Справа № 713/528/18
Провадження №2/713/271/18
30.05.2018 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилипюка І.В., з участю секретаря Паучек Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Долішньошепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області до ОСОБА_2, про відшкодування шкоди, завданою незаконною порубкою дерев, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Берегометське лісомисливське господарство», -
УСТАНОВИВ:
Заступник керівника Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_1, звернувся в суд в інтересах держави в особі Долішньошепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, з позовом до ОСОБА_2, про відшкодування шкоди, завданою незаконною порубкою дерев, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Берегометське лісомисливське господарство».
У позові вказував, що прокуратурою перевірено інформацію ДП «Берегометське ЛМГ» щодо заподіяння шкоди, завданої незаконною порубкою дерев, матеріали справи про адміністративне правопорушення за фактом незаконної порубки ОСОБА_2 трьох дерев породи «Ялиця» в кварталі 36 виділ 11 Лопушнянського лісництва, кубомасою 6,01 куб.м, що на території Долішньошепітської сільської ради.
13.11.2017 року майстром лісу ДП «Берегометське ЛМГ» відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення №000007 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65 КУпАП. За результатами розгляду протоколу №000007, постановою №000007 від 27.11.2017 року ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 85,00 грн. 29.11.2017 року.
Згідно квитанції №0.0.915785683.1 ПАТ «Приватбанк» від 14.12.2017 року ОСОБА_2 сплачено штраф у розмірі 85,00 грн.
Таким чином, встановлено факт протиправної поведінки відповідача, його вини, шкоди, внаслідок порушення природоохоронного законодавства, а також причинно- наслідкового зв'язку між діями та завданою шкодою.
Відповідно до листа ДП «Берегометське ЛМГ» №148 від 27.02.2018 року квартал 36 виділ 11 Лопушнянського лісництва знаходиться в адміністративних межах Долішньошепітської сільської ради. Тому кошти за шкоду, завдану протиправними діями ОСОБА_2 повинні зараховуватись на рахунок Долішньошепітської сільської ради з подальшим розподілом у відповідних пропорціях між обласним та Державним бюджетами.
Долішньошепітська сільська рада листом від 01.03.2018 року за №109/02-10 повідомила прокуратуру про заходи спрямовані на стягнення шкоди, завданої незаконною порубкою дерев ОСОБА_2, в тому числі в судовому порядку, не вживались.
Крім цього сільська рада, посилаючись на відсутність коштів на сплату судового збору та, як наслідок, можливості вжити заходи щодо стягнення шкоди просила звернутися в її інтересах до суду прокуратуру, що свідчить про бездіяльність сільської ради, як органу, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Прокурор Харабара Л.І. у судове засідання не зявився, належно повідомлений про час та місце розгляду справи, в адресованій заяві прокурор Бойко О.В. просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримує. Щодо заочного рішення не заперечує.
У судове засідання представник Долішньошепітської сільської ради не зявився, належно повідомлений про час та місце розгляду справи, в адресованій суду заяві сільський голова просив справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримує повністю.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання в порядку ч.7 та ч.8 ст.128 ЦПК України (судова повістка була надіслана поштою рекомендованим листом із повідомленням в с. Лекечі, тобто за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, яка повернулася з відміткою «за відмовою адресата від одержання», проставленою 18.05.2018 року). Також ОСОБА_2 був повідомлений у порядку ч.11 ст.128 КК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини своєї неявки суду не повідомив та не подав у встановлений судом строк відзив на позов.
У судове засідання представник третьої особи Державне підприємство «Берегометське лісомисливське господарство» ОСОБА_3 не з'явився, в адресованому суду клопотанні просив справу розглядати без їх участі, позов підтримує.
Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов прокурора в інтересах держави в особі Долішньошепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області підлягає задоволенню в повному обємі з таких підстав.
Судом установлено, що 13.11.2017 року майстром лісу Лопушнянського лісництва ДП «Берегометське ЛМГ» ОСОБА_4, в присутності ОСОБА_5, помічника лісничого ОСОБА_6, майстра лісу ОСОБА_7 складено протокол про адміністративне правопорушення №000007, а саме про те, що 08.11.2017 року, о 13.00 год. ОСОБА_2 вчинив незаконну рубку трьох дерев породи «Ялиця» в Лопушнянському лісництві квартал №36, виділ №11, ліквідною кубомасою 6,01 куб.м, що підтверджується його копією.
ОСОБА_2 від підпису протоколу про адміністративне правопорушення відмовився, що засвідчено підписами помічника лісничого ОСОБА_6, майстра лісу ОСОБА_7, та підтверджується копією акту про відмову від підписання протоколу про адміністративне правопорушення від 13.11.2017 року, складеного та підписаного майстром лісу ОСОБА_4, помічником лісничого ОСОБА_6 та майстром лісу ОСОБА_7
Згідно відомості заміру пнів самовільно зрубаних дерев у кварталі 36, виділ 11 Лопушнянського лісництва ДП «Берегометське ЛМГ» породи «Ялиця» становить 45 см, 54 см, 54 см. Середній діаметр 45 см, 54 см, 54 см.
Згідно відомості переводу пнів самовільно зрубаних дерев у кварталі 36, виділ 11 Лопушнянського лісництва ДП «Берегометське ЛМГ» на висоту 1,3 м становить 45 см 36 см, 54 см 44 см, 54 см 44 см.
27.11.2017 року ОСОБА_2 на розгляд адміністративних матеріалів не з'явився.
Постановою лісничого ДП «Берегометське ЛМГ» ОСОБА_8 №000007 від 27.11.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 85,00 грн.
Копію постанови 29.11.2017 року надіслано ОСОБА_2
14.12.2017 року ОСОБА_2 сплачено штраф у розмірі 85,00 грн., що підтверджується копією квитанції №0.0.915785683.1 від 14.12.2017 року.
Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов №811 та довідки №3167 від 05.12.2017 року, складених Долішньошепітською сільською радою - ОСОБА_2 зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, розлучений, проживає з батьком ОСОБА_9 інвалідом ІІІ групи.
Листом №109/02-10 від 01.03.2018 року Долішньошепітська сільська рада повідомила прокуратуру про заходи спрямовані на стягнення шкоди, завданої незаконною порубкою дерев ОСОБА_2, в тому числі в судовому порядку, не вживались у звязку з відсутністю коштів на сплату судового збору. Просила звернутися в її інтересах до суду з позовом до ОСОБА_2
Наведене стало підставою для звернення прокуррора ОСОБА_1 з позовом в інтересах держави в особі Долішньошепітської сільської ради.
Стаття 7 ЛК України передбачає, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб'єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.
Відповідно до ст.17 ЛК України у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.
Таким чином, ДП «Берегометське лісомисливське господарство» є постійним лісокористувачем лісового фонду, де вчинено правопорушення у вигляді незаконної вирубки дерев.
Відповідно до ст.19 ЛК України на постійних лісокористувачів покладено обов'язки із забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень; дотримання правил і норм використання лісових ресурсів; ведення лісового господарства на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснення використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.
Статтею 67 ЛК України передбачено, що у порядку спеціального використання можуть здійснюватися такі види використання лісових ресурсів як заготівля деревини.
У ст.69 ЛК України вказано, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток.
Відповідно до вимог ст.ст.105, 107 ЛК України порушення лісового законодавства у виді незаконного вирубування та пошкодження дерев і чагарників тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
За ч.1 ст.68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч.4 ст.68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Згідно з ч.1 ст.69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Частиною 2 ст.40 ЗУ «Про рослинний світ» передбачено, що відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об'єктів рослинного світу.
Врегульовані вищевказаними нормами наслідки порушення вимог природоохоронного (в т.ч. лісового) законодавства у вигляді обов'язку винної особи відшкодувати заподіяні збитки відповідають загальним положенням Цивільного кодексу України, які визначають поняття та порядок відшкодування збитків.
Статтею 22 ЦК України встановлено загальні правила відшкодування збитків та передбачено, зокрема, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
У даному випадку спірні правовідносини щодо відшкодування збитків, заподіяних порушенням лісового законодавства, кваліфікуються як відносини із відшкодування позадоговірної шкоди.
Статтею 1166 ЦК України встановлено загальні підстави відшкодування шкоди у позадоговірних (деліктних) зобов'язаннях та передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Позадоговірна (деліктна) відповідальність, яка є видом цивільно-правової відповідальності, настає при існуванні складу правопорушення, що включає такі елементи, як: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.
Таким чином, цивільне законодавство у деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності протиправності його поведінки, завданої шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою, а також його вини у завданні шкоди позивачу.
Відповідно до вимог ст.47 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», п.7 ч.3 ст.29 та п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України грошові стягнення за шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються до спецфондів Державного, обласних та місцевих (сільського! селищного, міського) бюджетів за місцем скоєння правопорушення.
При цьому, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду; заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, а до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя 70 відсотків.
Для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, республіканський Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища, які утворюються за рахунок, зокрема, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.
Кошти місцевих, республіканського Автономної Республіки Крим і Державного фондів охорони навколишнього природного середовища можуть, використовуватись тільки для цільового фінансування природоохоронних та ресурсозберігаючих заходів, в тому числі наукових досліджень з цих питань, ведення державного кадастру територій та об'єктів природно-заповідного фонду, а також заходів для зниження впливу забруднення навколишнього природного середовища на здоров'я населення.
Квартал №36, виділ №12 Лопушнянського лісництва, де проводилась самовільна рубка дерев, знаходиться на території Долішньошепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області, що підтверджується копією плану місця вчинення лісопорушення у вказаного кварталу, а тому на її рахунок і слід проводити стягнення.
Тобто судом установлено наявність шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, протиправну поведінку відповідача, який вчинив самовільну рубку лісових насаджень, причинний звязок між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою відповідача, а також вину відповідача, який діяв умисно.
Належних та допустимих доказів протилежного відповідачем суду не надано.
Аналізуючи надані позивачем та безпосередньо досліджені судом докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора Харабари Л.І. в інтересах держави в особі Долішньошепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області обґрунтовані та підлягають до задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача понесених ними судових витрат у сумі 1762,00 грн. відповідно до ст.141 ЦПК України.
На підставі викладеного, ст.ст.7, 17, 19, 67, 69, 105, 107 ЛК України, ст.ст.47, 68, 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.40 ЗУ «Про рослинний світ», ст.ст.22, 1166, 1190 ЦК України, п.7 ч.3 ст.29 та п.4 ч.2 ст.69-1 БК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 128, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 354 України, Суд,-
УХВАЛИВ:
Позов заступника керівника Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_1 в інтересах держави в особі Долішньошепітської сільської ради Вижницького району Чернівецької області - задовольнити.
Складання повного тексту рішення відкладено на строк десять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Вижницький районний суд до Апеляційного суду Чернівецької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: І. В. Пилип'юк