕД-2-1-101/15, яким визначалася ринкова вартість ремонтно-будівельних робіт в квартирі.

У висновках встановлений причинно-наслідний зв'язок між виявленими пошкодженнями (спричиненою шкодою) та залиттям.

Згідно з резолютивною частиною Висновку № ЕД-2-6-103/15 загальна вартість матеріального збитку, завданого внаслідок залиття майна, яке розташоване в кв. АДРЕСА_1, станом на момент проведення дослідження складала 54992,72 грн., які були перераховані по курсу євро на момент складання експертизи.

Згідно з резолютивною частиною Висновку № ЕД-2-1-101/15 ринкова вартість ремонтно-будівельних робіт в приміщеннях квартири АДРЕСА_1, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень, що виникли в результаті залиття, на момент складення висновку становило 113755 грн. Загальна сума шкоди становить 178897,72 грн.

Окрім понесеної шкоди позивач сплатив на проведення вищенаведених експертних досліджень 10000 гривень та банківські витрати на їх оплату у вигляді комісії банку на суму 150 грн., а разом 10150 грн., що підтверджується відповідними копіями банківських квитанцій про перерахування грошових коштів експертній установі для виконання дослідження, доданих до матеріалів справи та досліджених судом.

Допитаний в судовому засідання на вимогу представника відповідача свідок ОСОБА_9 - директор експлуатаційної організації ТОВ «Олімп.Комсервіс» пояснювала, що була особисто присутня в день затоплення в квартирі позивачів, складала вищенаведений акт затоплення разом із інженером і сантехніком експлуатаційної організації. При візуальному огляді квартири в момент затоплення вода в оселі стояла по щиколотку, були затоплені меблі, стіни, стелі, стіл кухонний, люстра, позивач ОСОБА_12 прибирала воду та намагалася ліквідувати наслідки аварії та затоплення. В оселі було вимкнено світло з метою недопущення замикання електроприладів та електричної проводки. Причина затоплення була зазначена свідком така ж як відображена в акті - розрив шланга в душі відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

При дослідженні висновку товарознавчого експертного дослідження № ЕД-2-6-103/15, яким визначалася вартість матеріального збитку меблів та люстри встановлено, що предметом дослідження були стіл, люстра та кухонні меблі італійського виробництва. Вартість майна була визначена в євро станом на час складання висновку.

Вартість пошкодженого майна встановлювалася з урахуванням матеріального та природнього зносу цього майна.

Суму матеріальної шкоди заявлено позивачем в гривнях в розмірі 178897,72 грн.

Судом обґрунтовано визнано, що зазначені вимоги є доведеними та підлягають задоволенню. Понесені позивачем витрати на проведення експертних досліджень в розмірі 10150 грн. також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до положень ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом було встановлено, що позивач ОСОБА_3 - є пенсіонером та онкохворим. В період затоплення та спричинення шкоди його онкомаркери (показники ракових клітин) стрімко зросли, він був засмучений та розгублений спричиненою шкодою. Однак повний причиннонаслідок між спричиненою шкодою та загостренням хвороби суду не обґрунтував належним чином.

Таким чином, суд вірно оцінив моральну шкоду позивача ОСОБА_3 в розмірі 5000 грн.

Суд дійшов правильного висновку, що вимоги позивача ОСОБА_3 стосовно застосування судом індексу інфляції до завданих збитків (шкоди) з урахуванням часу між яким було спричинено шкоду та часом розгляду справи у суді задоволенню не підлягають.

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 є пенсіонеркою та хворіла окнозахворюванням, в день затоплення була вдома, сама особисто усувала наслідки аварії, викликала працівників експлуатаційної організації, просила допомоги у відповідача та її чоловіка, була в шоковому стані, на грані нервового зриву. На підтвердження свого стану надала довідку про те, що вона в період з 16.10.2015 року по 28.10.2015 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні університетської клініки в м. Одеса. Однак повний причиннонаслідок між спричиненою шкодою та моральним і нервовим станом в період спричинення шкоди належним чином не обґрунтувала. Таким чином моральна шкода в заявленому позивачем ОСОБА_4 розмірі не підлягає задоволенню.

З урахуванням безпосередньої участі позивача при обставинах спричинення шкоди, суд вірно оцінив моральну шкоду позивача ОСОБА_4 в розмірі 10000 грн.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив обставини у справі, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на неповне з'ясування судом обставин справи, неналежну оцінку судом доказів, порушення норм матеріального і процесуального права, недоведеність суми матеріальної шкоди як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 19 вересня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 грудня 2018 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький