Справа № 462/5118/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/3606/17 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Левика Я.А.

секретаря: Симець В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м.Львова у складі судді Ліуша А.І. від 04 квітня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Львівобленерго" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскарженим рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 04 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» 6353 /шість тисяч триста п'ятдесят три/ гривні 98 копійок заборгованості за житлово-комунальні послуги.

У задоволенні позовної вимоги щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 відмовлено за безпідставністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» 243 /двісті сорок три/ гривні 60 копійок судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду прийнято з порушеням норм матеріального і процесуального права, а також з неповно з`ясованими обставинами що мають значення для справи. Вказує, що 25.12.2011 року невстановленими особами було викрадено лічильник, який обліковував квартиру АДРЕСА_1 і по даному факту ОСОБА_3 зверталась з письмовою заявою в Залізничний РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області та повідомила письмово ЛКП «Привокзальне»(правонаступник ЛКП «Граніт»). 14.09.2012 року представника ПАТ «Львівобленерго» склали незаконний акт з мотивацією відсутності технічних умов та самовільного підключення з його боку. Зазначає що не приймав участі в складанні акту і не користувався електроенергією в кВ.1 по вул..Хотинська-1 так, як не проживав в даній квартирі.

Просить скасувати рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04 квітня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2, ОСОБА_3 перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст.264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що відповідач за адресою АДРЕСА_1 внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме самовільного підключення електропроводки споживача до електромереж енергопостачальника без виконання ТУ і оформлення особового рахунку, наніс збитки ПАТ «Львівобленерго» у розмірі 6353,98 грн., що стверджується актом №03700 від 14 вересня 2012 року, від підпису якого відповідач ОСОБА_2 відмовився та протоколом комісії Залізничного РЕМ №03700 від 11 жовтня 2012 року. /а.с. 3, 5, 6/

Відповідно до п. 53 Правил користування електричною енергією у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Внаслідок наведеного, суд не бере до уваги покликання відповідача ОСОБА_2 на неправомірність акту №03700 від 14 вересня 2012 року у звязку із тим, що такий акт не підписав майстер ЛКП «Привокзальне» ОСОБА_4, оскільки даний акт підписали три представники енергопостачальника ПАТ «Львівобленерго», а відтак даний акт не може вважатися недійсним з даних підстав.

Згідно з п. 11 ПКЕЕН відповідальність за збереження поквартирних приладів обліку, встановлених на сходових клітках, та пломб на них несе власник будинку або організація, у віданні якої перебуває будинок.

Встановлено, що постачання електроенергії до будинку АДРЕСА_1 здійснювалось на підставі Договору про постачання електричної енергії № 63827, що був укладений 29.09.2003р. між ПАТ «Львівобленерго» та Залізничним районним центром зайнятості м. Львова (том 1, а.с. 103-104).

У зв'язку із реорганізацією районних центрів зайнятості м. Львова та Львівського міського центру зайнятості на підставі наказу Львівського обласного центру зайнятості №131/19 від 30.07.2007р. до ПАТ «Львівобленерго» надійшов лист про розірвання договору постачання електричної енергії з 27.11.2007 року.

На підставі завдання № 1-3744 та № 1-3745 від 20.11.2007р., які були виконані 22.11.2007р. ПАТ «Львівобленерго» було знято два розрахункові прилади обліку та відповідно припинено електропостачання за адресою: АДРЕСА_5, а 23.11.2007р. між ПАТ «Львівобленерго» та Залізничним районним центром зайнятості м. Львова складено два акти розірвання договірних відносин по двох точках обліку.

Після розірвання договірних відносин між ПАТ «Львівобленерго» та Залізничним районним центром зайнятості м. Львова електропостачання в будинок № 1 на вул. Хотинська у м. Львові припинено.

Відповідно до вимог частини першої ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Докази - це інформація про обставини у справі, яка одержана судом із джерел - засобів доказування. На підставі цієї інформації суд встановлює наявність або відсутність: обставин, якими сторони, а також інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги та заперечення; інших обставин, що мають значення для вирішення справи. Оскільки докази є інформацією, вони можуть бути правдивими або неправдивими. Суд, встановлюючи обставини у справі, оцінює докази, щоб визначити, які з них є правдивими, та відкинути неправдиві.

Будь-яких доказів про існування договірних відносин між ПАТ «Львівобленерго» та ОСОБА_5 власником квартири АДРЕСА_1 та ЛКП «Привокзальне» (правонаступник ЛКП «Граніт») ні суду першої інстанції , ні суду апеляційної інстанції позивачем не надано. Цю обставину підтвердила представник позивача, зазначаючи що відповідач ОСОБА_5 не є споживачем і на даний час і будь які договірні відносини між ними відсутні.

Відповідно до вимог ст..76 ЦПК України докази є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що ґрунтуються вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Окрім того даний акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення від 14.09.2012 року яким виявлено самовільне підключення до електроустановок енергопостачальника АДРЕСА_2 на АДРЕСА_1 був предметом розгляду у цивільній справі №1309/8532/12 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Львівобенерго» в особі Львівських міських енергетичних мереж Залізничного району м. Львова, Львівського комунального підприємства «Граніт» (треті особи: ОСОБА_3, Управління Служби безпеки України у Львівській області, Львівська міська рада, Львівське комунальне підприємство «Привокзальне») про визнання недійсним акту та протоколу, зобов'язання відновити електропостачання до квартири та встановити прилад обліку (електролічильник) до квартири.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 19 листопада 2013 року у справі №1309/8532/12 позов ОСОБА_2 задоволено частково, зобов'язано Львівське комунальне підприємство «Граніт» встановити прилад обліку електричної енергії до квартири АДРЕСА_3, зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Львівобенерго» в особі Львівських міських енергетичних мереж Залізничного району м. Львова відновити постачання електричної енергії до квартири АДРЕСА_3.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 06.02.2014 року рішення Залізничного районного суду м. Львова від 19 листопада 2013 року в частині зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» в особі Львівських міських енергетичних мереж Залізничного району м. Львова відновити постачання електричної енергії до квартири АДРЕСА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовної вимоги відмовлено.

Відповідно до ч.4 ст..82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки тій обставині, що 25.12.2011 року невстановленими особами було викрадено лічильник, який обліковував квартиру АДРЕСА_1 і по даному факту ОСОБА_3 зверталась з письмовою заявою в Залізничний РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області та повідомила письмово ЛКП «Привокзальне» (правонаступник ЛКП «Граніт»).

Не проживання ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_4 стверджується актом комісії ЛКП «Привокзальне» складеним 04.10.2012 року.(а.с.49)

Відтак судом прийнято оскаржуване рішення без всебічного, повного, об"єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на вищенаведені норми закону та обставини справи уваги не звернув, а тому приходить до висновку про скасування рішення Залізничного районного суду м.Львова від 04 квітня 2017 рокус скасувати та cлід ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ "Львівобленерго" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 331 грн 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 04 квітня 2017 рокус скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ "Львівобленерго" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 331 грн 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 22.03.2018 року.

Головуючий

Судді