АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року

м. Харків

Справа № 635/4659/17

Провадження № 22-ц/790/1105/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Коваленко І.П.,

суддів - Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря - Дмитренко А.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 листопада 2017 року (у складі судді Юдіна Є.О..), по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

установив:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 20.10.2016 року близько 06.15 години на проїзній частині в районі будинку № 20 по вул. Мереф'янське шосе м. Харкова водій автомобіля «BYD F3», державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2- здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на місці ДТП загинула. Право власності на автомобіль «BYD F3», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 27.01.2013 року. ОСОБА_3 являлась її матір'ю. Зазначені вище дані були внесені до ЄРДР за ч. 2 ст .286 КК України. ОСОБА_1 була визнана потерпілою. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2, що спричинили смерть ОСОБА_3 позивачу було заподіяно значну матеріальну шкоду, яка полягає, зокрема, понесених витратах на поховання ОСОБА_3 в розмірі 9207,41 грн. та оплату жалобних обідів, всього на суму 6528,38 грн. Всього завдано матеріальних збитків на суму 15735,79 грн.

Крім того, смертю ОСОБА_3 їй заподіяно значну моральну шкоду, яка полягає у втраті близької людини, моральних та фізичних стражданнях внаслідок цього, що призвело до порушення особистих життєвих та соціальних зв'язків, і змушує до здійснення додаткових зусиль по організації свого особистого життя. До смерті ОСОБА_3 вона проживала зі своїм сином та своєю матір'ю однією сім'єю. Матір допомагала фінансово, працюючи як пенсіонер та отримуючи пенсію. Рідні втратили матір та бабусю і ніхто не може її замінити. Її син ОСОБА_4 зазнав суттєвих психічних страждань. Ніщо не може повернути рідним колишню впевненість в подальшій безпеці та цілісності сім'ї. Внаслідок такого психологічного розладу сім'ї ОСОБА_4 завдано суттєвих психологічних страждань, що призвело до неможливості нормально, без страху, жити та спілкуватись з сусідами, близькими, оточуючими людьми. ОСОБА_2 не було вчинено жодних дій по хоча б частковій компенсації сім'ї загиблої ОСОБА_3, завданих моральних страждань чи відшкодування матеріальних витрат.

В зв'язку з цим просила суд стягнути з відповідача на її користь суму матеріальних збитків у розмірі 15735,79 грн. та суму за завдану моральну шкоду у розмірі 500000 грн.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 9110,41 грн. та моральну шкоди у розмірі 100000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1280 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення в частині часткового задоволення вимог про стягнення моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача моральну шкоду в повному обсязі у розмірі 500 000 грн.

В обґрунтування апеляційних вимог вказувала, що саме заявлена сума моральної шкоди - 500000 грн., є розумною та достатньою для відновлення справедливості, оскільки вона втратила близьку людину - матір, що завдало їй та її сину суттєвих психічних страждань.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що 20.10.2016 року близько 06.15 годині на проїзній частині в районі будинку № 20 по вул. Мереф'янське шосе м. Харкова водій автомобіля «BYD F3», державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на місці ДТП загинула.

Право власності на автомобіль «BYD FЗ», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 на момент подій зазначених вище, належав Відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 27.01.2013 року, що підтверджується довідкою регіонального сервісного центру в Харківській області за № 31/20-4659 від 26.10.2017 року.

ОСОБА_3 являлась матір'ю позивачу по справі ОСОБА_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_3 та Свідоцтвом про шлюб НОМЕР_4.

Зазначені вище дані були внесені до ЄРДР за ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується витягом з кримінального провадження №0001124 від 20.10.2016 року. ОСОБА_1 була визнана потерпілою.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазначала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Частиною 2 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна ; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до пунктів З, 9, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції України слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд обґрунтовано виходив з вимог ст..1187 ЦК України, а також враховуючи, що на даний час кримінальна справа не закінчена, правильно визначив розмір відшкодування моральної шкоди, враховуючи принцип розумності і справедливості, в сумі 100000 грн.

Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача не заперечував, що згідно експертного висновку, проведеного в межах розгляду кримінальної справи, в діях ОСОБА_2 порушень правил дорожнього руху України не вбачається.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 100000 грн.

При цьому колегія суддів вважає, що посилання суду першої інстанції на вимоги ст..1167 ЦПК України є безпідставними.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось і апеляційною інстанцією не переглядалось..

Керуючись статтями 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 березня 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко