Справа №491/137/18
13 червня 2018 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого Желяскова О. О.
за участю секретаря - Соловйова К.В.
розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач звернулася до суду із уточненою позовною заявою в якій зазначає, що з жовтня 2005 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем по справі, а з 23 жовтня 2006 року перебуває в шлюбі з відповідачем по справі, який зареєстрований Марянівською сільською радою Ширяївського району Одеської області, актовий запис №2. Від указаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні.
Сімейне життя не склалось, у серпні 2008 року відповідач залишив сімю, коли вона перебувала на четвертому місяці вагітності, тож можна вважати, що з цього часу їх шлюбні відносини припинилися. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Зазначає, що з часом дізналася про те, що у відповідача є інша сімя, в якій є спільна дитина.
Позивач вказує, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому при вказаних обставинах вона прийняла рішення про його розірвання. Вказане рішення є остаточним, примирення між ними неможливе, шлюб носить виключно формальний характер. При таких обставинах позивач вважає, що подальше збереження сімї неможливе і недоцільне.
В судове засідання на розгляд справи позивач не зявилася, однак надала на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої справу просить розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.10,46).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання на розгляд справи не з?явився, причину своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що відповідає вимогам ст.128,130 ЦПК України, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду (а.с.36,40,43,45).
Згідно п.1 та п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Враховуючи те, що сторони по справі в судове засідання не з'явилися, а розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.
Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Взявши до уваги заяву позивача, неявку відповідача, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, тоді суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження та під час розірвання шлюбу.
Аналогічні положення містить і Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року). Так, відповідно до ст.12 зазначеної Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім'ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Крім того, ст.5 Протоколу №7 зазначеної конвенції встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Із матеріалів справи видно, що позивач ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2, який зареєстрований 28 жовтня 2006 року Марянівською сільською радою Ширяївського району Одеської області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від указаного шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7-8).
Приймаючи до уваги, що збереження сімї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них, оскільки в сімї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сімї та спільне проживання, кроків до примирення не роблять, наявність двох неповнолітніх дітей, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати.
Вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд керується вимогами ст.141 ЦПК України, тому вважає за необхідне стягнути їх з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 12, 13, 19, 76, 81, 128, 133, 141, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4, Російської Федерації та зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт серії КМ №172252, виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 02 вересня 2003 року, ідентифікаційний номер - відсутній, та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «Тран»), ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_8, паспорт серії СМ №931108, виданий Ширяївським РВ ГУМВС України в Одеській області 08 квітня 2007 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований 28 жовтня 2006 року Марянівською сільською радою Ширяївського району Одеської області, актовий запис №2 - розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Камбур».
Визначити місце проживання дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з матірю ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 704 гривні 80 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: ОСОБА_6
Рішення суду набуло законної сили „___ ____________ 20__ року.