КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 761/4117/16-ц

провадження № 22-ц/824/336/2018

29 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суду складі колегії суддів :

судді-доповідача Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.,

за участю секретаря Дуки В.В.,

сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальності «Порше Мобіліті»,

відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «Порше Мобіліті» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальності «Порше Мобіліті», ОСОБА_2 про визнання кредитного договору та договору застави недійсними, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року у складі судді Осаулова А.А. ,

встановив:

У лютому 2016 року Товариство з обмеженою відповідальності «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті») звернулося до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень від 18.10.2017 просило в рахунок часткового погашення боргу ОСОБА_2 за кредитним договором № 50004231 від 03.05.2012 року, розмір якої станом на 05.10.2017 складає 816 620 грн, звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки «AUDI», модель А6, 2012 року виробництва, державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», встановивши його початкову вартість на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_2 суму штрафу у розмірі 68 918, 88 грн в порядку п. 4.1.2 Договору застави транспортного засобу № 50004231 від 04.05.2012, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копійкою В.В., зареєстрованим в реєстрі за №2106. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.05.2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2 (позичальник) укладено кредитний договір №50004231, за умовами якого позичальник отримує суму кредиту у розмірі 344 594,40 грн, еквівалент суми кредиту 42 860 дол. США, на придбання автомобіля марки «AUDI», модель А6, об'єм двигуна 2773 куб. см., рік випуску 2012, ціна автомобіля відповідно до договору з ділером в еквіваленті 85 720 дод. США. через перерахування грошових коштів на рахунок АТ «Сбербанк Росії» на строк 84 місяців (додаткова угода № 1 до вказаного кредитного договору від 03.05.2012).

18 квітня 2013 року між сторонами укладено договір про внесення змін/додаткова угода №1 до кредитного договору №50004231 від 03.05.2012 року, згідно якого компанія зобов'язується надати позичальнику додаткову суму кредиту у сумі, еквівалентній 20 161,36 дол. США, в українських гривнях, що на дату укладання додаткової угоди дорівнює 164 214,28 грн., а позичальник зобов'язується повернути суму додаткового кредиту у повному обсязі, а також сплатити проценти за його користування відповідно до умов кредитного договору. Цільове призначення: сплата страхових платежів відповідно до договору страхування №28-199-РМ2-13-00209 від 08.05.2013.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором №50004231 від 03.05.2012 р., 04 травня 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» (заставодержатель) та ОСОБА_2 (заставодавець) укладено договір застави № 50004231, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копійкою В.В., зареєстрованим в реєстрі за №2106, згідно з умовами якого відповідач передав в заставу автомобіль марки «AUDI», модель А6, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_2, заставною вартістю 689 188,80 грн., що належить йому на праві власності .

08 жовтня 2014 року між позивачем та ОСОБА_2 укладена додаткова угода до договору застави транспортного засобу №50004231 від 04.05.2012 р., посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу КопійкоюВ.В.

18.12.2015 на адресу ОСОБА_2 направлено вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості, яка становила 528 442 грн. 93 коп., яка відповідачем була проігнорована.

Загальна заборгованість відповідача ОСОБА_2 станом на 05.10.2017 складає 816 620 грн.

З листа Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ №31/27-235 від 12.02.2016 р. стало відомо, що автомобіль марки «AUDI», модель А6, державний номер НОМЕР_2 , що був переданий в заставу за договором застави №50004231 від 04.05.2012, 09.10.2015 року був знятий з реєстраційного обліку для реалізації, внаслідок чого 23.10.2015 був перереєстрований, шляхом придбання в торгівельній організації, на нового власника ОСОБА_3

Отже, станом на день звернення з позовом до суду предметом застави є автомобіль марки «AUDI», модель А6, державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3

Положеннями ч.1 ст.26 Закону України &qu1F;Про заставу&q? ; передбачено, що застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Станом на день вчинення відповідачем ОСОБА_2 реєстраційної операції щодо зміни права власності на предмет застави, в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна містилися відомості про наявність обтяження - застави рухомого майна згідно з договором застави №50004231 від 04.05.2012, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копійкою В.В., зареєстрованим в реєстрі за №2106, у зв'язку з чим покупець (новий власник) мав реальну можливість бути обізнаним про наявність обмежень у вчиненні правочинів стосовно спірного автомобіля.

Враховуючи фактичну заміну застоводавця ОСОБА_2 на ОСОБА_3, ту обставину, що заборгованість за кредитним договором сплачена не була, ТОВ &quза;Порше Мобіліті&q?м ; просило позов задовольнити.

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним позовом, в якому просила визнати недійсним кредитний договір №5000423 від 03.05.2012 та договір застави №50004231 від 04.05.2012.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року позов ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено.

Звернуто стягнення на предмет застави транспортний засіб - автомобіль марки «AUDI», модель А6 з об'ємом двигуна - 2 773 см3, 2012 року виробництва, кузов № НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_4, що належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом продажу вказаного автомобіля ТОВ «Порше Мобіліті» з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», встановивши його початкову вартість на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, в рахунок часткового погашення боргу ОСОБА_2 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором № 50004231 від 03.05.2012 в загальному розмірі станом на 05.10.2017 в сумі 816 620 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ &quac;Порше Мобіліті&q?та; суму штрафу в розмірі 68 918, 88 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року, яким задоволено позов ТОВ &qu в;Порше Мобіліті&qu р; до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_3. про звернення стягнення на предмет застави транспортний засіб AUDI, модель А6, 2012 року виробництва, кузов № НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_4, що належить на праві власності ОСОБА_3, відмовити.

Свої доводи мотивує тим, що 16 травня 2018 року була зареєстрована заява представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, в якій було повідомлено про неможливість прибути в судове засідання 16 травня 2018 року відповідача ОСОБА_3 через її хворобу. Не зважаючи на поважність причин неявки відповідача, суд ухвалив розглядати справу у її відсутність, чим порушив її права.

В подальшому суд перейшов до судових дебатів, не надавши час для підготовки відповідачу та представнику. Суд не став викликати ОСОБА_3 для виступу в судових дебатах. Головуючий суддя оголосив своє рішення про відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-економічної експертизи до виходу в нарадчу кімнату.

У зв'язку з упередженим відношенням до відповідача ОСОБА_3 судді було заявлено відвід. Про розгляд заявленого відводу відповідач та його представник повідомлені не були.

Крім того, в судовому рішенні суд визнав право власності за ОСОБА_3, однак фактично позбавив її права користуватися своїм майном. ОСОБА_3 вважає себе добросовісним набувачем спірного автомобіля, оскільки автомобіль нею був придбаний згідно вимог закону. Будь-яких перешкод у вигляді заборон щодо відчуження автомобіля на момент його придбання, зняття з реєстрації та постановлення на облік ДАІ встановлено не було.

Зазначив, що за фактом шахрайських дій щодо намагання незаконного заволодіння автомобілем, що належить ОСОБА_3, в даний час проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0009972. Винесення судового рішення до завершення досудового розслідування є передчасним, стягувати майно у законного власника, який сплатив за товар, є протиправним.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Порше Мобіліті» - Чередніченко М. М.просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалене по справі судове рішення - без змін.

Зазначив, що відповідно до ч. 3 ст.9 Закону України &q?на;Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень&q?бе; зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження.

Встановивши, що у відповідача ОСОБА_2 наявна заборгованість перед позивачем за кредитним договором, який забезпечений договором застави та встановивши, що останній відчужив предмет застави ОСОБА_3 без згоди позивача в той момент, коли в реєстрі обтяжень рухомого майна був внесений запис про обтяження предмета застави, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про звернення стягнення на предмет застави, що належить на праві власності ОСОБА_3 в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором.

Посилання на неповноважність складу суду є безпідставним, оскільки відвід судді заявлявся у зв'язку з незгодою з процесуальним рішенням та порядком його прийняття.

В судовому засіданні представник ТОВ &qufo;Порше Мобіліті&q?до; - Чередніченко М.М. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалене по справі судове рішення без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Клопотання відповідача ОСОБА_3 про неможливість прибути в судове засідання у зв'язку з введенням військового стану в Миколаївській області, де вона проживає, колегія суддів визнала необґрунтованим, а неявку останньої, як неявку без поважної причини.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ТОВ «Порше Мобіліті» про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки «AUDI», модель А6 з об'ємом двигуна - 2 773 см3, 2012 року виробництва, кузов № НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_4, що належить на праві власності ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості.

Судом першої інстанції враховано, що відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором №50004231 від 03.05.2012 року , додатковою угодою до вказаного кредитного договору, договором про внесення змін/додаткова угода №1 до кредитного договору №50004231 від 03.05.2012 року, договором застави №50004231 від 04.04.2012 року, у відповідності до Загальних умов кредитування, графіку погашення кредиту не виконав, а за договорами та за вимогами законодавства передбачено право позивача на звернення стягнення на предмет застави в разі ігнорування вимоги позивача про погашення заборгованості за кредитом. Відповідач ОСОБА_2 без попередньої згоди заставодержателя здійснив відчуження предмета застави, тому застава зберігає чинність і для нового власника.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 03.05.2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_2 (позичальник) укладено кредитний договір №50004231, за умовами якого позичальник отримує суму кредиту у розмірі 344 594,40 грн, еквівалент суми кредиту 42 860 дол. США, на придбання автомобіля марки «AUDI», модель А6, об'єм двигуна 2773 куб. см., рік випуску 2012, ціна автомобіля відповідно до договору з ділером в еквіваленті 85 720 дод. США. через перерахування грошових коштів на рахунок АТ «Сбербанк Росії» на строк 84 місяців (додаткова угода № 1 до вказаного кредитного договору від 03.05.2012).

18 квітня 2013 року між сторонами укладено договір про внесення змін/додаткова угода №1 до кредитного договору №50004231 від 03.05.2012 року, згідно якого компанія зобов'язується надати позичальнику додаткову суму кредиту у сумі, еквівалентній 20 161,36 дол. США, в українських гривнях, що на дату укладання додаткової угоди дорівнює 164 214,28 грн., а позичальник зобов'язується повернути суму додаткового кредиту у повному обсязі, а також сплатити проценти за його користування відповідно до умов кредитного договору. Цільове призначення: сплата страхових платежів відповідно до договору страхування №28-199-РМ2-13-00209 від 08.05.2013.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором №50004231 від 03.05.2012 р., 04 травня 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» (заставодержатель) та ОСОБА_2 (заставодавець) укладено договір застави № 50004231, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копійкою В.В., зареєстрованим в реєстрі за №2106, згідно з умовами якого відповідач передав в заставу автомобіль марки «AUDI», модель А6, 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_2, заставною вартістю 689 188,80 грн., що належить йому на праві власності .

08 жовтня 2014 року між позивачем та ОСОБА_2 укладена додаткова угода до договору застави транспортного засобу №50004231 від 04.05.2012 р., посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу КопійкоюВ.В.

18.12.2015 на адресу ОСОБА_2 направлено вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості, яка відповідачем виконана не була.

Станом на 05.10.2017 розмір заборгованості складається з: простроченої заборгованості в сумі 91 972 грн 06 коп. за кредитом та в розмірі 28 290 грн. 51 коп. за додатковим кредитом; заборгованості з дострокового повернення кредиту в сумі 613 293,69 грн.

У відповідності до п.8.2 Загальних умов кредитування, який є додатком до кредитного договору, передбачено що у разі порушення позичальником терміну повернення кредиту та/або додаткового кредиту, визначеного у ст.3.3, позичальник сплачує компанії штраф у розмірі 20% від суми кредиту. Сума штрафу становить 68 918,88 грн.

Вартість юридичних послуг за забезпечення комплексного представництва позивача в судах складає 10 000 грн., ПДВ 2000 грн.

За направлення вимог про сплату заборгованості нараховані штрафні санкції в розмірі 2 144 грн. 86 коп.

Визначений судом розмір заборгованості учасники справи не оспорюють, доводи апеляційної скарги не містять заперечення з цього приводу, а тому судове рішення у вказаній частині не є предметом апеляційного розгляду.

Судом встановлено, що 09.10.2015 автомобіль марки «AUDI», модель А6, 2012 року виробництва, державний номер НОМЕР_2 був знятий довіреною особою ОСОБА_2 з обліку для реалізації.

23.10.2015 відбулась вторинна реєстрація транспортного засобу , придбаного в торгівельній організації, на нового власника ОСОБА_3 (т.1, а.с. 99-100).

Відповідно до копії довідки-рахунку серія ААЕ № 380046 від 13.10.2015, ОСОБА_3 придбала автомобіль марки «AUDI», модель А6, кузов № НОМЕР_3, вартістю 800 000 грн. (т. 1, а.с. 129-130).

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на 15.01.2016 , у вказаному реєстрі 11.05.2012 р. за №12483704 реєстратором : Київська обласна філія державного підприємства &quAUDI А6, номер об'єкта НОМЕР_3, номер державної реєстрації НОМЕР_2 (а.с.101 т.1).

Частиною другою статті 586 ЦК України в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його у користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.17 Закону України &quli;Про заставу&qupa; в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, застоводавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя.

Відповідно до статті 10 Закону України &qugn;Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень&qu З; у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.

Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.

З огляду на те, що відповідач ОСОБА_3 набула у власність рухоме майно за наявності відомостей в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про обтяження цього майна, доводи останньої про те, що вона є його добросовісним набувачем та будь-яких перешкод для його відчуження, зняття з реєстрації та поставлення на облік в ДАІ не було, на правильність висновків суду першої інстанції не впливає.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України &qute;Про заставу&qut'; застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України &qu-I;Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень&qura; зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком випадків, встановлених цією статтею.

Системний аналіз частини першої статті 27 Закону України «Про заставу» та частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» дає підстави дійти висновку про те, що реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, тобто, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених статями 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Аналогічний правовий висновок міститься й у постановах Верховного Суду України № 6-7цс13від 03 квітня 2013 року та № 6-168цс14 від 19 листопада 2014 року.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи,що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного , цивільного , господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Проведення досудового розслідування в кримінальній справі, порушеній за фактом шахрайських дій щодо намагання незаконного заволодіння автомобілем, що належить ОСОБА_7, не є підставою для зупинення провадження в даній справі.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.376 ЦПК України однією з підстав для скасування рішення є участь в ухваленні судового рішення судді, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, відвід судді було заявлено у зв'язку з прийняттям рішенням про відмову у задоволенні клопотання про проведення судової експертизи до виходу у нарадчу кімнату, що викликало у відповідача враження щодо упередженості судді.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши підстави для відводу, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для висновку, що в ухваленні судового рішення брав участь суддя, стосовно якого існували обґрунтовані сумніви стосовно його неупередженості або об'єктивності.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не встановлено неправильне застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування судового рішення в оскаржуваній частині.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381- 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з для її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач: Г.М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. А. Семенюк