Справа № 444/2893/17
Провадження № 2/444/287/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мокротинської сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частку спадкового майна бувшого колгоспного типу двору та частку члена двору,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулися до суду із позовом про визнання права власності на частку спадкового майна бувшого колгоспного типу двору та частку члена двору, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона станом на 30.06.1990 року, проживала в АДРЕСА_1 Мокротинської сільської ради в будинку, який належав до колгоспного типу двору, головою якого була її бабуся ОСОБА_3, членом двору її син, ОСОБА_4, та вона. Право власності на майно двору було зареєстровано на ім'я ОСОБА_3, що стверджується дублікатом свідоцтва про право власності.

Стверджує, що відповідно до діючого на той час законодавства право на частку в майні двору мали всі члени двору, які проживали в дворі станом на 30.06.1990 року та не втратили станом на 15.04.1991 року такого права.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 померла що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частку в майні двору, яку фактично прийняв її син, а їй доводиться дядьком, ОСОБА_4, але не оформив і ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер, що також стверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 виданим Мокротинською сільською радою.

Зазначає, що після його смерті відкрилася спадщина за законом і вона як спадкоємець п'ятої черги за законом звернулася про спадкування до Жовківської державної нотаріальної контори де відкрито спадкову справу № 581/2017. Її батько, який є братом померлого, відмовився від спадкування про що подав заяву в нотконтору.

Вказує, що Жовківською державною нотаріальною конторою 08.12.2017 року їй вже видано свідоцтво про право на спадщину 1/3 частки житлового будинку в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4, яка належала ОСОБА_3 і яку прийняв, але не оформив померлий ОСОБА_4. Саме так і зазначено в свідоцтві про право на спадщину.

Щодо спадкування 1/3 частки майна двору, яка належала ОСОБА_4 нотконторою їй відмовлено, оскільки померлим при житті не було зареєстровано право власності на належну йому частку та роз'яснено про судовий порядок визнання права власності на спадкове майно.

Стверджує, що відповідно до рішення виконкому Мокротинської сільської ради їй також належить 1/3 частки будинку в АДРЕСА_1, однак їй роз'яснено сільською радою, що з 01.01.2013 року змінено порядок реєстрації права власності на частку в майні двору та що відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстрація прав на нерухоме майно в даному випадку проводиться не інакше як за рішенням суду, а право сільських рад на реєстрацію права власності Законом України « Про місцеве самоврядкування в Україні» не передбачено.

Про те що її батьком є ОСОБА_5 стверджено також свідоцтвом про народження. Дошлюбне прізвище» ОСОБА_4» вона змінила на «ОСОБА_10» в зв'язку з одруженням.

Відповідно до техпаспорта, виготовленого Червоноградським МБТІ ОБТІ загальна площа будинку становить 57,6 кв.м, житлова 17.4 кв.м, допоміжна 40.2 кв.м з господарськими будівлями. А тому просить позов задоволити та визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1, загальна площа якого 57,6 кв м, жилова 17,4 кв.м, допоміжна 40,2 кв з господарськими будівлями з яких 1/3 частина в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, 1/3 частина як члена бувшого колгоспного типу двору.

Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить задоволити.

Представник відповідача Мокротинської сільської ради Жовківського району Львівської області в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради, зазначивши, що заперечень проти задоволення позовних вимог не мають.

Представник третьої особи Жовківської державної нотаріальної контори Головного управління юстиції у Львівській області в судове засідання не з'явився, однак від них на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності учасників та на підставі поданих до суду доказів постановити рішення по справі.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється .

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції у Львівській області 14.05.2014 року вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

З дублікату свідоцтва про право особистої власності на будівлі виданого виконавчим комітетом Нестерівської районної ради народних депутатів Львівської області 31.01.1991 року ввбачається, що будинок в АДРЕСА_1 відносився до колгоспного типу двору, голового якого була ОСОБА_3 і право власності на майно двору зареєстровано на її ім'я.

З виписки із погосподарської книги Мокротинської сільської ради Жовківського району Львівської області вбачається, що станом на 30.06.1990 року, 15.04.1991 року господарство в АДРЕСА_1 відносилося до колгоспного типу двору, головою якого була ОСОБА_3, членами двору ОСОБА_4, ОСОБА_6.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Виходячи з даних, так як станом на 15.04.1991 року членами колгоспного типу двору у АДРЕСА_1, Жовківського району Львівської області були ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, то відповідно всім належало по 1/3 частині даного двору, оскільки всі члени двору мали рівне право на частку в майні двору.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 видного повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції у Львівській області 14.05.2014 року вбачається, що ОСОБА_4 померл ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

16.11.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, а саме 2/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в с. Відродження, АДРЕСА_1, Жовківського району Львівської області внаслідок чого було відкрито спадкову справу № 581/2017, що пітверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49902993 від 16.11.2017 року.

Водночас, інший спадкоємець, а саме ОСОБА_7 звернувся 16.11.2017 року в Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області із заявами про те, що йому відомо про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 та після смерті ОСОБА_4. Зазначив, що строк для прийняття спадщини ним пропущено, в суд для продовження строку звертатися не буде, на спадщину за законом він не претендує та від оформлення її відмовляється.

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що позивачу ОСОБА_1 08.12.2017 року видано свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1, Жовківського району Львівської області, яка належала ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 року, на підставі свідоцтва про право власності виданого виконкомом Мокротинською сільської ради, Жовківського району Львівської області 31.01.1991 року, зареєстрованого в Червоноградському бюро технічної техінвентаризації 31.01.1991 року за № 9, після смерті якої ОСОБА_4 спадщину фактично прийняв, а юридично не оформив. У зв'язку із втратою оригіналу вищевказаного свідоцтва на власність видано дублікат 23.10.2017 року.

Щодо спадкування частки померлого ОСОБА_4 як члена двору Жовківською державною нотаріальною конторою Головного управління юстиції у Львівській області листом № 2518/01-16 від 08.12.2017 року відмовлено із-за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на частину житлового будинку із реєстрацією права власності на ОСОБА_4 та рекомендовано в судовому порядку визнати право власності.

Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 6 від 18.10.2017 року та № 4 від 11.08.2016 року вбачається, що батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

З наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є рідними братами.

Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 виданим Галицьким відділом РАЦС Львівського міського управління юстиції 26.11.2005 року стверджується, що ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 19.11.2005 року, внаслідок чого змінила своє прізвище на ОСОБА_6 на ОСОБА_10. Тобто дошлюбним прізвищем позивача було ОСОБА_6.

З копії свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_5 виданого Мокротинською сільською радою 24.06.1976 року вбачається, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_11.

Оскільки батько позивача ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_4, то позивач є племінницею останнього, а тому відповідно до ст. 1265 ЦК України позивач має право на спадкування належної їй частки в майні бувшого колгоспного типу двору, оскільки брат померлого, а її батько відмовився від спадкування після його смерті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З копій довідок виданих Мокротинською сільською радою Жовківського району Львівської області № 880, 882, 883 від 17.09.2017 року вбачається, що померлий ОСОБА_4, померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 року до дня смерті проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_2, заповіт від імені ОСОБА_4 ОСОБА_2 сільською радою Жовківського району Львівської області не посвідчувався, а позивач ОСОБА_1 проживала разом із ОСОБА_4 до дня його смерті в с. Відродження, АДРЕСА_1, Жовківського району Львівської області і вели спільне господарство.

А тому суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4.

З копії технічого паспорта, виготовленого Червоноградським бюро технічної інвентаризації вбачається що загальна площа будинку АДРЕСА_1 становить 57,6 кв.м, житлова 17.4 кв.м, допоміжна 40.2 кв.м з господарськими будівлями.

Судом враховано, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не була відкрита, проте її частка в будинку № АДРЕСА_1 оформлено на ім'я ОСОБА_1 після смерті сина померлої ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року після смерті якої син ОСОБА_4 спадщину фактично прийняв, а юридично не оформив.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об'єктом права приватної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Отже, позивач є спадкоємцем п'ятої черги за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, прийняла після його смерті спадщину, оскільки проживала разом із ним до дня його смерті, однак, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на частку житлового будинку, яка як встановлено в судому засіданні належала останньому як члену колгоспного двору. Крім того, судом береться до уваги, що позивач також була членом колгоспного типу двору № АДРЕСА_1 та до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні, а тому з врахуванням наведених обставин справи право позивача підлягає захисту в судому порядку і за нею слід визнати право власності на 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1, загальна площа якого 57,6 кв м, жилова 17,4 кв.м, допоміжна 40,2 кв з господарськими будівлями з яких 1/3 частина в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, 1/3 частина як члена бувшого колгоспного типу двору.

Керуючись ст. ст. 23, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. 258-259, 264-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_6 виданий Жовківським РВ ГУМВС України у Львівській області 18.05.2010 року) право власності на 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1, загальна площа якого 57,6 кв м, жилова 17,4 кв.м, допоміжна 40,2 кв з господарськими будівлями з яких 1/3 частина в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, 1/3 частина як члена бувшого колгоспного типу двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.