АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи № 667/766/16-ц Головуючий в І інстанції Хайдарова І.О. Номер провадження 22ц - 791/83/18 Доповідач Бугрик В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області в складі:

Головуючого Бугрика В.В.

Суддів: Базіль Л.В.,

Семиженка Г.В.,

Секретаря Рябченко А.А.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Хайдарової І.О. від 12 грудня 2017 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Корабельної районної ради у м. Херсоні про визнання права особистої власності та виділ частки із спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом в якому просила суд визнати за нею право особистої приватної власності на 62/100 частини квартири АДРЕСА_1; визнати за нею право власності на 1/2 частини у спільному майні подружжя, що складає 19/100 частин квартири АДРЕСА_1. В обґрунтування позову зазначила, що 07.03.2008 року уклала шлюб з ОСОБА_5 Від даного шлюбу в них народились діти - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. У 2003 році, до укладення шлюбу зі ОСОБА_5 нею було придбано квартиру АДРЕСА_2. Вказана квартира належала позивачу на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 14.11.2003 року. Після укладення шлюбу зі ОСОБА_5 та народження дітей, вони з її чоловіком потребували поліпшення житлових умов, адже однокімнатна квартира позивача не могла забезпечити комфортне проживання її з чоловіком та двох малолітніх дітей. У зв'язку з цим позивач та її чоловік вирішили поліпшити їхні житлові умови. 23.05.2012 року був укладений договір купівлі- продажу, відповідно до якого ОСОБА_3 продала належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_3, за 128 000 грн., 28 тис. грн. позивач та її чоловік мали особистих заощаджень, а тому для купівлі квартири, їм не вистачало 52 тис. грн. 24.05.2012 року чоловік позивача уклав з ПАТ «Універсал банк» кредитний договір відповідно до умов якого банк надав йому грошові кошти в сумі 52 000 грн., а останній зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитними коштами. Строк кредитування по 10.05.2027 року. 24.05.2012 року в якості забезпечення ОСОБА_5 (чоловіком позивача) зобов'язань за вказаним вище кредитним договором між позивачем та ПАТ «Універсал банк» було укладено договір поруки, відповідно до умов якого позивач поручилася перед банком за виконання її чоловіком усіх його зобов'язань за кредитним договором. 24.05.2012 року ОСОБА_3 та її чоловік придбали квартиру АДРЕСА_4 за 208 000 грн., того ж дня між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_5 (чоловік позивача) було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого, останній передав і іпотеку квартиру АДРЕСА_2 для забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором. Тобто, позивач та її чоловіком було придбано квартиру за 208 000 грн., з яких: 52 000 грн. було отримано в кредит; 128 000 грн. були особистими коштами позивача (за продаж за один день до цього особистої квартири позивача; 28 000 грн. було спільними коштами подружжя. Кредит ОСОБА_5, разом зі позивачем сплатив у 2014 році, жодних зобов'язань перед банком у позивача та її чоловіка не було. ІНФОРМАЦІЯ_3 року чоловік позивача ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі з квартири АДРЕСА_2. Спадкоємцями після померлого ОСОБА_5 є позивач, як його дружина, його діти та батьки - відповідачі по справі. Позивач вважає що їй має належати 81/100 частин квартири АДРЕСА_2, а на решту частини квартири має відкриватися спадщина, в зв'язку з чим і звернулась до суду для захисту своїх прав та визнання за нею права особистої власності та виділ частки із спільного частково майна.

Рішенням суду позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на 62/100 частин квартири АДРЕСА_2. Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частини у спільному майні подружжя, що складає 19/100 частин квартири АДРЕСА_2. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати, а саме судовий збір у сумі 1856,60 грн. у рівних частинах по 928,30 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції не дослідив жодних доказів щодо обґрунтованості позову, оскільки позивачем не надано жодного письмового доказу внесення особистих коштів, порушив права малолітньої дитини та неповнолітньої дитини зменшивши їх частки власності у спадковому майні.

ОСОБА_3 подала заперечення на апеляційну скаргу в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначила, що у суді першої інстанції нею було доведено обставини придбання частини квартири за особисті кошти, а посилання апелянта на порушення прав дітей та пенсіонерів вважає необґрунтованим.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 07.03.2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 07.03.2008 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_8, про що складено відповідний актовий запис №81. Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 03.07.2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області ІНФОРМАЦІЯ_1 року у ОСОБА_5 та ОСОБА_3 народилась дочка - ОСОБА_6. Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 23.05.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні 25.05.2012 року у ОСОБА_5 та ОСОБА_3 народився син - ОСОБА_7.

Згідно копії договору купівлі-продажу, що міститься в матеріалах справи, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Бєгей В.О. 23.05.2012 року ОСОБА_3 продала ОСОБА_10 належну їй на праві особистої приватної власності однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Продаж даної квартири вчинено за 128 тис. гривень, які продавець ОСОБА_3 отримала повністю. 24.05.2012 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу, даний договір посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_12, згідно умов даного договору ОСОБА_11 передала у власність ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_2. Продаж даної квартири вчинено за 208 тис. гривень. В даному договорі зазначено, що дружина покупця ОСОБА_3 надала згоду на укладення цього договору. 24.05.2012 року ОСОБА_5 уклав з ПАТ «Універсал банк» кредитний договір № HL15586 відповідно до умов якого банк надав йому грошові кошти в сумі 52 000 грн., а останній зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитними коштами. Строк кредитування по 10.05.2027 року. 24.05.2012 року в якості забезпечення ОСОБА_5 зобов'язань за вказаним вище кредитним договором між позивачем та ПАТ «Універсал банк» було укладено договір поруки №HL15586, відповідно до умов якого позивач поручилася перед банком за виконання її чоловіком усіх його зобов'язань за кредитним договором. 24.05.2012 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_5 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_13 відповідно до умов якого, останній передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_2 для забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором. Право власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації 24.05.2012 року.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого 04.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя. Зазначена позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 07.09.2016 року у справі № 6-801цс16 та в постанові від 07.12.2016 року у справі № 6-1568цс16, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.

Заперечення апелянта стосовно того, що внаслідок визнання за ОСОБА_3 права особистої власності на частину квартири було порушено права власності дітей, внаслідок зменшення їх часток, апеляційний суд відхиляє, та зазначає, що діти є власниками часток спадщини які входять у спадкову масу у відповідності до закону. Оскільки до спадкової маси померлого ОСОБА_5 належить лише 19/100 частин спірної квартири то відповідно до ст. 1261 ЦК саме зазначена частка за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заперечення, щодо не дослідження судом доказів обґрунтованості позову, відсутності письмових доказів внесення особистих коштів ОСОБА_3 у вартість придбання оспорюваної квартири, а також не надання судом належної оцінки даної обставини, колегія відхиляє. Технічний запис судового засідання, та зміст судового рішення суду першої інстанції надано оцінку доказам у справі. Судом доведено належними та допустимими доказами, що позивач внесла особисті кошти, отримані від продажу квартири за договором купівлі-продажу, при придбанні квартири, яка є предметом спору, та її право особистої приватної власності складає на 62/100 частин оспорюваної квартири. Також судом встановлено, що спірну квартиру подружжя за життя спадкодавця придбало у шлюбі, а тому 38/100 частин спірної квартири є спільно нажитим майном за час перебування у шлюбі.

Висновок служби у справах дітей Корабельного району у м. Херсоні у судовому засіданні висловила представник ОСОБА_14, яка зазначила, що з рішенням суду першої інстанції погоджується, а порушення прав дітей на майно у даному випадку не вбачає.

Колегія погоджується з висновками міського суду, оскільки суд, з'ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову в частині визначеного об'єму майна позивачки. Вказані висновки відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли, і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 13 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення не встановлено. Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 грудня 2017 року по даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, який є днем складення повного судового рішення і може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови шляхом подання скарги до Верховного суду.

Головуючий (підпис) В.В. Бугрик

Судді (підпис) Л.В. Базіль

(підпис) Г.В. Семиженко

З оригіналом згідно:

Копія постанови оформлена 26 березня 2018 року

Постанова набрала законної сили 22 березня 2018 року

Суддя В.В. Бугрик

Секретар судового засідання А.А. Рябченко