Дата документу 28.11.2018 Справа № 320/4840/17
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №320/4840/17 Головуючий у 1 інстанції Бахаєв І.М.
Провадження № 22-ц/807/189/18 Суддя-доповідач Воробйова І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі:

головуючого Воробйової І.А.,

суддів: Бєлки В.Ю.

Онищенка Е.А.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 березня 2018 року у складі судді Бахаєва І.М. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_5, про стягнення аліментів на повнолітню дитину,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_5, про стягнення аліментів на повнолітню дитину.

В позові зазначала, що 22.08.1998 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було розірвано у 2008 році. Від шлюбу з відповідачем вони мають доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 2002р. з відповідача було стягнуто аліменти на утримання їхньої неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку та до досягнення донькою повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_3 доньці виповнилося 18 років і вона є курсантом (студенткою) 1 курсу, денного відділення Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ 4 рівня акредитації за державним замовленням, з календарним терміном навчання по червень 2020. Розмір доходів доньки становить - 245,00 грн. на місяць (стипендія). Вона не має змоги працювати, адже навчається на денному відділенні, таким чином на сьогодні вона потребує додаткової матеріальної допомоги, адже не має достатніх власних доходів. Відповідач добровільно не надає доньці ніякої матеріальної допомоги.

Просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь їхньої повнолітньої доньки, що продовжує навчання - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів з дня подання позову до закінчення терміну навчання - червня 2020 року.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 березня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання, у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягувати з 07.07.2017 до завершення ОСОБА_5 навчання, тобто до 01 червня 2020 р.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. на користь держави.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_5, що підтверджується копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, батьком вказано відповідача по справі./а.с.5/

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є курсантом (студенткою) 1 курсу, денного відділення Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ 4 рівня акредитації за державним замовленням, з календарним терміном навчання по червень 2020р., що підтверджується довідкою № 2458 від 23.03.2017./а.с.6/

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ що батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.

Розмір доходів доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за період січень 2016р. - грудень 2016р. становить - 245,00 грн. на місяць./а.с.7/

Судом встановлено, що 30.03.2015 рішенням Мелітопольського суду Запорізької області №320/4809/16-ц, з відповідача ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 19.02.2015 до досягнення дитиною повноліття./а.с.30/

28.09.2016 рішенням Мелітопольського суду Запорізької області №320/4809/16-ц, з відповідача ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання непрацездатної матері ОСОБА_8 та непрацездатного батька ОСОБА_9 у розмірі по 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 28.07.2016 і до зміни матеріального та сімейного стану сторін./а.с.31/

Відповідач - ОСОБА_3 працює в ТОВ «СК Гарант-Агро» з 23.02.2016. На даний момент займає посаду водія. Дохід за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 складає 38137,02грн./а.с.72/

Згідно розрахунку заборгованості від 24.06.2016, наданого Василівським районним ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області, станом на 30.04.2016 включно, загальна сума заборгованості зі сплати ОСОБА_3 аліментів на утримання непрацездатної матері ОСОБА_8 та непрацездатного батька ОСОБА_9 складає 26679,31грн./а.с.74/

Згідно довідки про доходи ОСОБА_10, за період з 01.07.2017 по 31.12.2017 ОСОБА_3 на утримання дитини - ОСОБА_7, 2008р.н., сплачено аліменти у розмірі 3600,00грн./а.с.75/

Згідно розрахунку заборгованості від 02.03.2018, наданого Мелітопольським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області, загальна сума заборгованості зі сплати ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_5, 09.04.1999р.н., складає 32388,81грн. В рахунок заборгованості 09.06.2017 сплачено 650,00грн. З урахуванням сплачений в добровільному порядку - 8950,00грн., заборгованість станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 (на момент досягнення дитиною повноліття) всього складає 23438,81грн./а.с.82/

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що ОСОБА_5 потребує матеріальної допомоги з боку батька, оскільки є студенткою денної форми навчання та доходів не має. ОСОБА_3 офіційно працевлаштований та має постійний дохід, не має будь-яких захворювань, інші обставини, які б свідчили про неспроможність відповідача утримувати свою повнолітню доньку на період її навчання відсутні.

Дослідивши та оцінивши надані суду докази в їх сукупності, проаналізувавши спірні правовідносини, враховуючи матеріальне становище повнолітньої доньки, матеріальне становище відповідача, наявність у нього іншої неповнолітньої дитини, а також необхідності несення витрат на наймання житла та його утримання, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягувати з 07.07.2017 до завершення ОСОБА_5 навчання, тобто до 01 червня 2020 р.

Судом з дотриманням вимог ст. ст. 89, 263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 березня 2018 рокуу цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30 листопада 2018 року.

Головуючий

Судді: