Справа № 462/2225/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі :

головуючого - судді: Ліуша А.І.,

з участю секретаря: Трипалюк А.Б.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

заявники звернулись до суду із заявою про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що з 21 червня 2003 року перебувають у шлюбі. В шлюбі у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 2005 року народження, та ОСОБА_4 2006 року народження. Внаслідок різниці у характері, відсутності взаєморозуміння сімейні відносини з відповідачем поступово почали погіршуватись, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу між заявниками є неможливим та суперечить їхнім інтересам. Також, звертають увагу, що досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу та щодо участі у вихованні та утриманні дітей. Будь-якого спору стосовно майна або інших питань між ними не виникає.

Заявники в судове засідання не з'явились, однак звернулись до суду із клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримують, просять задовольнити, а тому згідно ст. 223 ЦПК України, суд вважає, що заяву можна вирішити у їх відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви, суд вважає, що заяву слід задовольнити.

Відповідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження.

Судом встановлено, що сторони знаходяться з 21 червня 2003 року у зареєстрованому міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції шлюбі, актовий запис № 1142.

Згідно із роз'ясненнями, які містяться в пункті п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, розлад носить стійкий і тривалий характер, збереження сім'ї неможливе, дальніше перебування у шлюбі недоцільне та веде до загострення взаємовідносин, шлюб існує формально, а тому його слід розірвати.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами заяви, які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява знайшла своє повне ствердження, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 258, 259, 263-265, 268, 293 ЦПК України, керуючись ст. ст. 109, 112 Сімейного Кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

заяву задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, /зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1/ та ОСОБА_2 /зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2/ зареєстрований 21 червня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 1142.

Присвоїти ОСОБА_1 дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: /підпис/ А.І.Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш