Ухвала

Іменем України

06 червня 2018 року

м. Київ

справа №175/3302/17

провадження №61-27026ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати

Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

Пророка В. В., Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П'ятницького Андрія Васильовича на

ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області

від 17 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_5, заінтересовані особи: начальник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П'ятницький Андрій Васильович та начальник Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Лисенко ДмитроБорисович на неправомірне рішення,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, в якій просив суд: визнати неправомірною постанову начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П'ятницького A. B.

від 19 серпня 2017 року, прийняту за результатами розгляду скарги

ОСОБА_5 від 31 липня 2017 року; скасувати постанову начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П'ятницького A. B. від 19 серпня 2017 року, прийняту за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 від 31 липня

2017 року; зобов'язати начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П'ятницького A.B. повторно розглянути скаргу ОСОБА_5 від 31 липня 2017 року у виконавчому провадженні.

Скарга мотивована тим, що з 26 листопада 2012 року, у провадженні Центрального ВДВС міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження із примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 липня 2012 року у справі №2-6522/2011 про зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 повторно виконати роботи з виготовлення та монтажу металопластикових виробів відповідно до договору від 02 грудня 2010 року та чинного на момент виконання сертифікату відповідності таких виробів.

31 липня 2017 року, як стягувач у виконавчому провадженні, на підставі статтей 19 та 74 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VIII) скаржник звернувся до начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Пятницького A.B. зі скаргою на рішення та дії начальника Центрального ВДВС міста Дніпра територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Лисенка Д. Б. щодо надання Дніпропетровській місцевій прокуратурі №3 для ознайомлення матеріалів виконавчих проваджень.

Листом від 30 серпня 2017 року, начальник управління ДВС

П'ятницький A. B. повідомив про те, що за результатами розгляду скарги

від 31 липня 2017 року прийнято рішення про відмову в задоволенні скарги від 31 липня 2017 року, а дії начальника Центрального ВДВС м. Дніпра ЛисенкаД.Б. визнані такими, що вчинені відповідно до вимог чинного законодавства. Заявник зазначає, щодо неправомірності прийнятої постанови, та звернувся до суду щодо захисту своїх порушених прав.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області

від 17 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року, скаргу задоволено.

Визнано неправомірною постанову начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П'ятницького A. B. від 19 серпня 2017 року, прийняту за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 від 31 липня 2017 року у виконавчому провадженні №35337430.

Скасовано постанову начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П'ятницького A. B. від 19 серпня 2017 року, прийняту за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 від 31 липня 2017 року у виконавчому провадженні №35337430.

Зобов'язано начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П'ятницького A. B. повторно розглянути скаргу ОСОБА_5 від 31 липня 2017 року у виконавчому провадженні №35337430.

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2018 року, заступник начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П'ятницький А. В. просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга містить посилання на те, що копії матеріалів виконавчих проваджень були направлені до Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 як докази до об'єднаного кримінального провадження

№ 0001123, а не в порядку статті 12 Закону України «Про виконавче провадження».

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_5, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що постанова начальника управління ДВС П'ятницького A. B. від 19 серпня

2017 року - суперечать вимогам частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (№606-XIV), яка діяла на момент прийняття рішення та вчинення дії, оскільки прокурор не є стороною чи учасником виконавчого провадження». А тому, витребування виконавчого провадження, як доказу в рамках кримінального провадження, можливо за умови наявності ухвали слідчого судді.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У статті 18 Закону наведено обов'язки і права виконавців, обов'язковість вимог виконавців.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV

від 21 квітня 1999 року визначено обов'язки державного виконавця, зокрема, надавати сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (№606-XIV), яка діяла до 05 жовтня 2016 року, «Сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, ...».

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час здійснення кримінального провадження процесуальний порядок збирання фактичних даних, які містяться у речах чи документах, регламентовано нормами кримінального процесуального законодавства, які визначають процесуальну форму здійснення таких процесуальних дій.

Відповідно до статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно чинного КПК України існує певний порядок витребування документів, який міститься у главі 15 КПК України, для отримання дозволу щодо тимчасового доступу до речей чи документів сторони кримінального провадження звертаються з клопотанням до слідчого судді, суду. Таке клопотання повинно відповідати вимогам, визначеним у статті 160 КПК України. За результатами розгляду клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, яка повинна відповідати вимогам, визначеним у статті 164 КПК України.

Колегія суддів приходить до висновку, що судові рішення постановлені відповідно до вимог закону, підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою

Згідно з абзацом 3 частини 4 статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Постановлені судові рішення, їх зміст і мотивування, а також доводи касаційної скарги, які по суті стосуються лише переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції, свідчать про відсутність підстав вважати, що розгляд цієї справи в суді касаційної інстанції має значення для формування єдиної правозастосовної практики, оскільки неправильного застосування норм права не встановлено.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Керуючись абзацом 3 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П'ятницького Андрія Васильовича на

ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області

від 17 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_5, заінтересовані особи: начальник Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П'ятницький Андрій Васильович та начальник Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Лисенко ДмитроБорисович на неправомірне рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

В. В. Пророк

І. М. Фаловська