Провадження № 2/235/1002/18
Справа № 235/1670/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м.Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Філь О.Є.

за участю секретяр судового засідання ОСОБА_1

позивач ОСОБА_2, представники позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, представник відповідача ОСОБА_5 міськрайонного відділу державної виконавчої служби (не з»явились)

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 міськрайонного відділу державної виконавчої служби, про захист права власності та зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 10.04.2018 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 міськрайонного відділу державної виконавчої служби, про захист права власності та зняття арешту з майна, вказавши на підтвердження своїх вимог, що він є власником автомобіля марки DAEWOO MATIZ, 2011 року випуску, шасі (кузов) XWB4A11CDBA582446, XWB4A11CDBA582446, реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК №559672, виданого та зареєстрованого 27.03.2012 року РЕВ м. Красноармійська УДАІ ГУМВС України в Донецькій області.

Право користування та розпорядження належить ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2, на підставі довіреності від 14 вересня 2017 року №2234, виданою приватним нотаріусом ОСОБА_5 міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_7, який в свою чергу передав право користування та розпорядження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою Донецька область, м. Волноваха, вул. Донецька, буд. 201, на підставі довіреності від 18 вересня 2017 року № 878, виданою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8

20 лютого 2018 року у нотаріуса при отриманні витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, стало відомо, що на транспортний засіб марки DAEWOO MATIZ, 2011 року випуску, шасі (кузов) XWB4A11CDBA582446, XWB4A11CDBA582446, реєстраційний номер НОМЕР_1 накладено обтяження, а саме, арешт рухомого майна на підставі постанови Відповідача про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №41942322 від 16.12.2015 року, заступником начальника відділу ДВС ОСОБА_9, в/л № 1/227/10/2013 виданий 24.01.2014 року КМРС.

28 лютого 2018 року адвокат ОСОБА_3 звернулась з запитом №540 від 28.02.2018 року до Відповідача про надання інформації чи є на виконанні в ОСОБА_5 міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Донецькій області виконавчі провадження відносно ОСОБА_2. Відповідач надав відповідь № 14-18/1681 від 02.03.2018 року і якому повідомив, що виконавчі документи де ОСОБА_2 виступав би стороною у виконавчому провадженні, перевіркою журналів вхідної кореспонденції, книг обліку виконавчих документів, переданих державним виконавцям за період 2014-2017 роки та даних АСВП (ЄДРВП)

на виконання до ОСОБА_5 міськрайонного відділу ДВС, станом на 02.02.2018 року не предявлялися та не перебувають.

Як вбачається з постанови Відповідача про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданою ОСОБА_5 відділом ДВС від 16.12.2015 року №41942322, боржником являється ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3. ОСОБА_2, не має ніякого відношення до вказаного виконавчого провадження, а арешт було накладено на майно його сина ОСОБА_10, але РНОКПП вказаний Позивача. Позивач вважає, що виникла помилка оскільки даний автомобіль належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК №559672, виданого та зареєстрованого 27.03.2012 року РЕВ м. Красноармійська УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, а не ОСОБА_10.

Таким чином, Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження № ВП 41942322 від 16.12.2015 року ніякого відношення до позивача не має, а накладений арешт, є безпідставним.

На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує його право власності на вільне користування та розпорядження майном.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представники позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не з"явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Вимоги позивача підтримують.

Представник відповідача ОСОБА_5 міськрайонного відділу державної виконавчої служби у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вимоги позивача обгрунтовані і підлягають задоволенню за наступними підставами.

Суд встановив, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САК №559672, виданого та зареєстрованого 27.03.2012 року РЕВ м. Красноармійська УДАІ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_2 є власником автомобіля марки DAEWOO MATIZ, 2011 року випуску, шасі (кузов) XWB4A11CDBA582446, XWB4A11CDBA582446, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.11).

Відповідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, вбачається, що на транспортний засіб марки DAEWOO MATIZ, 2011 року випуску, шасі (кузов) XWB4A11CDBA582446, XWB4A11CDBA582446, реєстраційний номер НОМЕР_1 накладено обтяження, а саме, арешт рухомого майна на підставі постанови Відповідача про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 41942322 від 16.12.2015 року, заступником начальника відділу ДВС ОСОБА_9, в/л № 1/227/10/2013 виданий 24.01.2014 року КМРС (а.с.10).

Відповідно листа ОСОБА_5 міськрайонного відділу державної виконавчої служби № 14-18/1681 від 02.03.2018 року виконавчі документи де ОСОБА_2 виступав би стороною у виконавчому провадженні, перевіркою журналів вхідної кореспонденції, книг обліку виконавчих документів, переданих державним виконавцям за період 2014-2017 роки та даних АСВП (ЄДРВП) на виконання до ОСОБА_5 міськрайонного відділу ДВС, станом на 02.02.2018 року не предявлялися та не перебувають (а.с.13).

В зв»язку з тим, що позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити, він просить суд захистити його право власності на автомобіль та скасувати арешт транспортного засобу.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, в тому числі у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5. ст.59 «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_11 законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладенного, керуючись ст. 316, 317, 319 Цивільного кодекс України, ст. 59,60 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 4, 13, 19, 81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Захистити право власності ОСОБА_2 на автомобіль марки DAEWOO MATIZ, 2011 року випуску, шасі (кузов) XWB4A11CDBA582446, XWB4A11CDBA582446, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Скасувати арешт транспортного засобу марки DAEWOO MATIZ, 2011 року випуску, шасі (кузов) XWB4A11CDBA582446, XWB4A11CDBA582446, реєстраційний номер НОМЕР_1, накладений постановою ОСОБА_5 міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Донецькій області № 41942322 від 16.12.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Виключити з Єдиного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про арешт транспортного засобу марки DAEWOO MATIZ, 2011 року випуску, шасі (кузов) XWB4A11CDBA582446, XWB4A11CDBA582446, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, місце реєстрації: Донецька область, м.Покровськ, м-н «Лазурний», 67-б/9.

Відповідач: ОСОБА_5 міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34941051, місцезнаходження Донецька область, м.Покровськ, вул.. С.Бовкуна, 7.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, повністю або частково безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення 06 червня 2018 року.

Суддя О.Є.Філь