АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року м. Харків

Справа № 643/831/17

Провадження № 22ц/790/1990/18

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1,

Відповідач: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 7 лютого 2018 року (постановлену під головуванням судді ОСОБА_5.),-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 7 лютого 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення доказів відмовлено.

В апеляційній ОСОБА_2 просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити його заяву про забезпечення доказів у повному обсязі, постановити окрему ухвалу на підставі ст. 320 ЦПК України та направити її до Вищої Ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України з метою проведення службової перевірки відносно судді ОСОБА_5., постановити окрему ухвалу на підставі ст. 320 ЦПК України та зобов'язати суддю ОСОБА_5. розглянути заяви про забезпечення доказів, які станом на 7 лютого 2018 року не розглянуті; постановити окрему ухвалу на підставі ст. 320 ЦПК .України та зобов'язати суддю ОСОБА_5. розглянути заяву від 13 лютого 2017 року, яка станом на 7 лютого2018 року проігнорована судом.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, такою, що постановлена внаслідок неповного з'ясування обставин, які мають значення для справи.

Суд повинен вживати передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, в тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості, про що було зазначено в його заявах, а саме, неможливість отримати інформацію самостійно. Проте судом не було вжито передбачених законом заходів, необхідних для з'ясування всіх обставин у справі.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відомості, які просить витребувати відповідач не стосуються предмету доказування.

З таким висновком суду, колегія суддів погоджується, з огляду на таке.

Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.116 ЦПК України, способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом..

За положеннями пункту 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» №5 від 12 червня 2009 року докази, які збираються або подаються сторонами (показання свідків, письмові чи речові докази), повинні стосуватися суті спору (предмета та підстави позову). Тому, вирішуючи, наприклад, питання про виклик свідків, в усіх випадках слід вимагати від сторін пояснення, які саме обставини можуть бути підтверджені ними (стаття 136 ЦПК ( 1618-15 )). Це ж стосується й вирішення питання про витребування інших доказів (письмових, речових). Докази, які не стосуються справи й предмета доказування (стаття 58 ЦПК ( 1618-15 )), або одержані з порушенням порядку, встановленого законом, або якими не можуть бути підтверджені певні обставини справи (стаття 59 ЦПК ( 1618-15 )), судом не повинні прийматися.

З матеріалів справи вбаається, що предметом заявленого позову ОСОБА_1 є стягнення додаткових витрат на дитину.

У клопотанні про забезпечення доказів, ОСОБА_2 просив суд витребувати відомості щодо місця прописки (реєстрації), місця проживання позивача.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В даному конкретному випадку, заявлені ОСОБА_2 вимоги у клопотанні про витребовування доказів не стосуються предмета доказування у справі, оскільки не можуть підтвердити чи спростувати обставини у вказаній справі.

Отже, відомості щодо позивача, які відповідач просив витребувати, виходять за межі позовних вимог та не стосуються предмета спору.

Суд першої інстанції надав оцінку заяві про забезпечення доказів, виклав в ухвалі мотиви з яких виходив, відмовляючи у задоволенні заяви і з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення доводів апеляційної скарги щодо ухвалення окремої ухвали відносно судді ОСОБА_5., оскільки при розгляді заяви ОСОБА_2 про забезпечення доказів не встановлено порушення суддею норм матеріального та процесуального права, які є підставою відповідно до ст. ст. 262, 385 ЦПК України для постановлення окремої ухвали.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 7 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, в силу ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

виготовлено 27 березня 2018 року