Справа №442/7496/16-ц
Провадження №2/442/126/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи - Грушівської сільської ради про усунення перешкод у користуванні майном,-

-з участю представників позивача - ОСОБА_3, ОСОБА_4

-та представника відповідача - ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

25.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою та житловим будинком, які розташовані по АДРЕСА_1 шляхом перенесення самовільно облаштованого ним гноєсховища у відповідності до санітарних вимог та державних будівельних норм.

В обгрунтування позову покликається на те, що він проживає у власному житловому будинку АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 на дорозі загального користування, впритул до його паркана облаштував гноєсховище, яке розміщене на межі з його прибудинковою територією в безпосередній близькості до його будинку та колодязя питної води.

Він неодноразово просив відповідача перенести гноєсховище на інше місце і дальше від його будинку, дотримуватися добросусідських відносин та санітарних вимог, але це не дало позитивних результатів.

За вирішенням конфлікту він звертався до голови Грушівської сільської ради І.С. Дудич, 01.04.2016 року ним було видано розпорядження №12, яке зобов'язувало ОСОБА_2 в місячний термін вжити заходів щодо облаштування нового гноєсховища з дотриманням санітарних норм, облаштування гноєсховища огорожею та накриттям, не допускати витоку гноївки за межі гноєсховища. Але таке розпорядження відповідач не виконує.

Представники позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали з підстав, які викладені у позові. Позовні вимоги просили задоволити.

Відповідач та його представник ОСОБА_5 проти позову заперечили через його безпідставність, зокрема через те, що позивач не надав документів про те, що він є власником будинку АДРЕСА_1 та на право володіння земельною ділянкою. Разом з тим, будинок ОСОБА_2, зведений ще у 40-ві роки минулого століття, а будинок позивача пізніше.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію власності за індексним номером 83657264 від 28.03.2017 року, виданого приватним нотаріусом Теплою М.Б. Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_1 належить житловий будинок, загальною площею 128 кв.м., житловою 45 кв.м.. що по АДРЕСА_1.

Відповідно до розпорядження Грушівської сільської ради Дрогобицького району від 01.04.2016 року №12, винесеного за заявою ОСОБА_1 вирішено: ОСОБА_2 вжити заходів в місячний термін щодо облаштування даного гноєсховища огорожею та накриттям та не допускати витоку гноївки або перенести та облаштувати нове гноєсховище з дотриманням санітарних норм.

Актом від 15.02.2018 року, складеного: сільським головою І.С. Дудич, спеціалістом землевпорядником М.В. Гівчак, депутатом Грушівської сільської ради О.Ф. Марків, фельдшером санітарного - відділу державного нагляду Н.В. Совяк, з яким ознайомленні ОСОБА_4 та ОСОБА_2, встановлено, що проведено обстеження за адресою АДРЕСА_2, в ході чого встановлено шляхом заміру, що гноєсховище ОСОБА_2 до стін житлового будинку ОСОБА_1 знаходиться на відстані 8 м. 70 см. (при нормі 15 м. що передбачено вимогами ДБН 360-92 «Містобудування планування і забудови міських і сільських поселень», розділ 3 Сельбищна територія), від гноєсховища до джерела водопостачання ( індивідуальної криниці) на відстані 15 м. 30 см. ( при нормі 20 м, що передбачено вимогами ДБН 360-92 «Містобудування планування і забудови міських і сільських поселень»). Гноєсховище обгороджено бетонною обмосткою, на час обстеження переповнене, не облаштоване ( не закрите).

З схеми прив'язки межових знаків до об'єктів і контурів місцевості, акту прийомки межових знаків на зберігання вбачається, що межі земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, яка знаходиться на вул. Грушевського, 141 в с. Грушів Дрогобицького району, площею 0.0764 га надана власнику/землекористувачу земельної ділянки ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, закріплені в натурі межовими знаками. Межі земельної ділянки ОСОБА_4 розташовані від А до Б, межі земельної ділянки ОСОБА_2 від Д до Е, і межують між собою.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно досі. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 103 Земельного кодексу України передбачає, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Згідно ст. 104 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Разом з тим, дійсно, як зазначено в акті обстеження пунктами 3.26. 3.31 Державних будівельних норм України 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» закріплено, що відповідно до санітарних вимог майданчики для компосту, дворові вбиральні та очисні споруди каналізації повинні знаходитись у глибині двору не ближче 15 м. від вікон житлових будинків, в тому числі і сусідніх садиб, сараї для утримання худоби і птиці - не ближче 12 м. Господарські будівлі й гаражі допускається об'єднувати на суміжних ділянках. Дворову вбиральню і компостосховище рекомендується розміщувати безпосередньо біля сараю для худоби на відстані не менше 15 м від житлових будинків і 20 м від джерела водопостачання (колодязя), обов'язково враховуючи напрямок ухилу ділянки.

На підставі наведеного, встановлено, що знайшов своє підтвердження факт порушення земельного законодавства, санітарних та будівельних норм відповідачем з приводу облаштованого ним гноєсховища (майданчика для компосту), що створює незручності сусідньому землекористувачу, а тому суд дійшов до висновку, що відповідачем порушено права позивача як власника (землекористувача) земельної ділянки, яке підлягає відновленню шляхом задоволення даного позову.

Що стосується розподілу судових витрат, то відповідно до ст.141 ЦПК України з урахуванням задоволення позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 551,20 грн., що підтверджується квитанцією.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою та житловим будинком, які розташовані по АДРЕСА_1 Львівської області шляхом перенесення самовільно облаштованого ним гноєсховища у відповідності до санітарних вимог та державних будівельник норм ( не менше ніж на 15 метрів від стін житлового будинку та на 20 м. від джерела водопостачання).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 551,20 грн. судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хомик А.П.