Справа № 265/3762/18
Провадження № 4-с/265/10/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В. В.,

за участю секретаря Себко Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,

за участю сторін:

представника Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя - ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

До Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2

В обґрунтування своєї скарги заявник посилався на ті обставини, що повідомленням старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2М, повернуто виконавчий документ №263/11118/17 виданий 20 березня 2018 року, без прийняття до виконання, у звязку з відсутністю дати народження боржника та РНОКПП. Зазначене рішення державного виконавця вважає не законним, оскільки державний виконавець відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» має право звертатися до всіх державних органів та інших організацій для отримання необхідних даних про боржника. Державний виконавець не прийняв будь яких мір щодо встановлення особи боржника та виніс повідомлення про повернення виконавчого листа без прийняття до виконання. Просить суд поновити строк для звернення зі скаргою до суду, оскільки повідомлення державного виконавця від 5 квітня 2018 року він отримав тільки 18 квітня 2018 року. Просить визнати незаконним зазначене повідомлення та зобовязати державного виконавця скасувати повідомлення від 5 квітня 2018 року та прийняти виконавчий лист до виконання.

Старший державний виконавець Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя - ОСОБА_2М в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, надав суду свої письмові заперечення, які підтримав в судовому засіданні та в яких посилається на вимоги ч.1,4 ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року зі змінами та доповненнями, відповідно до якої, під час реєстрації виконавчих документів виконавчого провадження в автоматизованій системі виконавчого провадження, повинна бути внесена інформація прізвище, імя по батькові, число місяць, рік народження, ідентифікаційний код особи боржника. Без внесення відповідних відомостей Автоматизована система не реєструє виконавчий документ і блокує функцію відкриття виконавчого провадження, а тому отримати постанову про відкриття виконавчого провадження без дати народження боржника технічно не можливо. Підтвердити або спростувати порушення строку звернення до суду зі скаргою не може. Вважає за можливе отримання 18 квітня 2018 року ОСОБА_1 повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 5 квітня 2018 року Просить суд відмовити у задоволенні скарги.

Суд, зясувавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.9 ч.2 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є обов'язковість судового рішення.

Відповідно до ч.1ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно вимог ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"..

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Судом встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду міста Маріуполя перебувала цивільна справа № 263/11118/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми боргу.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 3 листопада 2017 року, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 2 вересня 2016 року у розмірі 66 550,00 гривень, відсотки за користування позикою в розмірі 74 536 гривень, інфляційне збільшення суми позики в розмірі 2661,00 гривень, що утворилися станом на 2 листопада 2017 року а всього на суму 142 747 ,00 гривень.

На підставі рішення суду від 3 листопада 2017 року по справі № 263/11119/17 Жовтневим районним судом міста Маріуполя 20 березня 2018 року, було видано виконавчий лист № 263/11119/17 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 суми заборгованості.

4 квітня 2018 року Лівобережним відділом ДВС міста Маріуполя, було прийнято заяву ОСОБА_1 від 3 квітня 2018 року про відкриття виконавчого провадження відповідно до виконавчого листа виданого 20 березня 2018 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя. ( а.с.10)

Повідомленням старшого державного виконавця Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя № 56112519/14 від 5 квітня 2018 року, про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання у звязку з відсутністю дати народження боржника та РНОКПП на підставі п.6 ч.4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» ( а.с.9)

Згідно ст.. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частиною першою ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 § 1 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обовязків та, водночас, передбачає виконання судових рішень.

Зокрема, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 43).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013 за конституційним зверненням акціонерної компанії «Харківобленерго» щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що обовязкове виконання судових рішень є складовою права на справедливий судовий захист.

Підстави для відмови у відкритті провадження у справі передбачені ст. 26 Закону, зокрема пункт 6 частини 1 цієї статті передбачає, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону .

Частина 1 статті 18 Закону містить вимоги до виконавчого документа, у якому, зокрема, має бути зазначено і дата народження та індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Пунктом третім частини третьої статті 11 Закону визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера та дати народження боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження (висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14 та постанові Верховного Суду України від 21.05.2014 року в справі № 6-45цс14).

Постановою Пленуму Верховного спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у пункті 18 роз'яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Враховуючи наведене, суд дослідивши докази по справі у їх сукупності, прийшов до переконання, що скарга в частині визнання повідомлення старшого державного виконавця від 5 квітня 2018 року не законним та скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання, зобовязання державного виконавця розглянути питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 263/11118/17 - підлягає задоволенню, оскільки у суду відсутні відомості про те, що державним виконавцем вчинено всі дії та використано всі надані йому Законом України «Про виконавче провадження» повноваження щодо належного виконання виконавчого листа.

На підставі ст. ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст.ст. 12,13, 76,81, 263, 264, 265, 268, 273, 447 - 451ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області - задовольнити.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_2 при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання № 56112519/14 від 5 квітня 2018 року.

Повідомлення старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання № 56112519/14 від 5 квітня 2018 року - скасувати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі протягом пятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст ухвали було складено та підписано 7 червня 2018 року.

Суддя :