Провадження №2/447/391/18
Справа №447/209/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

19.03.2018 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва В.Р.,

за участю: секретаря судового засідання Волківської Н.Б.,

представника позивачів ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільній частковій власності,

в с т а н о в и в :

23 січня 2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пред'явили позов до ОСОБА_2, відповідно до якого просять: припинити право приватної власності відповідача на 1/4 частку квартири №95 на вул. Шашкевича, 7 у м. Новий Розділ Львівської області, присудити їй грошову компенсацію у розмірі 22517,25 гривень та розподілити зазначену частку квартири між позивачами в рівних частинах. В обґрунтування позовних вимог наведено наступне. Сторони є співвласниками квартири №95 на вул. Шашкевича, 7 у м. Новий Розділ Львівської області. Позивачам належить 3/4 частки квартири, а відповідачу - 1/4 чатка. Загальна площа спірної квартири становить 21,5 кв.м, таким чином відповідачу належить приблизно 5 кв.м. Виділити зазначену частку в натурі неможливо. Спільне володіння та користування майном є неможливим, між сторонами часто виникають суперечки з даного приводу, згоди вони досягти не можуть. Позивачі є родичами між собою, відповідач не є їхнім родичем, що теж унеможливлює спільне проживання сторін у спірній квартирі. Загальна вартість квартири 90069,00 гривень, а отже відповідачу слід виплатити компенсацію вартості її частки у розмірі 22517,25 гривень та припинити її право власності на частку у спільному майні.

В судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити, посилаючись на обгрунтування наведені у позовній заяві. Подала відповідь на відзив, в обгрунтування якого навела наступне. Довідка від 26.12.2017 року №1/17302 є належним доказом, оскільки виснвок видається лише у випадку, коли існує технічна можливість виділу частки в натурі, перед видачею довідки експерт ОКП БТІ та ЕО дослідив технічний паспорт та врахував частки співвласників. Незважаючи на те, що сторона відповідача вважає довідку неналежним доказом вони не звернулися з заявою про проведення експертизи. На підтвердження того, що припинення права власності завдасть істотної шкоди її інтересам відповідач доказів не подала. Вартість спірної квартири визначена оцінювачем за допомогою порівняльного підходу, який грунтується на інформації про ціни продажу подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів.

Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечили. Подали відзив на позовну заяву та заперечення відповідно до яких зазначено наступне. Відповідач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, який помер 18.01.2016 року. По смерті чоловіка відповідач успадкувала 1/4 частку спірної квартири, яку утримує особисто за власні кошти. З 2010 року відповідач проживає у спірній квартирі та зареєстрована в ній. Сторона відповідача вважає довідку від 26.12.2017 року №1/17302 неналежним доказом, оскільки згідно з чинним законодавством передбачено надання висновку встановленої форми. Крім того, для з'ясування питання чи є квартира неподільною необхідні спеціальні знання, а отже і призначення експертизи. Припинення права власності відповідача на 1/4 частку квартири завдасть істотної шкоди її інтересам, оскільки вона не має іншого місця проживання і постійно проживає у спірній квартирі. На підтвердження вартості квартири позивачі подали звіт про оцінку майна, однак такий є недопустимим доказом, оскільки повинен бути виконаний на час розгляду справи та після: ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та обробки вихідних даних та іншої інформації про об'єкт оцінки. Вартість спірної квартири, згідно зі звітом про оцінку майна, виконаним КП ЛОР "Стрийське МБТІ", є вищою (115425,00 гривень) ніж у звіті про оцінку майна, виконаному ПП ОСОБА_7 (90069,00 гривень). У звіті виконаному ПП ОСОБА_7 не зазначено, що суб'єкт оціночної діяльності попереджений про кримінальну відповідальність. Відповідач долучила інформацію згідно з якою встановлено, що у її власності перебуває виключно 1/4 частки спірної квартири, тому довела, що іншого житла у її власності немає.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.12.2017 року №106465048 ОСОБА_4 належить 1/2 частка квартири №95 на вул. Шашкевича, 7 у м. Новий Розділ Львівської області. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.11.2017 року №105446000 ОСОБА_5 належить 1/4 частка квартири №95 на вул. Шашкевича, 7 у м. Новий Розділ Львівської області. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.01.2018 року №110299300 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.02.2018 року №115205931 ОСОБА_2 належить 1/4 частка квартири №95 на вул. Шашкевича, 7 у м. Новий Розділ Львівської області, іншого нерухомого майна у власності вона не має.

Відповідно до довідки від 26.12.2017 року №1/17302 ОКП "БТІ та ЕО" провести виділ 1/4 частки квартири №95 на вул. Шашкевича, 7 у м. Новий Розділ Львівської області в натурі неможливо.

Сторона відповідача вважає зазначену довідку недопустимим доказом, оскільки відповідь на зазначене питання може дати лише експерт, для чого суд зобов'язаний призначити експертизу, крім того, відповідно до Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна допустимим доказом є висновок, а не довідка.

Положення Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року №5 не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки регулюють процедуру поділу та виділу часток за наявності згоди всіх співвласників та за умови надання співвласниками документів визначених в Інструкції.

Відповідно до ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Ст. 105 ЦПК України визначено обов'язкові випадки призначення експертизи.

Відповідно до технічного паспорта квартири №95 на вул. Шашкевича, 7 у м. Новий Розділ Львівської області, загальна площа зазначеної квартири становить 21,5 кв.м, житлова - 11,7 кв.м. Відповідачу належить 1/4 частка квартири, що становить 5,38 кв.м загальної площі, з якої: 2,925 кв.м - житлова площа та 2,45 кв.м - нежитлова площа. Враховуючи наведене, частка якою володіє відповідач у зазначеній квартирі є незначною. Однак, відповідач незважаючи на це зобов'язана нести тягар з утримання квартири, а саме: оплати комунальних послуг, витрати на проведення капітального та поточного ремонтів тощо, пропорційно її частці у праві власності. У судовому засіданні встановлено, що сторони не можуть дійти згоди щодо порядку користування спільним майном.

Сторона відповідача на підтвердження того, що 1/4 частку у спірній квартирі можна виділити в натурі не подавала суду належних та допустимих доказів, незважаючи на обов'язок, передбачений ч.3 ст.12 ЦПК України.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 14.12.2017 року, ринкова вартість квартири №95 на вул. Шашкевича, 7 у м. Новий Розділ Львівської області станом на дату оцінки становить 90069,00 гривень. Відповідно до висновку про вартість від 06.09.2016 року ринкова вартість спірної квартири становить 115425,00 гривень, строк дії звіту 6 місяців з дати оцінки.

На момент розгляду справи у висновку про вартість від 06.09.2016 року закінчився строк його дії. У обох висновках відсутня інформація щодо попередження суб'єктів оціночної діяльності про кримінальну відповідальність.

Розмір грошової компенсації визначається, за відсутності угоди сторін судом на час розгляду справи. Оскільки ЦПК України визначено обов'язок позивача подавати докази при подачі позовної заяви, а оцінку проведено незадовного до пред'явлення позову і строк дії звіту на момент ухвалення рішення не закінчився, суд приходить до висновку, що звіт про оцінку від 14.12.2017 року відповідає зазначеному критерію.

Сторона відповідача зазначила, що висновок про вартість не відповідає Національному стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", оскільки суб'єкт оціночної діяльності не оглядав квартиру та не досліджував у ході проведення оцінки жодних вихідних даних. Однак, п.56 Національного стандарту, передбачено випадки коли оцінка може бути проведена і без огляду, крім того, у самому звіті про оцінку майна зазначено, які саме документи були досліджені суб'єктом оціночної діяльності у ході проведеня оцінки та описано хід оцінки, яка була проведена за порівняльним методом. Доказів на підтвердження того, що вартість майна визначена у звіті від 14.12.2017 року не відповідає дійсній ринковій вартості зазначеного майна, на момент проведення оцінки, сторона відповідача суду не надала.

Тому, суд приходить до висновку, що при визначення розміру грошової компенсації слід керуватися висновком про вартість від 14.12.2017 року, який є допустимим доказом.

Відповідно до довідки про місце реєстрації від 23.02.2018 року №1676, у спірній квартирі проживає ОСОБА_2 зі своєю сім'єю у складі ОСОБА_6, який є власником зазначеної квартири та на відміну від ОСОБА_2 у квартирі не зареєстрований. Зазначена довідка не містить інформації щодо складу осіб, які фактично проживають у квартирі, хоча саме ця обставина входить у предмет доказування. Враховуючи наведене, зазначена довідка не може бути належним доказом фактичного проживання відповідача у спірній квартирі та не містить інформації про період проживання.

На підтвердження того, що відповідач проживає у зазначеному житлі стороною відповідача надано також копії квитанцій про оплату комунальних послуг за період з 04.01.2018 року по 21.02.2018 року. Зазначені копії не засвідчені учасником процесу у порядку встановленому ч.5 ст.95 ЦПК України. Крім того, у судовому засіданні сторона відповідача не надала суду оригіналів квитанцій. Таким чином, зазначені квитанції не можуть бути визнані допустимим доказом у справі.

Таким чином, строною відповідача не наведено суду достатнії доказів того, що спірна квартира є єдиним житлом відповідача, де вона може проживати, а отже того, що внаслідок припинення права власності відповідача на частку у спірній квартирі буде завдана істотна шкода її інтересам як співвласника.

Відповідно до квитанції від 10.01.2018 року №0.0.934906449.1 внесено кошти на депозитний рахунок суду у розмірі що відповідає вартості 1/4 частки у квартирі №95 на вул. Шашкевича, 7 у м. Новий Розділ Львівської області, а саме: 22517,25 гривень.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки у судовому засіданні доведено, що частка відповідача у спірній квартирі є незначною і не може бути виділена в натурі, сторони не можуть спільно користуватися квартирою, оскільки не є родичами і не можуть дійти згоди щодо порядку користування квартирою, відповідачем у судовому засіданні не доведено, що внаслідок припинення її права власності на частку у спірній квартирі її інтересам або інтересам членів її сім'ї буде завдана істотна шкода.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову, згідно з квитанцією від 10.01.2018 року №0.0.934911079.1, в рівних частинах кожному.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 259 ЦПК України, ст.365 ЦК України, суд,

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Припинити право приватної власності ОСОБА_2 на 1/4 частку квартири №95 на вул. Шашкевича, 7 у м. Новий Розділ Львівської області.

Присудити ОСОБА_2 грошову компенсацію за 1/4 частку квартири №95 на вул. Шашкевича, 7 у м. Новий Розділ Львівської області у розмірі 22517 (двадцять дві тисячі п'ятсот сімнадцять) гривень 25 копійок.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/8 частку квартири №95 на вул. Шашкевича, 7 у м. Новий Розділ Львівської області.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/8 частку квартири №95 на вул. Шашкевича, 7 у м. Новий Розділ Львівської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судовий збір у розмірі по 352,40 гривень кожному.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивачі: ОСОБА_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1;

ОСОБА_5, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач - ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3.

Повний текст рішення буде складено 26.03.2018 року.

Суддя Павлів В. Р.