АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року м. Київ

Справа №753/5951/17-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 21 березня 2018 року

Повний текст постанови складено 23 березня 2018 року

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Павлишина П.О.

учасники справи: заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Актив+»

боржники ОСОБА_3

ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва, постановленої 17 жовтня 2017 року суддею Вовк Є.І. в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва, час і дата складання повного тексту рішення невідомі, у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+» про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом, -

Справа №753/5951/17-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/2485/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Вовк Є.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року заявник ТОВ «Фінансова компанія «Актив+», звернувся до суду з заявою про заміну стягувача з ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «Фінансова компанія «Актив+».

Свою заяву обґрунтовував тим, що Дарницький районний суд м. Києва видав виконавчі листи на примусове виконання заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 09 квітня 2017 року про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк»» заборгованості за кредитним договором №0 від 12 березня 2007 року.

20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу №17, за яким ПАТ «УкрСиббанк» передало ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» належне йомуправо вимоги боргу за кредитним договором №0 від 12 березня 2007 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3

30 листопада 2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Актив+» укладено договір про відступлення права вимоги №279/ФК-16, за умовами якого до ТОВ «Фінансова компанія «Актив +» перейшло право вимоги за кредитним договором №0 від 12 березня 2007 року. За таких обставин заявник просить здійснити заміну стягувача у виконавчому провадженні з ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «Фінансова компанія «Актив+»

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Актив+» - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, заявник ТОВ «Фінансова компанія «Актив+» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою заяву задовольнити посилаючись на те, що судом першої інстанції неповно та неправильно встановлені обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, допущено порушення норм матеріального і процесуального права, в результаті чого прийнято необґрунтоване й незаконне судове рішення.

ТОВ «ФК «Актив+» вважає, що має право замінити первісного кредитора на будь-якій стадії процесу, а виконавче провадження це лише одна із стадій. Для прийняття рішення про заміну сторони стягувача не має правового значення чи відкрито виконавче провадження.

Відповідно до п.8 ч. 1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+», підтримала доводи апеляційноїскарги.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилися.

Колегія суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов'язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення ОСОБА_3, ОСОБА_4,про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з'явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин, обставин апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_3, ОСОБА_4,.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+», вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходи з того, що оскільки ТОВ «ФК «Актив+» не є стороною у виконавчому провадження, що встановлено ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2017 року, тому не відносить до числа осіб, які можуть звернутися до суду з вимогою про заміну сторони у виконавчому провадженні відповідно до вимог ч.1 ст. 378 ЦПК України ( в редакції 2004 року, що діяв до 15 грудня 2017 року.

Крім того, відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні суд першої інстанції виходив з того, що договори факторингу від 20 квітня 2015 року та 30 листопада 2016 року укладені в період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Про те, з таким висновком суду погодитись неможливо, виходячи з наступного.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 квітня 2010 року позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 240 850 грн. 85 коп. заборгованості.

Вирішено питання щодо розподілу удових витрат.

07 травня 2010 року на заяву ПАТ «УкрСиббанк» від 18 червня 2010 року, Дарницьким районним судом м. Києва видано два виконавчі листи на примусове виконання рішення суду від 09 квітня 2010 року про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №0 від 12 березня 2007 року, які тримані представником ПАТ «УкрСиббанк» 07 вересня 2010 (а.с.55).

20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу №17, за яким ПАТ «УкрСиббанк» передало ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» належне йому право вимоги боргу за кредитним договором №0 від 12 березня 2007 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3

30 листопада 2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Актив+» укладено договір про відступлення права вимоги №279/ФК-16, за умовами якого до ТОВ «Фінансова компанія «Актив +» перейшло право вимоги за кредитним договором №0 від 12 березня 2007 року.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Також зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122 цс 13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма ст. 378 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення Іменем України і судове рішення є обов'язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Частиною першою статті 14 ЦПК України і статті 18 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Актив +» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене, апеляційний суд в складі колегії суддів дійшов висновку, що ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+» - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року - скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+» про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Актив+»» за виконавчими листами №2-7944/09 виданими Дарницьким районним судом м. Києва 07 вересня 2010 року, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І.Шкоріна