Справа № 307/2835/17
Провадження № 2/307/293/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Чопик В.В., при секретарі Олексій Я.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів цивільну справу за позовом Тячівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області до ОСОБА_3 про стягнення суми виплаченої пенсії.

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просить суд стягнути з відповідачки на користь Тячівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області суму надмірно виплаченої пенсії у розмірі 55758.39 грн.. В обґрунтування даного позову зазначив, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , менш. АДРЕСА_1 , звернувся до управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області 03.12.2014 року із заявою про призначення пенсії за віком, із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та надав, зокрема, слідуючі документи: трудову книжку, тимчасове посвідчення взамін військового квитка, довідку про проходження військової служби № 2154 від 03.12.2014 р., посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та копію архівної довідки № 24/19076 від 04.11.1993 р.
Протоколом № 2481 від 08.12.2014 року ОСОБА_3 призначено пенсію за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Пре статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильське катастрофи".
Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачено, що учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження 1987 році не менше 14 календарних днів, мають право на пенсію із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - на 8 років, а які працювали від 10 до 14 днів - на 5 років.
Відповідно до ст. 15 Закону підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Документи, які надаються при призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону, визначені Порядком подання та оформлення документів для призначень (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонд України від 25.11.2005 р. № 22-1.
Відповідно до абз.6 п.5 ч.2.1 розділу II зазначеного Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 9 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архіви установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Згідно ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" - органи,що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Беручи до уваги, що довідки управління хімічних військ Прикарпатського військового округу видавалися з помилками, то на даний час достовірність даних, зазначених в цих довідках, повторно підтверджується довідками Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, який є, на сьогоднішній день, зберігачем документів окремих військових частин.
У відповідності до ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення» управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі 04.12.2014 р. управління звернулося до Галузевого державного архіву Міністерства оборе » України з проханням підтвердити факт участі в ліквідації наслідків аварії Чорнобильській АЕС ОСОБА_3 у складі в/ч НОМЕР_1 , однак відповіді від архіву управлінням не отримано.
07.02.2017 року управління повторно звернулося до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України з проханням підтвердити факт участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_4 у складі в/ч НОМЕР_1 .
В архівній довідці Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 179/1/1971 від 23.02.2017 р., що надійшла до управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі, зазначено що підтвердити факт участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_3 у складі військової частини НОМЕР_1 за періоди з 26.11.1986 р. по 17.01.1987 р. немає можливості, так як в перевірених документах в/ч НОМЕР_1 за вищевказаний період ОСОБА_3 - не відображений.
Отже, архівна довідка управління хімічних військ Прикарпатського військового округу від 04.11.1993 р. за № 24/190762 - не відповідає дійсності, є недостовірною та містять завідомо неправдиві відомості.
Протоколом № 23 від 22.03.2017 року ОСОБА_3 припинено виплату пенсії за віком на пільгових умовах призначену відповідно до ст.. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» , оскільки в первинних підтверджуючих документах в/ч НОМЕР_1 відсутні дані про період перебування на території радіоактивного забруднення.
Відповідно до рішення управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області № 138 сума переплати становить 55 758.39 грн., яка утворилася за період з 01.12.2014 року по 31.03.2017 р.
Відповідно до ст. 50 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішення територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Таким чином, переплата у сумі 55 758,39 грн підлягає до відшкодування. Ненадходження вказаної суми до бюджету Пенсійного фонду перешкоджає виконанню одного з основних завдань Фонду - забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для повного та своєчасного фінансування виплати пенсій.
Відповідно до ст. 19. Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року №988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року № 1074 «Про затвердження порядку здійснення заходів, пов`язаних з реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади» управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області реорганізовано шляхом злиття з управлінням Пенсійного фонду України в Рахівському районі Закарпатської області в Тячівське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Закарпатської області, яке є правонаступником.
Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов`язана потерпілому повернути це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на воно набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки наб майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком подій.
Тому просять суд стягнути з ОСОБА_3 на користь Тячівс об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області переплату в сумі 55 758 грн. 39 коп. на р/р НОМЕР_2 , МФО 312356 у Закарпатському обласному управлінні державного Ощадбанку України. .
В судовому засіданні представниця позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач та його представник, попередньо надавши відзив та заперечення на позовну заяву, в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, та пояснили суду, що позивач звернувся до Тячівського районного суду з позовом про стягнення з нього безпідставно набутої суми коштів в розмірі 55758,39 гри., виплаченої за період з 01.12.2014 року по 31.03.2017 року як пенсію за віком на пільгових умовах, призначену відповідно до ст.. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
У позовній заяві позивач зазначає, що з грудня 2014 року він звернувся до УПФ із заявою про призначення пільгової за віком і надав відповідні документи, в т.ч. копію архівної довідки №24/19076 від 04.11.1993 року.
Однак, це твердження не є належним, бо він звернувся до позивача у вересні 2014 року, подав оригінали всіх документів, в т.ч. і зазначеної позивачем довідки, службові особи позивача здійснювали перевірку поданих ним документів до грудня 2014 року, а потім його викликали до себе і заявили, що прийшло підтвердження про його перебування у період військової служби в Чорнобильській зоні і 8 грудня 2014 року йому призначили відповідну пенсію. Службова особа позивача виготовила копії поданих ним документів, посвідчила їх достовірність, залишила ці копії у справі, після чого йому були повернуті оригінали цих документів ( крім довідки).
Далі , позивач стверджує, що ст. 101 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» йому надано право вимагати відповідні документи від осіб та організацій, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі і беручи до уваги, що управлінням хімічних військ Прикарпатського військового округу такі довідки видавались з помилками, то на даний час достовірність данних зазначених у цих довідках, повторно підтверджується довідками Галузевого архіву МО України, який є на сьогоднішній день зберігачем документів окремих військових частин.
Позивач стверджує, що 04.12.2014 року звертався до цього відомства із запитом, проте відповіді не отримав. 07.02.2017 року повторно звернувся щодо підтвердження факту участі ОСОБА_4 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі в/ч НОМЕР_1 і на цей запит надіслано архівну довідку про те, що підтвердити факт участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_3 не має можливості, бо він в документах військової частини № НОМЕР_1 за період з 26.11.1986 р но 17.01.1987 р. не відображений.
Отже, позивач: не стверджує, що архівна довідка №24/19076 від 04.11.1993 року , видана координаційною групою з проблем, пов`язаних з наслідками Чорнобильської кактастрофи Управління хімічних військ Прикарпатського військового округу видана безпідставно чи вона неправдива, не заперечує, що військова частина НОМЕР_1 розформована;
не надав копій запитів Галузевому архіву МО України за 2014 та за 2017 роки, що не дає можливості перевірити правильність запиту, тобто чи вимагав позивач підтвердити достовірність архівної довідки Управління хімічних військ №19076, підставою видачі якої були архіви розформованої військової частини (ф.2839, пер.41197. с.1) або вимагав у Галузевого архіву МО України підтвердити його участь у ліквідації Чорнобильської катастрофи у складі розформованої військової частини.
Із долученої до позову копії архівної довідки Галузевого архіву МО України вбачається, що працівники цього архіву шукали ( при чому геть у інших архівних фондах - у ф.2506) підтвердження його участі у такій ліквідації, тобто позивач не перевіряв обґрунтованість видачі архівної довідки №24/19076 від 04.11.1993 року, а витребовував повторно підставу для призначення пенсії. Також, на цій довідці зазначено, що це дублікат довідки №179/1/16404 від 23.12.2014 року, а оригінал цієї довідки наданий на запит позивача від 04.12.2014 року.
Зазначена довідка позивачем була отримана ще у грудні 2014 року, а у березні 2017 року Галузевим архівом МО України позивачу було направлено її дублікат, який і послугував підставою для припинення виплат йому пенсії.
Разом з тим, позивач не стверджує і не подає доказів того, що він фактично не приймав участі у ліквідації наслідків ЧАЕС у зазначений період, що він не ніс строкову військову службу у зазначеній військовій частині, що архівна довідка є підробленим документом, що внаслідок його неправдивих повідомлень сталося призначення і виплата йому пенсії, тобто не стверджує його недобросовісності і жодного доказу на користь такої недобросовісності не подає.
Згідно положень ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набута пенсія, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
У ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 жовтня 2013 року, 8 жовтня 2014 року суд касаційної інстанції, установивши, що кошти, які були перераховані відповідачам, відносяться до виплат, визначених статтею 1215 ЦК України, зокрема до пенсії, зазначив, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до таких виплат, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності відповідача, не підлягають поверненню.
У постановах Верховного Суду України від 22 січня та 2 липня 2014 року у справах № 6-151цс14 № 6-91цс14 відповідно викладено правову позицію відповідно до якої до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави,- якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуться, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів (помилки у розрахунках або недобросовісність набувача).
Тому просять суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.
В судовому засдінані встановлено, що протокольним рішення позивача № 2481 від 08.12.2014 року ОСОБА_3 було призначено пенсію за віком із застосуванням норм ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильське катастрофи ".
Протокольним рішенням № 23 від 22.03.2017 року, яке не підписано головою комісії ОСОБА_5 , ОСОБА_3 припинено виплату пенсії за віком на пільгових умовах призначену відповідно до ст.. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки в первинних підтверджуючих документах в/ч НОМЕР_1 відсутні дані про період перебування на території радіоактивного забруднення.
Підставою прийняття рішення про припинення пенсії стала архівна довідка Галузевого державного архіву Міністерства оборони України № 179/1/1971 від 23.02.2017 р., що надійшла до управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі, де зазначено, що підтвердити факт участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_3 у складі військової частини НОМЕР_1 за періоди з 26.11.1986 р. по 17.01.1987 р. немає можливості, так як в перевірених документах в/ч НОМЕР_1 за вищевказаний період ОСОБА_3 - не відображений.
Відповідно до рішення управління Пенсійного фонду України в Тячівському районі Закарпатської області № 138 сума переплати становить 55 758.39 грн., яка утворилася за період з 01.12.2014 року по 31.03.2017 р.
Позивач просить застосувати до даних правовідносин ст. 50 Закону України «Про загально обовязкове державне пенсійне страхування» та ст. 1212 ЦК України та стягнути з відповідача суми виплаченої пенсії в розмірі 55 758 грн. 39 коп

Відповідно до ст. 50 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішення територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов`язана потерпілому повернути це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на воно набуте, згодом відпала.
Як встановлено в судовому засіданні позивач позивач не стверджує і не подає доказів того, що відповідач фактично не приймав участі у ліквідації наслідків ЧАЕС у зазначений період, що він не ніс строкову військову службу у зазначеній військовій частині, що архівна довідка є підробленим документом, що внаслідок його неправдивих повідомлень сталося призначення і виплата йому пенсії, тобто не стверджує його недобросовісності і жодного доказу на користь такої недобросовісності не подає.
Згідно положень ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набута пенсія, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
У ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 жовтня 2013 року, 8 жовтня 2014 року суд касаційної інстанції, установивши, що кошти, які були перераховані відповідачам, відносяться до виплат, визначених статтею 1215 ЦК України, зокрема до пенсії, зазначив, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до таких виплат, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності відповідача, не підлягають поверненню.
У постановах Верховного Суду України від 22 січня та 2 липня 2014 року у справах № 6-151цс14 № 6-91цс14 відповідно викладено правову позицію відповідно до якої до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави,- якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуться, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів (помилки у розрахунках або недобросовісність набувача).
Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, ст. 50 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, ст. 1212, ст. 1215 ЦК ЦК України, суд,-
У Х В А Л И В:
В задоволенні позову Тячівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області до ОСОБА_3 про стягнення суми виплаченої пенсії в розмірі 55 758 грн. 39 коп.- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 22.03.2018 р.
Позивач: Тячівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, юридична адреса: м. Тячів, вулиця Робітнича,18. Тячівського району, Закарпатської області.
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Суддя: В.В. Чопик