Справа № 308/8114/15-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 травня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Джуги С.Д.

суддів Бисаги Т.Ю., Мацунича М.В.

при секретарі: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, на рішення Ужгородського міськрайонного суду, ухвалене 22 травня 2017 року суддею Дергачовою Н.В., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 України, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: ФОП ОСОБА_4 про визнання припиненою іпотеки.

встановив:

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду із зазначеним позовом в якому просило суд: в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 3 281 628,92 грн., з яких: тіло кредиту - 2 173 871,65 грн.; відсотки - 1 107 757,26 грн. за Договором про надання споживчого кредиту, звернути стягнення на предмет іпотеки за укладеним з ОСОБА_1 договором іпотеки №9/Zфквіп-08 від 11.04.2008 року, а саме: нерухоме майно: позиції першого поверху будівлі літ. В (поз І-сходи та поз. 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10 п. І - сходи, другого поверху) загальною площею 778,6 кв.м., що розташоване за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Українська, будинок 16, - надалі «Предмет іпотеки» шляхом визнання права власності на нього за ПАТ «ОСОБА_5 банк»; Визнати за ПАТ «ОСОБА_5 банк» право власності на вказаний предмет іпотеки.

Ухвалою від 15.06.2016 року судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 України.

Позов обґрунтовано тим, що 28.03.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 був укладений кредитний договір на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії № З/КВ-08-1 (відповідного до Додаткового договору реєстраційний номер було змінено № 9/К-08-АПЗ) (далі - Договір), згідно з умовами якого ОСОБА_3 надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 760 000,00 гривень з розрахунку 11,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 28.03.2007 по 23.01.2023 року.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором іпотекодавець ОСОБА_1 за договором іпотеки № 9/Zфквіп-08 від 11.04.2008 року передав у іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно: позиції першого поверху будівлі літ. В (поз І -сходи та поз. 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10 п. І - сходи, другого поверху) загальною площею 778,6 кв.м., що розташоване за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Українська,будинок 16, - надалі «Предмет іпотеки».

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», AT «Дельта Банк» та ОСОБА_3 банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь AT «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку обсязі та на умовах, визначених договором, ОСОБА_5 передає (відступає) ОСОБА_6 права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед ОСОБА_3 банком, внаслідок чого ОСОБА_7 замінює ОСОБА_5 як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі ОСОБА_5 ОСОБА_6 прав вимоги до боржників. ОСОБА_6 переходить (відступається) право вимагати (замість ОСОБА_5) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі і шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору. Однак зобовязання не виконані, у звязку з чим, станом на 06.04.2015 рік за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 3 281 628,92 грн., з яких: тіло кредиту - 2 173 871,65 грн.; відсотки - 1 107 757,26 грн.

Відповідно до п. 4.3., Іпотечного договору, у випадках, зазначених в п. 4.2 іпотечного договору іпотекодержатель за 30 календарних днів попереджає Іпотекодавця про задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, і якщо протягом цього строку зобов'язання, забезпеченні іпотекою, не будуть виконанні, іпотекодержатель на свій розсуд задовольняє свої вимоги в один із таких способів: -від свого імені продає Майно третім особам і спрямовує отримані кошти на задоволення своїх вимог; -дає Іпотекодавцю згоду на реалізацію Майна третім особам, визначеним Іпотекодержателем або погоджених з ним, від свого (Іпотекодавця) імені, за умови, що кошти виручені від реалізації, будуть направлені на задоволення вимог Іпотекодержателя.

09.06.2016 року ОСОБА_1 подано до суду зустрічний позов до відповідача ПАТ «Дельта Банк», третя особа ФОП ОСОБА_4 про визнання припиненою іпотеки нерухомого майна згідно іпотечного договору 9/Zквіп-08 від 11.04.2008 року, який ухвалою суду від 21.03.2017 року був прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом

В обґрунтування зустрічного позову зазначено, що між ТОВ «УкрПромБанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та третьою особою (позичальник) без погодження з позивачем за зустрічним позовом, який є майновим поручителем згідно вказаних договорів, була укладена додаткова угода №1 від 23.04.2008 року, якою розмір комісії за управління кредитною лінією з 23.04.2008 року збільшений з 0,015 до 0,028 процентів в день - тобто на 86,6 процентів, а розмір процентної ставки, визначеної пунктом 4.6 договору збільшено з 19 процентів річних до 26 процентів річних. Також додатковою угодою № 2 від 06.10.2008 року ретроспективно розмір комісії за управління кредитною лінією за весь період дії договору - тобто з 28.03.2008 року збільшено до 0,03 процентів в день - тобто вдвічі у порівнянні з першопочатковим її розміром.

Отже, відповідачем за зустрічним позовом та позичальником без погодження з майновим поручителем збільшений обсяг зобовязань та відповідальності за кредитним договором, що суперечить пункту 1.1. іпотечного договору 9/Zквiп-08 від 11.04.2008 року.

З врахуванням вимог передбачених ст. ст. 7,19 Закону України «Про іпотеку» позивач за зустрічним позовом вважає, що майнова порука (іпотека) припинилася, тому позовні вимоги за первісним позовом не підлягають до задоволення, а зустрічний позов підлягає задоволенню.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22 травня 2017 року в задоволенні первісного позову ПАТ «Дельта Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання іпотеки припиненою - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, просить дане рішення суду в частині вирішення зустрічного позову змінити : «1) зустрічний позов задовольнити визнавши припиненою іпотеку нерухомого майна згідно іпотечного договору 9/Zквiп-08 від 11.04.2008 року; 2) виключити з мотивувальної частини рішення посилання суду щодо встановлення факту набуття прав вимоги позивачем до відповідача, а також щодо наявності заборгованості відповідача перед позивачем станом на 06.04.2015 року та розміру її структури», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Крім того, посилається на порушення судом норм процесуального права при постановлені судом ухвал, які не можуть бути оскаржені окремо від рішення суду: від 15.06.2016р про залучення третьої особи; від 21.03.2017р. про відмову в прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом зустрічної позовної заяви від 31.03.2016р., про відмову в задоволенні клопотання представника апелянта від 23.11.2016 року про залишення без розгляду первісного позову та про призначення судової комплексної економіко бухгалтерської експертизи.

В іншій частині рішення суду ніким не оскаржено.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість в цій частині.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд виходив з відсутності підстав для визнання іпотеки припиненою.

З такими висновками погоджується і апеляційний суд, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на законі.

Ст.526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобовязання, а саме: зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Ст.1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що майновий поручитель - це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи - боржника за основним зобов'язанням, яке виникає за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

Отже, правова природа іпотеки полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення вимог за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. На відносини з права застави не поширюються норми ст. 559 ЦК України щодо припинення поруки, оскільки іпотека за правовою природою є заставою, та регулюється нормами параграфа 6 (статті 572-593) глави 49 ЦК України та спеціальним законом.

Ст.575 ЦК України іпотека прямо визначена окремим видом застави.

Підстави припинення права застави визначені ст. 593 ЦК України, а щодо іпотеки, як її окремого виду, також і ст. 17 Закону України «Про іпотеку», серед яких не наведено посилань на зміну зобовязання, що призводило б до збільшення обсягу відповідальності іпотекодавця.

Законом України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди); з інших підстав, передбачених Законом (стаття 17).

Матеріалами справи встановлено, що 28.03.2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 уклали кредитний договір на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії № З/КВ-08-1 (відповідного до Додаткового договору реєстраційний номер було змінено № 9/К-08-АПЗ) (далі - Договір), згідно з умовами якого ОСОБА_7 надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 760 000,00 гривень з розрахунку 11,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 28.03.2007 по 23.01.2023 року.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором іпотекодавець ОСОБА_1 за договором іпотеки № 9/Zфквіп-08 від 11.04.2008 року передав у іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно: позиції першого поверху будівлі літ. В (поз І -сходи та поз. 1,2,3,4,5,6,7,8,9,10 п. І - сходи, другого поверху) загальною площею 778,6 кв.м., що розташоване за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Українська, будинок 16, - надалі «Предмет іпотеки».

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», AT «Дельта Банк» та ОСОБА_3 банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь AT «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку обсязі та на умовах, визначених договором, ОСОБА_5 передає (відступає) ОСОБА_6 права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед ОСОБА_3 банком, внаслідок чого ОСОБА_7 замінює ОСОБА_5 як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі ОСОБА_5 ОСОБА_6 прав вимоги до боржників. ОСОБА_6 переходить (відступається) право вимагати (замість ОСОБА_5) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору. Однак, зобовязання не виконані, у звязку з чим, станом на 06.04.2015 рік за відповідачем наявна заборгованість у сумі:3 281 628,92 грн., з яких: тіло кредиту - 2 173 871,65 грн.; відсотки - 1 107 757,26 грн.

Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки № 9/Zфквіп-08 від 11.04.2008 року, іпотека за цим Договором забезпечує вимоги Іпотекодержателя за Кредитним договором №9/К-08АПЗ на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 28 березня 2008 р. (а також будь-якими змінами і доповненнями до нього, в тому числі стосовно збільшення процентної ставки за користування кредитом, строку кредитування, суми кредиту тощо)(надалі - „Кредитний договір), укладеним між Іпотекодержателем і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, (надалі - „Позичальник), за умовами якого останній зобов'язаний Іпотекодержателю по 23.01.2023 (двадцять третього січня дві тисячі двадцять третього) року включно, у порядку, строки та на умовах, встановлених Кредитним договором, повернути кредит у розмірі, еквівалентному 760 000,00 (сімсот шістдесят тисяч) гривень, сплачувати проценти за користування ним у розмірі 11,5 (одинадцять цілих п'ять десятих) % річних у гривні, 11,5 % (одинадцять цілих п'ять десятих відсотка) річних у євро, комісії та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених Кредитним договором (надалі - „Основне зобовязання).

Іпотекою за цим Договором також забезпечуються вимоги Іпотекодержателя щодо відшкодування: штрафних санкцій, передбачених цим Договором; витрат, пов'язаних з предявленням вимоги за Основним зобов'язанням і зверненням стягнення на Предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження Предмета іпотеки; витрат на страхування Предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням Основного зобов'язання чи умов цього Договору.

Таким чином, у вказаному договорі іпотеки прямо передбачено можливість будь яких змін і доповнень до кредитного договору, в тому числі стосовно збільшення процентної ставки за користування кредитом, строку кредитування, суми кредиту, тощо.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для припинення іпотеки та обґрунтовано відмовив у заявленому зустрічному позові. Доводи апеляційної скарги даних висновків не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.

Не заслуговують на увагу також посилання апелянта про неправильне вирішення судом клопотань ухвалами від 15.06.2016р про залучення третьої особи; від 21.03.2017р. про відмову в прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом зустрічної позовної заяви від 31.03.2016р., про відмову в задоволенні клопотання представника апелянта від 23.11.2016 року про залишення без розгляду первісного позову та про призначення судової комплексної економіко - бухгалтерської експертизи, виходячи з наступного.

Ухвалою суду першої інстанції від 15.06. 2016 р. до участі в справі за клопотанням представника ПАТ «Дельта Банк» залучено у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 України (а.с.68-69,175 т.1). Суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заявлене клопотання, оскільки згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №181 від 02.10.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року. Кредитні договори укладені між ПП ОСОБА_4 та ТОВ «Український промисловий банк», права вимоги за якими перейшли до ПАТ «Дельта Банк» згідно договору від 30 червня 2010 року, знаходяться в забезпеченні НБУ за зобовязаннями ПАТ «Дельта Банк» перед НБУ, а тому рішення у справі може вплинути на права і обовязки НБУ.

Посилання апелянта щодо неправильності постановлення судом першої інстанції ухвали від 21.03.2017р про відмову в прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом зустрічної позовної заяви від 31.03.2016р. не заслуговує на увагу, оскільки нею не порушено права позивача за зустрічним позовом, так як судом прийнято до розгляду і розглянуто зустрічний позов від 09.06.2016р., який є ідентичним з позовом від 31.03.2016р. (а.с.88 т.1, а.с.59-60 т.2).

Безпідставними є також посилання апелянта про відмову судом в задоволенні клопотання представника апелянта від 23.11.2016 року про залишення первісного позову без розгляду, оскільки представником позивача за первісним позовом подано суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому у суду були відсутні правові підстави для залишення первісного позову без розгляду (а.с.53 т.2).

Не може бути взято до уваги також посилання апелянта, що судом першої інстанції неправильно відхилено клопотання про призначення судової комплексної економіко - бухгалтерської експертизи, оскільки судом вірно вказано, що розрахунок суми та його документальна обґрунтованість підлягає оцінці саме судом, не потребує додаткових знань, а тому відсутні підстави для призначення вказаної експертизи.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі про виключення «з мотивувальної частини рішення посилання суду щодо встановлення факту набуття прав вимоги позивачем до відповідача, а також щодо наявності заборгованості відповідача перед позивачем станом на 06.04.2015 року та розміру її структури», оскільки в апеляційній скарзі не наведено жодних доводів на спростування даних обставин і неправильності встановлення їх судом. Суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З врахуванням наведеного рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

За таких обставин апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 Ігорович- залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду

Повний текст судового рішення складено 07 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді: