АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/999/17 Номер провадження 22-ц/786/487/18Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 27 липня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2017 року позивач ОСОБА_4 звернулась до суду із вказаним позовом та просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається в Інституті економіки, управління та інформаційних технологій денної форми навчання Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» у розмірі ? частки з усіх видів заробітку до досягнення нею 23 років.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 27 липня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 22.02.2017 року по день закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення донькою 23 років.

Вирішено питання судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави суму судового збору в розмірі 640 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми за один місяць допущено до негайного виконання.

З вказаним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_2 та в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, нез`ясування обставин, що мають значення по справі, просить змінити рішення суду та ухвалити нове про стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) або 2500 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.03.2017 року і до досягнення донькою 23-річного віку.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено та визнано сторонами, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками повнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка навчається в Інституті економіки, управління та інформаційних технологій денної форми навчання Вищого навчального закладу Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі», термін закінчення навчання - 30 червня 2020 року.

Відповідно до п. 5.2 Договору про надання освітньої послуги № 40 від 12 серпня 2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та Вищим навчальним закладом Укоопспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі», загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання становить 34800 грн. або 8700 грн. за один навчальний рік.

Позивач ОСОБА_3 працює в ТОВ «КУР'ЄР Т» на посаді менеджер (управитель) з логістики та отримує заробітну плату в розмірі 1700 грн. на місяць, що підтверджується довідкою про доходи від 17.01.2017 року.

Як вбачається з довідки КП «ЖЕО № 2» № 1004 від 25.01.2017 року ОСОБА_5 з 23 червня 2008 року зареєстрована та проживає разом з матір'ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2 проживає у АДРЕСА_2, був допитаний судом в порядку виконання судового доручення згідно Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що повнолітня дочка сторін у зв'язку з навчанням потребує допомоги з боку батьків й відповідач може таку допомогу надавати, що відповідачем по справі не спростовано.

Проте, при визначенні розміру аліментів суд не врахував усіх обставин справи, норм права, які регулюють спірні правовідносини, що є підставою для зміни оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 32 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України, статті 13 СК України є частиною національного сімейного законодавства України, по справах про стягнення аліментів з повнолітніх дітей застосовується законодавство Договірної Сторони, на території якої має місце проживання особа, яка претендує на отримання аліментів.

Таким чином, судом першої інстанції вірно застосовано до спірних правовідносин статтю 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якою встановлено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина до досягнення ними двадцяти трьох років, якщо вони продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги з боку батьків, за умови, що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Отже, обов'язок по утриманню повнолітньої дочки сторін, яка у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, покладається на обох батьків.

За змістом статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: 1) стану здоров'я та матеріального становища дочки, сина; 2) стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; 3) наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інших обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїм дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Присуджуючи до стягнення з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), суд першої інстанції не взяв до уваги обов'язок позивача надавати утримання повнолітній дочці на не застосував наведені норми матеріального права.

Судом першої інстанції також не було з'ясовано обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів, зокрема, наявність у відповідача непрацездатної дружини, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2, виданим відділом ЗАГС адміністрації Октябрського району м. Гродно 18 лютого 2011 року на підставі актового запису № 83, пенсійним посвідченням дружини відповідача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та непрацездатної матері, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_1, виданим Волмяйською сільською радою Дзержинського району Мінської області 06 липня 1971 року на підставі актового закису № 12, та пенсійним посвідченням матері відповідача ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5.

За вказаних обставин розмір стягуваних аліментів підлягає зміні зі зменшенням присудженої частки від доходу відповідача з 1/4 до 1/8 частки.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що призначаючи аліменти на повнолітню дочку сторін, суд першої інстанції помилково застосував положення частини другої статті 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка згідно статті 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання не застосовується, тому відповідне посилання на мінімальний розмір аліментів підлягає виключенню з резолютивної частини судового рішення.

Колегія суддів не враховує доводи апеляційної скарги відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., оскільки відповідно до статті 184 СК України розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом лише за заявою одержувача, проте позивач таких вимог по справі не заявляла, а просила про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходів) відповідача.

Відповідно до статті 201, частини 1 статті 191 СК України аліменти на на повнолітніх дочку, сина присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому доводи апеляційної скарги відповідача про стягнення аліментів з 30.03.2017 року не грунтуються на законі та задоволенню не підлягають.

Одночасно, за результатами розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання про стягнення судового збору, несплаченого відповідачем за подання апеляційної скарги на рішення суду, стягнувши з ОСОБА_2 в дохід держави Україна 704 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 27 липня 2017 року - змінити.

Зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/4 частки до 1/8 частки усіх видів заробітку (доходу).

Виключити з абзацу другого резолютивної частини рішення Київського районного суду м. Полтави від 27 липня 2017 року речення «але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

В іншій частині рішення Київського районного суду м. Полтави від 27 липня 2017 року залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави Україна несплачений при подачі апеляційної скарги судовий збір в сумі 704 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/ О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області С.Б. Бутенко