У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Стефанишин М.М., ознайомившись із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут», заборгованості за спожитий природний газ, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вище зазначеною заявою.

Згідно з ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, а саме формування та ведення реєстру територіальної громади відповідно до закону.

Згідно з відповіді, яка надійшла з ГУДМС України в Закарпатській області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 - знятий з реєстрації у звязку зі смертю.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких предявлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Враховуючи вищенаведене, оскільки наявні обставини, передбачені ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 160, 165, 353-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут», заборгованості за спожитий природний газ - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2