Справа № 405/59/16-ц
Провадження № 2/405/11/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого - судді Іванової Л.А.

при секретарі - Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький цивільну справу № 405/59/16-ц за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до відповідача ПАТ «ПУМБ», в якому (позові) просить визнати недійсним кредитний договір № 5831392 від 08.11.2008 року, укладений між закритим акціонерним товариством «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_1

Ухвалою від 12.01.2016 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та справа призначена до судового розгляду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, суд продовжив розгляд даної справи за правилами Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

До початку розгляду справи по суті представником позивачаОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 до суду подано клопотання від 25.05.2018 року, зареєстроване в суді 31.05.2018 року за вх. № 13833, в якому останній, посилаючись на ст. 257 ЦПК України, просив залишити без розгляду позовну заяву його довірителя ОСОБА_1 до ПАТ «ПУМБ» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору.

Зваживши доводи, викладені в клопотанні представника позивача про залишення позовної заяви без розгляду та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «ПУМБ» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, - слід залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ч. 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з положеннями ч. 1 - ч. 4 ст.64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. Підстави і порядок припинення представництва за довіреністю визначаються Цивільним кодексом України. Про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви.

При розгляді поданої представником позивача заяви про залишення позову без розгляду, суд бере до уваги те, що позивачем ОСОБА_1 у виданій представнику довіреності не застережені обмеження представника щодо подачі до суду заяви про залишення позову без розгляду, та про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю позивач ОСОБА_1 суду не повідомляла.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв'язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, або у звязку з вільним волевиявленням особи, яка звернулася до суду, з вимогою припинити розгляд її позову. Звернення із заявою про залишення заяви без розгляду робить неможливим вирішення спору, навіть якщо на цьому наполягає відповідач.

За таких обставин, враховуючи, що до початку розгляду по суті справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ПУМБ» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору представником позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 подано клопотання про залишення вищевказаного позову без розгляду, та таке право позивача, яке може бути реалізовано й через представника, на дану процесуальну дію прямо передбачено цивільним процесуальним законодавством, при цьому, клопотання представника позивача не суперечить законодавству, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, зокрема, відповідача, клопотання представника позивача, подане в інтересах позивача, слід задовольнити, залишивши поданий позивачем позов без розгляду.

Разом з тим, з метою недопущення порушення права позивача на судовий захист, шляхом звернення до суду з даним позовом та його судовий розгляд, останній слід розяснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що позивачем ОСОБА_1було сплачено судовий збір у розмірі 551,20 грн. (квитанція № 0.0.486018807.1 від 06.01.2016 року) при зверненні до суду із позовом про захист прав споживачів.

При цьому, реалізацію споживачем права на судовий захист, складовою якого є наявність пільг щодо сплати судового збору, регулює стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Водночас норма статті 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору. Однак, сама по собі відсутність такої категорії осіб у встановленому в зазначеній нормі переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може означати, що споживачі такої пільги не мають, оскільки вона встановлена спеціальним Законом, який гарантує реалізацію та захист їх прав.

Така позиція суду щодо пільг при сплаті судового збору при зверненні до суду з позовами про захист прав споживачів узгоджується з п. 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати», у якому зазначено: оскільки ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, ст. 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Такої ж позиції дотримується Виший спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, як суд касаційної інстанції у своїй практиці щодо звільнення споживачів від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (ухвали ВССУ від 26.04.2017 року (провадження № 6-30030св16), від 29.03.2017 року (провадження № 6-24156св16), від 19.10.2016 року (провадження № 6-18695св16), від 21.09.2016 року (провадження № 6-15256св16)).

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За викладених вище обставин, приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом про захист прав споживачів, будучи звільненою від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», сплатила судовий збір в розмірі 551,20 грн. (квитанція № 0.0.486018807.1 від 06.01.2016 року), суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплаченого судового збору у розмірі 551,20 грн.

Керуючись п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 257, ст. ст. 258, 260, 261, 353 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», Законом України «Про захист прав споживачів», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору, - залишити без розгляду.

Розяснити позивачу ОСОБА_1, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з Державного бюджету судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп., сплачений відповідно до квитанції № 0.0.486018807.1 від 06.01.2016 року (банк отримувача -ГУ ДКСУ у Кіровоградській області; отримувач - УК у м. Кіровогр./м. Кіровоград/22030001/Ленінський районний суд м. Кіровограда; р/р отримувача - 0004; код отримувача - 38037409: МФО отримувача - 823016; призначення платежу - Судовий збір *;101;; Судовий збір. за позовом ОСОБА_1 / цивільна справа, Ленінський районний суд м. Кіровограда).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена через Ленінський районний суд м. Кіровограда до апеляційного суду Кіровоградської області протягом пятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга буде подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова