Справа№592/488/18
Провадження №2/592/953/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

22 березня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Хитрова Б.В., за участю секретаря судового засідання Чайки Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні.

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що 11.05.2017 року був звільнений з займаної посади за власним бажанням згідно ч.3 ст.38 КЗпП України. При звільнені з ним не був проведений повний розрахунок.

Згідно зі ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, але відповідач цього не зробив.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.11.2017 р. позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки при звільненні, моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 67303,60 грн. та середній заробіток за час затримки при звільненні за період з 11.05.2017 р. по 22.11.2017 р. в розмірі 41243,53 грн. з відрахуванням належних платежів до бюджету.

Заробітна плата ОСОБА_1 виплачена 09.01.2018 р. Тому період затримки розрахунку при звільненні позивача по день здійснення виплати заборгованості по заробітній платі становить з 22.11.2017 р. по 09.01.2018 р. включно.

Стаття 117 КЗпП України передбачає, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні.

Позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Представник позивача надав суду письмову заяву в якій зробив розрахунок заборгованості, справу просить розглядати в його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, письмовий відзив на позовну заяву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, суду не надав.

Суд, згідно ст. 280 ЦПК України, та враховуючи думку представника позивача, вважає за необхідне заочно розглянути справу у відсутності сторін, оскільки зібрано достатньо доказів щодо їх прав та обовязків.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» та 22.11.2017 року був звільнений з займаної посади за власним бажанням згідно ч.3 ст.38 КЗпП України.

Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ч.1ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Судом встановлено, що в день звільнення позивачу в порушення ст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивачки заборгованості по заробітній платі, з урахуванням вимог ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.11.2017 р. позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки при звільненні, моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 67303,60 грн. та середній заробіток за час затримки при звільненні за період з 11.05.2017 р. по 22.11.2017 р. в розмірі 41243,53 грн. з відрахуванням належних платежів до бюджету.

Заробітна плата ОСОБА_1 виплачена 09.01.2018 р. Тому період затримки розрахунку при звільненні позивача по день здійснення виплати заборгованості по заробітній платі становить з 22.11.2017 р. по 09.01.2018 р. включно.

Відповідно до довідки №16-07/1448 від 15.11.2017 року, виданої Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 509,18 грн.

Відповідно до наказу № 75 від 21.03.2014 року про встановлення режиму неповної робочої неділі, з 26.05.2014 року на Публічному акціонерному товаристві «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» встановлено триденну неповну робочу неділю, понеділок, вівторок, середа.

Обчислюючи розмір середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р. при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 р.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100 ,середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якої повязана відповідна виплата.

Згідно п.8 Порядку , нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Отже, розмір середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку становить 9165,24 грн. з розрахунку: 18 р.д. (з 22.11.2017 р. по 09.01.2018 р.) х 509,18 грн. (середньоденна заробітна плата позивача на день звільнення) - відповідно до розрахунку, наданого представником позивача в письмовій заяві.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 9165,24 грн. з якої підлягають утриманню ПДФО та військовий збір.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 141, 280-282 ЦПК України, ст.ст.116,117 КЗпП України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: м. Суми, пр. Курський, б.141, РНОКПП НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 9165,24 грн. з якої підлягають утриманню ПДФО та військовий збір.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, ) на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Повний текст судового рішення виготовлено 23.03.2018 р.

Суддя Б.В. Хитров