Справа № 302/145/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

08.06.2018 смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Гайдур А. Ю

з участю: секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні райсуду справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, треті особи: ТзОВ «Логістіктранссервіс», Регіональний сервісний центр МВС у Львівській області, ОСОБА_6, Регіональний сервісний центр МВС у Закарпатській області, Головне управління Національної поліції у Львівській області, про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулася із позовом до суду про витребування від ОСОБА_5 майно, а саме автомобіля марки «ОСОБА_7 Віто» та передачі такого їй.

Заяву мотивувала та обґрунтовувала тим, що автомобіль належав їй на праві власності і цим автомобілем користувався її син ОСОБА_3

Даний автомобіль вибув з її правомірного володіння поза її волею у звязку із вчиненням злочину відносно неї, де автомобіль являється обєктом злочину.

Посилаючись на норми цивільного законодавства, практику та постанову Пленуму Верховного суду України, просила повернути у свою власність належний їй автомобіль, який вибув з її власності поза її волею, протиправно.

В судовому засіданні позивач та її представники вимоги позову підтримали.

Відповідач ОСОБА_5 позов заперечив зіславшись на те, що він придбав автомобіль у законний спосіб.

Допитані в якості свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 підтвердили, що автомобіль вибув з власності позивача поза його волею. Треті особи жодного разу в суд не зявилися, причини неявки суду не повідомляли.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, перевіривши матеріали в справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_2 була власником автомобіля марки «ОСОБА_7 Віто» д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, що підтверджується копією технічного паспорта САК 146059. Даним автомобілем користувався з її згоди її син ОСОБА_3.

У квітні - жовтні 2016 року ОСОБА_3 передав автомобіль своєму знайомому ОСОБА_8 у користування з метою продажу автомобіля та укладення відповідного договору купівлі-продажу.

У листопаді 2016 року ОСОБА_3А, поставив вимогу про повернення ОСОБА_8 йому автомобіля або укладення договору купівлі-продажу такого, однак ОСОБА_8 всіляко ухилявся від зустрічей з ОСОБА_3, вимогу про повернення автомобіля або коштів за нього не виконав.

24 серпня 2017 року позивач ОСОБА_2 подала заяву про кримінальне правопорушення щодо дій ОСОБА_8 до Залізничного ВП ГУНП у Львівській області і дана заява була внесена 25.08.2017 до ЄРДР під № 0003549 за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України (шахрайство), а ОСОБА_2 визнано потерпілою в даному провадженні.

В ході розслідування ОСОБА_2 стало відомо, що вона нібито 20 грудня 2016 року уклала з ТзОВ «Логістіктранссервіс» договір комісії № 29к/12-16, яким нібито надавала товариству дозвіл на вчинення від її імені правочину на продаж її автомобіля.

Насправді ніяких договорів з ТзОВ «Логістіктранссервіс» ОСОБА_2 не укладала, підписи не ставила ні на яких документах, що підтверджується висновком експерта НДЕКЦ № 6/633 від 12.12.2017 , що дає підстави для ствердження про підробку документів з боку осіб, яких встановлює орган досудового слідства.

Натомість 20 грудня 2016 року ТзОВ «Логістіктранссервіс» в особі директора ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_6 уклали договір купівлі продажу автомобіля «ОСОБА_7 Віто», який належав ОСОБА_2 і здійснили перереєстрацію такого у сервісному центрі № НОМЕР_3 у Львівській області.

06 лютого 2017 року ОСОБА_6 видав довіреність ОСОБА_5, якою наділив останнього всіма правами щодо автомобіля НОМЕР_4. 08 лютого 2017 року на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу ОСОБА_6 продано автомобіль ОСОБА_7 Віто» д.н.з. НОМЕР_5 відповідачу по справі ОСОБА_5 та здійснено перереєстрацію даного автомобіля в сервісному центрі МВС № 2142 в Закарпатській області.

У листопаді 2017 року після оголошення Залізничним ВП ГУНП у Львівській області розшуку автомобіля «ОСОБА_7 Віто» належного ОСОБА_2 та затримання цього автомомобіля працівниками прикордонної служби у Волинській області за постановою слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадження і за ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова накладено арешт на цей автомобіль .

Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном.

Згідно ст. 388 цього Кодексу встановлено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до п. 25 розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності на інших речових прав» передбачено, що до вибуття з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК) відносяться, зокрема, такі випадки, як вчинення правочину під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника власника з другою стороною, тобто у всіх випадках, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця).

Згідно з п. 26 тієї ж Постанови вбачається, що відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі.

Відповідно до Правової позиції ВСУ ( справа № 6-277цс16 від 18.01.2017 ) вбачається, що згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтею 390 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

З огляду на вищевстановлене суд приходить до переконання, що автомобіль «ОСОБА_7 Віто» вибув з володіння ОСОБА_2 поза її волею, чим порушено її право власника на цей автомобіль і це порушене право підлягає захисту в суді, позов є обгрунтовно доведеним і підлягає до задоволення.

Твердження і доводи відповідача суд до уваги не приймає і відхиляє такі, оскільки матеріалами справи спростовані в суді і не узгоджуються із нормами чинного цивільного законодавства та судовою практикою.

Позивач знімає вимоги щодо повернення судових витрат і таких немає.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Витребувати від ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, І.П.Н. НОМЕР_6 майно, а саме автомобіль марки «Mersedes Benz Vito номер кузова НОМЕР_2 та передати його ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, І.П.Н. НОМЕР_7.

Судових витрат немає.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом тридцяти днів, з дня вручення повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Дата складання повного судового рішення 14.06.2018 року.

Суддя: ОСОБА_10