Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі: судді Бакаїм М. В.

при секретарі Стеців Н.Р.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з даним позовом, в заяві вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.01.2011 року відповідачка отримала кредит у розмірі 100.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36%. Умов укладеного договору відповідачка належним чином не виконала, у зв'язку із чим утворилася заборгованість, яка станом на 30.06.2017 року становить - 49054,40 грн. Просить стягнути з відповідачки суму заборгованості та судові витрати по справі.

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», змінило назву на - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк».

Також, судом встановлено, що ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, 10.01.2015 року змінила прізвище на ОСОБА_2

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав повіністю, просив позов задоволити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.

Належно повідомлена відповідачка в судові засідання 04.10.2018 року, 24.10.2018 року, не з'явилася, в судове засідання призначене на 24.10.2018 року викликалася через оголошення на Web-сторінці Золочівського районного суду Львівської області, про причини неявки суд не повідомила, з заявами та клопотаннями до суду не зверталася.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання 04.10.2018 року, 24.10.2018 року не з"явився, про причини неявки суд не повідомив.

18.05.2018 року від представника відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив, в якому вимоги позову заперечив, вважаючи його таким, що не підлягає до задоволення, навівши власні розрахунки. Також зазначив, що позивачем пропущено строки позовної давності стовно звернення до суду із вимогою про стягнення сум заборгованості, що є підставою для відмови у позові.

АТ КБ "ПриватБанк" у відповіді на відзив заперечив усі доводи зазначені у відзиві та просив позов задоволити.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

Ст. 280 ЦПК України, передбачається, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також врахувавши доводи відзиву відповідачки та відповідь до відзиву позивача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних міркувань.

Як вбачається із анкети-заяви відповідачки від 19.01.2011 року, вона ознайомилася та погодилася із умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами, які були надані їй в письмовій формі, а також з тим, що підписана нею заява разом із пам'яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, і тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, та отримала кредит у розмірі 100. 00 грн.

Так як відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання, то станом на 30.06.2017 року її заборгованість за кредитним договором становить - 49054 грн., з яких:

-4225,88 грн. - тіло кредиту;

-38666,41 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом;

-3350,00 грн. - пеня ;

-500, 00 грн. - штраф (фіксована частина);

-2312,11 грн. - штраф (процентна складова).

У відповідності до вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно із ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно із положеннями Умов і правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором. Також, згідно вказаних умов встановлено, що в разі невиконання зобов'язань за вказаних договором, на вимогу банку клієнт зобов'язаний виконати зобов'язання з повернення кредиту (в тому числі процентного кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.

За змістом положень ст.ст. 599 та 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п. 2.1.1.4.2., 2.1.1.4.6. договру, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором.

Згідно наявних в матеріалах справи відомостей встановлено, що відповідачка умов кредитного договору належним чином не виконувала, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, які встановлені умовами і правилами надання банківських послуг.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.

З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних/боргових платежів кредиту та нарахованих відсотків, вчасно не повернув отриманий кредит, не виконавши взятих за договором зобов'язань, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором, яка складається із заборгованості по тілу кредиту, процентах та штрафів (фіксована частина та процентна складова), що в сумі становить 45704.40 грн.

Водночас, задовольняючи частково позовні вимоги, суд вважає, що у вимогах про стягнення пені та комісією в сумі 3350.00 грн. слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

У відповідності до ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Цивільно-правова відповідальність- це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Таким чином, покладення на боржника нових додаткових обов'язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

За положеннями ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Отже, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо, заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові, прийнятій в результаті перегляду рішень в порядку п.1 ч.1 ст. 355 ЦПК України, в цивільних справах № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Відтак, суд вважає, що в задоволенні вимоги про стягнення 3350,00 грн. пені слід відмовити.

Як вказано п. 3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. А тому, сума судових витрат, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 1488,00 грн. (45704,40 грн. х 100/49054.40 грн = 93,17%; 1600 грн. х 93% /100=1472,00 грн.)

На підставі наведеного та керуючись ст. 61 Конституції України, Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 251, 252, 525-527, 530, 612, 623, 625, 1048, 1050, 1052, 1054 ЦК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 45704.40 грн. (сорок п"ять тисяч сімсот чотири грн.) грн. 40 коп. та 1488,00 (одну тисячу чотириста вісімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до апеляційного суду Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя ОСОБА_5