Справа №: 398/1509/17
провадження №: 2/398/193/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"03" березня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді - Нероди Л.М.,

за участі секретаря - Борозни Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення місця проживання дитини та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2 про встановлення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

Позов мотивує тим, що відповідач є батьком ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Позивач вказує, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано та вони створили нові родини, а донька залишилася проживати з матір'ю. У своєму позові ОСОБА_1 стверджує, що створила усі необхідні умови для розвитку дитини, остання ходить до школи №17, займається танцями, а також відвідує басейн. Дитина має у школі та у дворі, де проживає друзів розірвання зв'язків з якими може негативно вплинути на психічний розвиток. ОСОБА_4 проживає з матір'ю та фактично перебуває на утриманні позивача, тому вона просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання матері - ОСОБА_1; стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 для утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року аліменти в розмірі 1 / 4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 06 жовтня 2017 року та до досягнення повноліття; допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць та стягнути з відповідача судовий збір.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити вказуючи, що донька потребує материнської опіки, а також матеріальної допомоги.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснюючи тим, що має іншу родину та на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина хоча і не є його рідною дитиною, а також стверджує, що у позасудовому порядку надавав кошти на утримання дитини.

Суд, заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Між сторонами виникли договірні правовідносини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України та іншими нормативно правовими актами.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на такі докази: свідоцтво на народження дитини серії НОМЕР_3; копію рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.08.2014 року про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем; довідку №778 від 20.09.2017 року, яка видана комунальним підприємством «Житлогосп»; довідку №56/3/41/3 від 04.10.2017 року, яка видана публічним акціонерним товариством «Ощадбанк»; акт від 05.10.2017 року, який складено комунальним підприємством «Житлогосп»; Акт обстеження умов проживання, який складено 05.10.2017 року.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.03.2018 року залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Олександрійської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

Як вбачається з матеріалів справи позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.06.2008 року, а 11.08.2014 року за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області його розірвано.

У шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1

Відповідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

За ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до положень вказаної норми, суд вирішує спір щодо місця проживання малолітньої дитини, якщо батьки не дійшли згоди щодо її місця проживання.

Ч. 1 та 2 ст. 161 СК України визначено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

З довідки №778 від 20.09.2017 року, яка видана комунальним підприємством «Житлогосп» вбачається, що у АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_3. ОСОБА_1 характеризується позитивно.

АКТ від 05.10.2017 року, який складено працівниками комунального підприємства «Житлогосп» містить інформацію, що у АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_1 з ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

05.10.2017 року начальником ССД та начальником відділу служби у справах дітей обстежено умови проживання родини ОСОБА_3, які проживають у АДРЕСА_2 За наслідками обстеження складено АКТ та виявлено, що у даній квартирі проживають ОСОБА_1 з ОСОБА_3 та ОСОБА_5. Стосунки у родині добрі, члени родини підтримують один одного, спільно проводять вільний час. У неділю родиною відвідують храм. Спільно святкують свята та дні народження. Між дитиною та вітчимом склалися дружні стосунки. Також встановлено, що родина винаймає дане житло, але родина забезпечена необхідними меблями, побутовою технікою, зокрема, телевізор, пральна машина, холодильник бойлер, ноутбук. Дитина займає окрему кімнату, яка об лаштована шафою для одягу, робочим столом, диваном, телевізором, поличкою для підручників та зошитів. Також дитини забезпечена необхідним харчуванням та сезонним одягом. У співбесіді з дитиною, остання повідомила, що відчуває себе комфортно та добре у цій родині.

Довідка №56/3/41/3 від 04.10.2017 року, яка видана публічним акціонерним товариством «Ощадбанк» підтверджує те, що ОСОБА_1 має власні заощадження як у національній валюті так і у іноземній.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 01.02.2018 року в Олександрійському міськрайонному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Під час судового розгляду ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомила, що бажає проживати тільки з матір'ю, розхвилювалася та плакала, вказуючи, що боїться не бути з мамою.

Відповідно до ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року №44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Закон України «Про охорони дитинства» є основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров'я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засади державної політики у цій сфері.

Відповідно ст. 18 Закону України «Про охорони дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Виходячи з вищевикладеного, судом враховано побажання дитини, яке і є доказом на підтвердження виключних обставин, за яких місце проживання ОСОБА_3 можна визначити з матір'ю ОСОБА_1.

Згідно статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Згідно ст. 27 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року №44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, дохід ОСОБА_2 становить 47 118 грн. 45 коп. за період 6 місяців, а саме з жовтня 2016 року до березня 2017 року, тому суд враховує можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, у зв'язку з чим позовні вимоги у частині стягнення аліментів у розмірі 1 / 4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) необхідно задоволити.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 258, 264, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задоволити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання матері - ОСОБА_1.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 для утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року аліменти в розмірі 1 / 4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 06 жовтня 2017 року та до досягнення повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено протягом десяти днів.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА