Справа № 313/22/18
Провадження № 2/313/197/2018
14.06.2018 р. смт. Веселе
Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні ивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у сумі 35 810, 30 грн. за кредитним договором № б/н від 10.09.2013 р.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 300, 00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідач при укладенні договору, дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку, відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.
Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Договору.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві.
Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».
Пунктом 1.1.3.2.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору.
У порушення норм закону та умов договору ОСОБА_2 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала.
Станом на 31.10.2017 р. за кредитним договором відповідач має заборгованість 35 810, 30 грн. (265, 00 грн. заборгованість за кредитом; 28 763, 86 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 600, 00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500, 00 грн. штраф (фіксована частина) та 1 681, 44 грн. штраф (процентна складова)).
Також позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1 600, 00 грн.
Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у судове засідання не зявився, але в наданій заяві позовні вимоги підтримав повністю, у разі неявки у судове засідання відповідача, просить винести заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судові засідання, не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України; відзив на позовну заяву не надав, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. 223 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилається ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову частково з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Сторони 10.09.2013 р. уклали договір № б/н.
При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.ст. 1054, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.09.2013 р. ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 300, 00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30 % на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та Банком договір, що підтверджується його підписом у заяві.
Відповідно до умов кредитного договору сторони погодили можливість зміни Банком кредитного ліміту в односторонньому порядку.
Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».
Згідно витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а саме: з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», які є частиною вказаного вище Договору, за користування кредитом відповідач зобов'язувався сплачувати відсотки в розмірі 3,0 % щомісячно, та 7 % від суми заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. За несвоєчасне погашення заборгованості нараховується пеня, яка розраховується наступним чином: Пеня = пеня 1 + пеня 2, де пеня1 = базова процентна ставка по договору / 30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту, пеня 2 = 1 % від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочення по кредиту або процентах 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму більше 50 грн. (а.с.29).
З квітня 2014 року банком були внесені зміни до Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів в частині розрахунку процентів, які затверджені Наказом № СП-2014-6635230 від 02.04.2014 р., згідно якого у разі виникнення прострочених зобовязань проценти нараховуються у подвійному розмірі на всю суму заборгованості.
Тому суд не знаходить підстав для зменшення розміру процентів за користування кредитом оскільки, вони є платою за користування коштами та не відносяться до поняття неустойки.
З позовної заяви вбачається, що за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача пеня у розмірі 4 600, 00 грн.
У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшено за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
За кредитним договором борг по тілу кредиту складає 265, 00 грн., а пеня нарахована в сумі 4 600,00 грн.
Із наведених даних вбачається, що пеня значно перевищує заборгованість по тілу кредиту.
Відповідно до положення ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватись зобовязання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.
Виходячи з загальних положень цивільного законодавства про відповідальність та про забезпечення виконання зобовязання санкція у вигляді пені спрямована на забезпечення виконання боржником своїх зобовязань по поверненню позики.
Розмір санкції в грошовому виразі має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не повинен призводити до збагачення.
Враховуючи зазначені обставини у сукупності, вочевидь не співмірність між нарахованою пенею і порушенням зобовязання, керуючись засадами розумності, виваженості і справедливості, суд приходить до висновку, що на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, розяснень, викладеними у п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», пеню необхідно зменшити, обмежившись сумою, яка відповідає боргу по тілу кредиту, а саме 265,00 грн. На думку суду такий розмір пені забезпечить задоволення інтересів кредитора і водночас не порушить баланс між інтересами кредитора та боржника.
Зі змісту позовних вимог вбачається, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» також просить стягнути з відповідача штраф 500,00 грн. (фіксована частина) та штраф 4 600, 00 грн.(процентна складова).
Враховуючи, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме правопорушення (правова позиція Верховного суду України викладена у постанові від 21.10.2015 р. справа № 6-2003цс15).
Отже враховуючи те, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заявив позовні вимоги щодо стягнення пені, то позовні вимоги щодо стягнення штрафів, з врахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 21.10.2015 р. справа № 6-2003цс15, задоволенню не підлягають.
Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
При вирішенні питання про судові витрати у справі, суд виходить з наступного.
Позивачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заявлені вимоги про стягнення заборгованості у сумі 35 810, 30 грн., які задоволені частково на суму 29 293, 86 грн. Тому, з врахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають присудженню з ОСОБА_2 пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: 1 280, 00 грн. (Розрахунок судового збору: 1). 29 293, 86 грн. (сума задоволених позовних вимог) : 35 810, 30 грн. (сума заявлених позовних вимог) = 0,8 % (відсоток від суми задоволеного позову); 2). 1 600, 00 грн. (сума судового збору, сплаченого позивачем) х 0,8 % (відсоток від суми задоволеного позову) = 1 280, 00 грн.)).
На підставі ч. 2 ст. 11, ст.ст. 3, 15, 16, 509, 525-527, 530, 549, 551, 615, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 1-13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-282, 268 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 35 810, 30 грн. за кредитним договором № б/н від 10.09.2013 р. задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором № б/н від 10.09.2013 р.: 265, 00 грн. заборгованість за кредитом; 28 763, 86 грн. - заборгованість за по процентам за користування кредитом; 265, 00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а всього стягнути 29 293, 86 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 280, 00 грн.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складене 18.06.2018 р.
Суддя
Веселівського районного суду
Запорізької області ОСОБА_3