ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5955/17
провадження № 2/753/1559/18
У Х В А Л А

про забезпечення позову

"22" березня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Комаревцевої Л.В.

з секретарем Гаврилюк О.В.

за участі позивача ОСОБА_2

розглянувши в порядку загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні заяву заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.04.2017 відкрито провадження по справі.

Позивач надав до суду клопотання про забезпечення позову, в якому просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, зобов`язати ОСОБА_3 надати ОСОБА_2 доступ до квартири АДРЕСА_1 шляхом передачі ключів від неї, заборонити відпоідачу та будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо укладання договорів оренди, найму, тощо чи передання квартири у користування третім особам на інших підставах. Обставини викладені в клопотанні обгрунтовані тим, що відповідач може відчужити спірне нерухоме майно та отримує від його оренди значні кошти.

В судовому засіданні позивач підтримав подану ним заяву, пославшись на надані суду пояснення в судовому засіданні.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи позивача, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22.03.2018 встановлено, що ОСОБА_3 є власником нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено судам, що розглядаючи таку заяву суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Виходячи з предмету спору та суб'єктивного складу сторін, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, оскільки відносини, які виникли між сторонами спору, стосуються предмету позову, а тому за наявності наданих позивачем доказів є підстави допускати ймовірність спрямованих відповідачем дій на реалізацію наміру відчужити спірний об'єкт нерухомого майна, чим ускладнити чи зробити неможливим виконання прийнятого в майбутньому рішення суду, що зумовлює вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказане нерухоме майно яке належать Відповідачу.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає достатнім застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно яке належать Відповідачу, враховуючи їх співмірність з заявленими позовними вимогами, а в задоволенні решти вимог клопотання слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст.149-153, 157ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Накласти арешт та заборону на вчинення будь-яких дій щодо відчуження квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстораний за адресою: АДРЕСА_4

Відповідач: ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєсторана за адресою: АДРЕСА_4.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.

Ухвала є обов'язковою на всій території України та може бути пред'явлена до примусового виконання протягом 3 (трьох) років в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі розгляду заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи - протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали до Апеляційного суду міста Києва в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя: Комаревцева Л.В