Провадження №2-о/369/166/18
УХВАЛА

про повернення заяви

13.06.2018 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Державний нотаріус Вишневої міської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1, заінтересована особа: Державний нотаріус Вишневої міської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.

19.12.2017 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відмовлено у відкритті провадження у справі, оскільки з матеріалів заяви вбачався спір про право. Однак заявник не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою звернулася з апеляційною скаргою до Апеляційного суду Київської області.

26.04.2018 року постановою Апеляційного суду Київської області скасовано ухвалу Києво-Святошинсього районного суду Київської області від 19.12.2017 року та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

17.05.2018 року, суд, дослідивши матеріали цивільної справи № 369/14097/17 постановив ухвалу про залишення заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Державний нотаріус Вишневої міської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин без руху. Заявником було порушено вимоги. ст.175, 177 ЦПК України, в звязку з чим йому надано десять днів з моменту отримання ухвали для виправлення недоліків.

У відповідності до ст.. 294, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно 258 ЦПК України судові рішення викладаються у таких формах: ухвали; рішення; постанови, судові накази.

Згідно ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

На даний час вимоги ухвали судді від 17.05.2018 року заявником не виконані, однак як вбачається із матеріалів справи 31.05.2018 року, заявник отримав копію ухвали про залишення заяви без руху, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення.

Суддя акцентує увагу заявника на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «ОСОБА_3 де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, сама сторонам розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Будучи ініціатором даної заяви, заявник провадженням у справі не цікавиться.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, до цього часу ухвала судді не виконана, недоліки заяви не усунуті. Ця обставина є перешкодою для вирішення питання про відкриття провадження в справі та вирішення судом по суті.

Оскільки, заявником відповідно до ухвали судді не виконано всі вимоги, які є передумовою відкриття провадження у справі, то заява вважається неподаною і має бути повернута заявнику.

Згідно з нормою ч.3 ст.185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст.175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ст.18, 185, 258, 261, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Державний нотаріус Вишневої міської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин - вважати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили у прядку встановленому ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

Суддя А.Я.Волчко