Справа № 444/1448/17
Провадження № 2/444/75/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Будзан Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортьної пригоди,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортьної пригоди, мотивуючи свої позовні вимоги тим, ОСОБА_2, 10.05.2016 року о 00 год.30 хв. на автодорозі Львів-Рава-РуськаМ-90 (61 км) керуючи автомобілем марки «Фіат Скудо» н.з. НОМЕР_5, будучи неуважним, недотримуючись безпечної дистанції та перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольсваген Пассат» н.з. НОМЕР_4, внаслідок чого завдав транспортним засобом механічних пошкоджень.

Згідно постанови Жовківського районного суду Львівської області від 24.02.2015 року у справі № 444/1113/16-Мельника Р.А. визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зазначає, що відповідно до листа СК «ПЗУ Україна» від 22.07.2016р. № 4665-31 позивачу нараховано страхове відшкодування в розмірі 19363,38 грн. Разом із згаданим вище листом Позивачу також було надіслано копію звіту № PZU /1298/16 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням КТЗ. Дійсна ринкова вартість автомобіля на момент ДТП становить 21952,66 грн.

Крім цього зазначає, що Позивач являється власником даного транспортного засобу на іноземній реєстрації, що стверджується технічним паспортом на автомобіль. Враховую те, що автомобіль Позивача знаходиться на іноземній реєстрації, та останній не може у становлений законом строк вивезти його за межі митної території України через пошкодження яких зазнав автомобіль в ДТП у нього через дану пригоду виникли ряд невирішених питань з Львівською митницею. Вивезення автомобіля за межі митної території України та його подальша утилізація потребувала консультацій у спеціалістів з митної справи на України та Польщі.

Вказує, що відразу після настання ДТП Позивач повідомив митні органи про те, що мала місце ДТП і що останній не має можливості вивести пошкоджений ТЗ за межі митної території України. Листом Львівської митниці № 7860/10/13-70-18-02/40 Позивача зобов»язано вжити вичерпних заходів щодо доставки ввезеного транспортного засобу в пункт пропуску через державний кордон України для його вивезення за межі митної території України.

У зв»язку з розглядом справи в суді до дати ухвалення рішення по суті справи Позивач не мав можливості вивести пошкоджений автомобіль за межі митної території України та надати суду документи про вивіз автомобіля за кордон та витрати пов»язані з цим. Хоча Позивачем було подано суду рахунок перевізника який би міг вивести автомобіль, що становило 7000,00 грн.

Крім цього вказує, що 18.03.2017 р. Позивач вивіз автомобіль марки «Фольксваген Пассат» н.з. НОМЕР_4, за межі митної території України. Оскільки, автомобіль був не на ходу, був пошкоджений внаслідок ДТП, то Позивач був змушений скористатися послугами перевізника ОСОБА_5 За користування послугами перевізника Позивач поніс витрати в сумі 7260,00 грн., що стверджується товарним чеком.

Наголошує, що додатковим доказом того, що Позивач дійсно вивіз даний транспортний засіб за межі митної території України є протокол про порушення митних правил № 0851/209060000/17 від 18.03.2017р. Вивезення автомобіля за межі митної території України та його подальша утилізація в республіці Польща передбачена законодавством і є обов»язковою. Просить позов задоволити.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача щодо позову заперечив та пояснив, що Позивач отримав від страхової компанії страхове відшкодування, що становить різницю між дійсною ринковою вартістю транспортного засобу та вартістю придатних залишків крім того, Відповідач сплатив Позивачу кошти в сумі 7558,19 грн. згідно рішення Жовківського районного суду Львівської області від 05.01.2017р. у справі № 444/2126/16-ц. про що Позивач склав розписку. На думку Відповідача спірні правовідносини, що виникли між Позивачем та Відповідачем таким чином Позивач покрив усі наявні збитки.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з»ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, відповідно до якого Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

У відповідності до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 10.05.2016 року о 00 год.30 хв. на автодорозі Львів-Рава-Руська М-90 (61 км) керуючи автомобілем марки «Фіат Скудо» н.з. НОМЕР_5, будучи неуважним, недотримуючись безпечної дистанції та перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген Пассат» н.з. НОМЕР_4, внаслідок чого завдав транспортним засобом механічних пошкоджень.

Згідно постанови Жовківського районного суду Львівської області від 24.02.2015 року у справі № 444/1113/16-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 29.06.2016 року сплатив штраф в сумі 340.00 грн. згідно квитанції № 70 від 29.06.2016 р.

З копії паспорта транспортного засобу вбачається, що власником автомобіль марки «Фольксваген Пассат» н.з. НОМЕР_4 є ОСОБА_1.

Відповідно до листа СК «ПЗУ Україна» від 22.07.2016р. № 4665-31 Позивачу нараховано страхове відшкодування в розмірі 19363,38 грн. Разом із згаданим вище листом позивачу також було надіслано копію звіту № PZU/1298/16 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням КТЗ. Дійсна ринкова вартість автомобіля на момент ДТП становить 21952,66 грн.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 05.01.2017 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 позовні вимоги задоволено частково та стягнено матеріальну шкоду, яка включала в себе витрати на лікування та різницю у ринкової вартості ТЗ і витрат на проведення експертизи.

Окрім цього з матеріалів справи, вбачається, що за користування послугами перевізника Позивач поніс витрати в сумі 7260,00 грн., що стверджується товарним чеком від 18.03.2017р. Твердження Відповідача про те, що він відшкодував усі витрати Позивачу за даним ДТП спростовується, зокрема матеріалами цивільної справи № 444/2126,16-ц, оскільки, витрати на транспортування транспортного засобу не були предметом розгляду даної цивільної справи.

Додатковим доказом того, що Позивач дійсно вивіз даний транспортний засіб за межі митної території України є протокол про порушення митних правил № 0851/209060000/17 від 18.03.2017 р.

Вивезення автомобіля за межі митної території України та його подальша утилізація в республіці Польща передбачена законодавством і є обов»язковою.

Відповідно до ст. 30 З.У. «Про обов»язкове страхування цивільної - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом ( рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт до дорожньо транспортної пригоди.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями. Діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов»язана з використанням, зберігання або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогнебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В Постанові від 20.01.2016 року по справі №6-2808цс15 Верховний суд України, зробив правовий висновок, відповідно до якого «право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути обмежено або припинено наявністю у останнього Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тобто винуватець Дорожньо-транспортної пригоди, в подальшому несе повну матеріальну відповідальність за шкоду завдану потерпілому, своїми неправомірними діями.

В Постанові від 20.01.2016 року по справі №6-2808цс15 Верховний суд України, зробив правовий висновок, відповідно до якого «право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути обмежено або припинено наявністю у останнього Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тобто винуватець Дорожньо-транспортної пригоди, в подальшому несе повну матеріальну відповідальність за шкоду завдану потерпілому, своїми неправомірними діями.

За таких обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними і підлягають до задоволення.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави до задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає АДРЕСА_2, ІПН - НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає АДРЕСА_1, НОМЕР_2, ІПН - НОМЕР_3 - 7260 грн. матеріальної шкоди завданої, внаслідок дорожньо-транспортьної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає АДРЕСА_2, ІПН - НОМЕР_1 в користь держави 640 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя Мікула В. Є.