Справа №694/285/18
У Х В А Л А

Іменем України

22.03.2018р. Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д. І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Моринської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, вказана позовна заява підписана адвокатом ОСОБА_3

У додатках до даної позовної заяви вказані копія договору-доручення про надання правничої допомоги «2 від 16.02.2018р. та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Разом з тим вказані документи до матеріалів позовної заяви не додані, що підтверджується відповідним актом від 21.03.2018р.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи (ч. 2 ст. 175 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави ( рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

При цьому, відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З урахуванням наведеного, даний позов підлягає поверненню позивачу.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 185, 259-261 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Моринської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема, до Звенигородського районного суду Черкаської області.

Суддя Звенигородського

районного суду ОСОБА_4