Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2018 Справа №607/23269/18

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря судового засідання Осів І.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1860,00 грн. щомісячно з відповідною подальшою індексацією цієї суми згідно закону, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 13 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач участі у вихованні дитини не бере, коштів на її утримання не надає.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. З позовними вимогами ОСОБА_1 про стягнення аліментів в сумі 1860 грн. згідний.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, ознайомившись із письмовою заявою відповідача про визнання позову, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2006 року, який розірвано на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 березня 2011 року (справа №2-1995/11).

Від даного шлюбу у сторін є неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ИД №055898 від 04 вересня 2007 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Довідкою Дочірнього підприємства 2 ЖЕК 13 ЖБК №700 від 06 листопада 2018 року підтверджено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матірю ОСОБА_1 в м. Тернопіль по вул. Лесі Українки, 8/70.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону(ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України).

Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не бере належної участі у вихованні спільного сина сторін ОСОБА_4, матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча є працездатним та за своїм станом здоров'я, матеріальним становищем, може виконувати батьківські обов'язки по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Доказів на підтвердження протилежного суду не надано та в судовому засіданні таких не здобуто.

З листа Обслуговуючого кооперативу «ДОБРОБУД-ОБОЛОНЬ» №641 від 19 листопада 2018 року, який адресовано представнику позивача адвокату ОСОБА_2, вбачається, що ОСОБА_3 сплатив вказаному кооперативу за договорами спільної діяльності у будівництві житла №22-03/81 від 22 березня 2016 року, №22-03/ CVII від 22 березня 2016 року: 494440 грн. за квартиру №81 загальною площею 48,5 кв.м., що розташована в будинку 18В по вул. Білогірській в м. Тернополі; 10800 грн. за нежитлове приміщення комору CVII, загальною площею 3,6 кв.м., 494440 грн. за квартиру №81 загальною площею 48,5 кв.м., що розташована в будинку 18В по вул. Білогірській в м. Тернополі. Вказане нерухоме майно зареєстроване за відповідачем, що вбачається з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеку, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 11 листопада 2018 року.

Відтак, визначаючи розмір аліментів, який на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, враховує визнання відповідачем позовних вимог повністю, вважає, що слід задовольнити позов ОСОБА_1 та стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1860,00 грн. щомісячно, починаючи з 13 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментіву межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

В силу ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 76, 81, 141, 263-265, 279 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180-182, 184 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1860 (одна тисяча вісімсот шістдесят) грн. щомісячно, починаючи з 13 листопада 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: ОСОБА_3,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Повний текст судового рішення складено 30 листопада 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_5