Справа № 165/2736/17
Провадження № 2/165/165/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

30 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання її такою, що стратила право користування житловим приміщенням - житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

На обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що проживає та є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1. 25 грудня 2015 року, на прохання відповідача, яка була знайомою його дружини, у вищезазначеному будинку він зареєстрував її постійне місце проживання. З часу реєстрації ОСОБА_3 у будинку не проживає, її речей чи особистого майна у ньому також не має. Жодних перешкод у користуванні спірним майном відповідачу ніхто не чинив. У зв'язку з реєстрацію в житлі ОСОБА_3 він позбавлений можливості розпоряджатися належним майном на власний розсуд. Просить суд постановити рішення, яким визнати, що відповідач ОСОБА_3 втратила право користування будинком з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, як така, що більше року не проживає без поважних причин у спірному житлі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали, просила його задоволити з вищенаведених підстав, не заперечили щодо заочного розгляду справи.

У судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом опублікування судового виклику на офіційному сайті судової влади (а.с. 34).

Суд, у відповідності до ст.280, ст.281 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, кожен зокрема показали, що проживають по сусідству з позивачем і добре знайомі із сім'єю ОСОБА_5. У будинку за адресою: АДРЕСА_1, ні ОСОБА_3, ні належного їй майна ні разу не бачили.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, покази свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_7, дослідивши письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Конституцією України, положеннями ст.316, ст.317, ст.319, ст.321 ЦК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який передбачає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.16, ст.386, ст.391 ЦК України, а об'єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира (ст. 379, ст.382 ЦК України).

Права власника житла визначені у ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 червня 2017 року (а.с.11) та свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 березня 1989 року (а.с.9), належить житловий будинком з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

У вищевказаному житлі зареєстроване постійне місце проживання відповідача ОСОБА_3 (а.с.5-7).

Згідно акту, складеного 20 жовтня 2017 року комісією у складі начальника ремонтної дільниці ЖЕК-3 Зінчука П.В., начальника Шевчук С.С. (а.с.4) у житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, відповідач ОСОБА_3 з 25 грудня 2015 року не проживає.

Жодних доказів про те, що відповідач з поважних причин не проживає в спірному житлі у судовому засіданні не здобуто, однак встановлено, що перешкод у користуванні будинком ОСОБА_3 ніхто не чинив.

Враховуючи вищевикладені норми закону, з огляду на те, що позивачем доведено правомірність своїх вимог, суд приходить до висновку про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування спірним житлом, оскільки вона понад рік не проживає у спірному житлі та ним не користується.

Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь позивача 640 грн. судового збору, сплаченого останнім при подачі позову до суду, що підтверджується документально (а.с.1).

Керуючись ст.12, ст.81, ст.137, ст.141, ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.280, ст.281, ст.282 ЦПК України, на підставі ст.383, ст.391, ст.405 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, серія та номер папорта невідомі, зареєстроване місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_1, такою, що втратила право користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, серія та номер папорта невідомі, зареєстроване місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_1, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1, 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк