№ 336/5233/17
провадження № 2/336/1379/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Пегушиної М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" до ОСОБА_1 (представник - ОСОБА_2) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" 12.09.2017 р. звернулось до суду з вищевказаним позовом.

Посилаючись на ст..ст.16, 212, 525, 526, 527, 530, 611, 625, 651, 1049 ЦК України та умови кредитного договору № ICKGMCUL.81950.003 від 15.01.2013 р., за позовом ПАТ «ВБР» просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 28 441,51 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 13.03.2018 р. було скасовано заочне рішення від 21.11.2017 р. та справу призначено до розгляду на 12.04.2018 р.

12.04.2018 р. розгляд справи було відкладено на 21.05.2018 р. для виклику представника позивача на підставі ч.5 ст.223 ЦПК України.

21.05.2018 р. у судовому розгляді була оголошена перева до 13.06.2018 р. на підставі ч.1 ст.240, п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України.

У судове засідання представник позивача не з'явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в заяві про перегляд заочного рішення (а.с.77-79) та заявив клопотання про застосування до правовідносин, що виникли між сторонами строку позовної давності (а.с.105-106).

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, заслухавши пояснення представника відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" підлягають частковому задоволенню.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст.ст. 526, 611, 623, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 15.01.2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № IСКGMCUI.81950.003 (а.с.21-22).

Відповідно до п.п. 2.2-2.9 кредитного договору Банк зобов'язується протягом 60 днів з моменту укладення цього договору встановити кредитний ліміт у розмірі 2 000 грн. на рахунок № НОМЕР_2. Банк нараховує відсотки в розмірі 36 % річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Нарахування відсотків здійснюється щоденно, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з розрахунку: рік - триста шістдесят днів, місяць - рівний календарній кількості днів. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Щомісячний мінімальний платіж складає 10 % від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість, що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк, вважається простроченою. У рамках кредитного договору Банк встановлює поновлювальний пільговий період кредитування. Пільговий період складає 30 днів по кожній платіжній операції. Пільговий період поширюється на всі операції по картці. Процентна ставка під час пільгового періоду кредитування складає 0,0001 % річних. При непогашенні заборгованості за кредитом у повному обсязі по закінченню пільгового періоду відсотки за користування кредитом нараховуються і сплачуються згідно з п. 2.3 та 2.5 кредитного договору.

За положеннями п.п. 3.1, 3.2 кредитного договору кредит надавався з лімітом, зазначеним у п. 2.2 на споживчі цілі. Кредитний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє протягом 3-х років, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань за кредитним договором.

Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, у період обслуговування кредитного договору (п. 3.4 кредитного договору).

Банк свої зобов'язання виконав, встановивши кредитний ліміт у розмірі 2 000,00 грн. на рахунок № НОМЕР_2, але відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, борг за кредитним договором станом на 06.09.2017 р. становить 28 441,51 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 3 457,83 грн., прострочена заборгованість за процентами - 6854,99 грн., заборгованість за штрафами та/або пенею - 18128,69 грн. (а.с.6-20).

22.07.2015 року позивач направив позичальнику повідомлення за вих. № 11/294 з вимогою виконати свої зобов'язання за кредитним договором (а.с.26), однак, дана вимога відповідачем залишена без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що неналежне виконання позичальником зобов'язань за договором підтверджене належними та допустимими доказами, та виходячи із встановлених ст. 526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання і передбаченого ст. 629 ЦК України принципу обов'язковості договору, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором.

Разом з тим, ч.3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Відповідно ч.3 ст.551 ЦК України, з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.12 ЦПК щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Такого висновку дійшов ВСУ в постанові від 3 вересня 2014 року №6-100цс14.

Відповідно до ст. 22, ст. 623 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Доказів завдання збитків позивачу суду не надано.

Отже, на думку суду, нарахована заборгованість та штрафами та/або пенею підлягає зменшенню до розміру, що не перевищує 50% від суми заборгованості за кредитом та процентами, тобто до 5156,41 грн. ((3457,83 грн. + 6854,99 грн./2)

Щодо заяви представника відповідача про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Так, у відповідності до п.3.2 кредитного договору, кредитний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє протягом 3 років, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. У разі закінчення терміну дії кредитного договору, при відсутності письмової заяви позичальника про розірвання кредитного договору та простроченої заборгованості по кредиту, договір вважається продовженим на той самий строк.

У разі закінчення терміну дії картки, за умови дотримання позичальником умов цього договору, карта пере випускається банком на новий строк.

Кредитний договір № ICKGMCUL.81950.003 був укладений сторонами 15.01.2013 р., та згідно п.3.2 діяв до 15.01.2016 р. З заявою про розірвання договору в цей період відповідач не звертався.

Позивач звернувся до суду з даним позовом 12.09.2017 р., тобто в межах трирічного строку позовної давності, а тому суд вважає, що строк для звернення до суду не пропущений.

Твердження представника відповідача про те, що договір між сторонами є неукладеним суд вважає неприйнятими, оскільки, відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Кредитний договір № ICKGMCUL.81950.003 від 15.01.2013 р укладений між сторонами у письмовій формі та підписаний сторонами, а відтак є укладеним.

П.5.3.1 кредитного договору спростовує доводи представника відповідача щодо відсутності у банку підстав для збільшення відсоткової ставки в односторонньому порядку.

Згідно ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

З наведених вище підстав, суд задовольняє частково позов, пред'явлений ПАТ "ВБР".

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" (м.Київ, вул.Чорновола В'ячеслава, 25, ) заборгованість за кредитним договором № ICKGMCUL.81950.003 від 15.01.2013 р. в сумі 15 469 грн. 23 коп. (прострочена заборгованість за кредитом - 3457,83 грн.; прострочена заборгованість по процентам - 6854,99 грн.; пеня та штрафи - 5156,41 грн.).

В задоволенні решти частини вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" судовий збір в сумі 1600 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Дмитрюк