Справа № 342/134/18
Провадження № 2/342/269/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представником якої є ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю та втрату права користування житловим будинком,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: вул. Довбуша, буд. 26, м. Городенка Івано-Франківської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1, 16.06.1974 р. н. є власником житлового будинку що знаходиться за адресою: вул. Довбуша, буд. 26, м. Городенка Івано-Франківської області. Даний житловий будинок належить позивачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.07.2012, посвідченого державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори, та витягу про державну реєстрацію прав від 12.07.2012 № 34812379. В даному житловому будинку зареєстровані: ОСОБА_1 (Позивач) та ОСОБА_3 (Відповідач). У 2012 році відповідач виїхав у Російську Федерацію, після чого місце його проживання позивачу невідоме. Відповідач не бере участі у витратах по утриманню будинку, комунальні послуги не сплачує. Розмір комунальних послуг більший у зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований у вищевказаному житловому будинку. Таким чином, позивач не має можливості повноцінно розпоряджатися своїм майном. Враховуючи вищевикладене та існуючі обставини даної справи, представник позивача вважає, що права позивача як власника вказаного нерухомого майна є порушеними відповідачем, а тому підлягають захисту. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідач більше п'яти років проживає в іншому житловому будинку, там веде господарство. Отже, відповідача не можна вважати членом сімї позивача. Жодних витрат на утримання житлового будинку відповідач не несе, комунальних платежів не сплачує, чим порушує вимоги ст. 156 ЖК України.

Сторони та їхні представники в судове засідання не з'явилися.

Представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просить цивільну справу розглянути за відсутності позивача та його представника. Заявлені вимоги підтримує та просить задовільнити. Не заперечують проти прийняття заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився. Про час, дату і місце судового розгляду був належним чином повідомлений через оголошення у газеті "Галичина" № 24 (5371) про виклик відповідача в судове засідання.

Передбачених ч.2 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з приналежними до нього будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою вул. Довбуша, 26 в м.Городенка Івано-Франківської області, що стверджено копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області ОСОБА_4, зареєстрованим в реєстрі за № 1032 та копією витягу про державну реєстрацію прав № 34812379 від 12.07.2012 року

З акту про встановлення фактичного місця проживання осіб від 23.03.2018 року, складеного комісією Городенківської міської ради, встановлено, що згідно записів будинкової книги у будинку № 26 по вул. Довбуша Олекси в м. Городенка, що належить ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.07.2012 року № 1032, зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на дату відвідування за даною адресою не проживає, оскільки з 2015 року проживає у Російській Федерації. ОСОБА_5, яка була зареєстрована за вищезгаданою адресою померла 11.09.2010 року.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 з 2015 року не проживає в будинку що знаходиться за адресою: вул. Довбуша, буд. 26, в м. Городенка Івано-Франківської області, хоча зареєстрований в ньому.

Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази в їх сукупності, перевіривши відповідність позову ОСОБА_1 діючому законодавству України, суд дійшов висновку про задоволення вимог, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що позивач, як власник будинку, є позбавлена можливості у повній мірі використовувати своє право власності у звязку з тим, що за адресою зазначеного нерухомого майна зареєстровано відповідача ОСОБА_3, який з 2015 року не проживає за вказаною адресою. Причини відсутності відповідача не є поважними, домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності між власником та відповідачем не було.

Таким чином, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: вул. Довбуша, буд. 26, в м. Городенка Івано-Франківської області.

На підставі ст. ст. 15, 29, 310, 316, ч. 1 ст. 319, ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 72, 150 Житлового кодексу України, керуючись ст.ст. 258, 259, 264-265, 268, 273, 280-283, 289, 354, п.15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: вул. Довбуша, буд. 26, м.Городенка Івано-Франківської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд Івано-Франківської області.

Повне судове рішення складене 23.03.2018 року.

Суддя: Федів Л. М.