Справа № 495/8535/17
рішення
ІМЕНЕМ УКрАЇНи

18 квітня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючої одноособово судді Шевчук Ю.В.,
при секретарі Мамончик К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства Оборони України, виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, Міністерство Оборони України про виключення житла із статусу службового,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Міністерства оборони України, виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради та просить суд визнати за нею право на зняття з квартири за адресою : АДРЕСА_1 статусу службового та зобов`язати виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради виключити із числа службового житла квартиру за адресою : АДРЕСА_1 .
Свою позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона з 2009 року проживає в квартирі АДРЕСА_2 . Разом з нею в квартиру вселена та проживає неповнолітня дитина ОСОБА_2 , 2006 року народження.
На протязі 9 років, проживаючи в даній квартирі нею було вкладено багато матеріальних коштів для підтримання квартири в жилому стані та поліпшення умов проживання (проведено ремонт, змінено дерев`яні вікна на пластикові, встановлено нові металеві двері). Разом з тим, у неї відсутні достатні фінансові можливості для того, щоб забезпечити себе та дитину іншим житловим приміщенням придатним для їх проживання, хоча має на це право відповідно до приписів ч.2 ст.110, 125 ЖК України.
Також вказує, що відмовляючи у знятті статусу службової з займаної ними службової квартири відповідач не врахував той факт, що зайняте ними житлове приміщення може бути здане лише за умови надання іншого рівноцінного житлового приміщення, яке їм не надане на даний час і ніяких пропозицій також не надавалось. Отже, відмова від зняття статусу службова виключно антисоціальною та такою, що порушує їх соціальні права.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
Представник відповідача - Білгород-Дністровської КЕЧ району Міністерства Оборони України в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.
Представник відповідача - Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради в судове щасідання не з`явились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.
Представник органу опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради піддтримали позовну заяву та просили задовольнити.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог відмовити, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради № 383 від 23.06.2005 року змінено статус гуртожитку приміщень АДРЕСА_3 та визнано їх службовими квартирами.
02.04.2008 року виконавчим комітетом Білгород-Дністровської міської ради на ім`я ОСОБА_3 виданий ордер на службове житлове приміщення № 839 серії СФ на склад сім`ї 3 особи на право зайняття житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
Як вбачається з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 121 від 17.05.2011 року, капітана ОСОБА_3 , звільненого наказом першого заступника начальника Генштабу Збройних Сил України від 27.04.2011 року №118 з військової служби у запас за пунктом «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини 6 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», з 17.05.2011 року вважати таким, що справу і посаду здав. З 17.05.2011 року його виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Білгород-Дністровського ОМВК Одеської області.
Як слідує з положень ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на державу покладається обов`язок забезпечити військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями.
Порядок забезпечення військовослужбовців житловою площею в гуртожитках визначений Наказом Міністерства оборони України №737 від 30.11.2011року «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями».
Частиною першою статті 118 ЖК України передбачено, що службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером ї трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.
Згідно ст.. 118 ЖК жилі приміщення включаються до числа службових рішенням виконавчого комітету відповідної ради.
Постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року № 37 « Про службові жилі приміщення» затверджено Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними.
Відповідно до п.6 вищезазначеного положення, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні , а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.
Також відповідно до ст.123 ЖК України, порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється законодавством Союзу PCP, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української PCP. До користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених ст.ст.73-76, 79-83, 85, 90, ч.б ст.101, ст.ст.103-106 цього Кодексу.
Розглянувши клопотання ОСОБА_1 від 16.08.2017 року Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району 30.08.2017 року надало їй відповідь з поясненням того, що для виключення квартири з числа службових військовослужбовець, якому ця житлова площа надавалась, подає начальнику КЕЧ району рапорт (заяву) підписаний всіма повнолітніми членами сім`ї. Обов`язковою умовою для виключення квартир з числа службових перебування цих військовослужбовців і осіб, звільнених у запас або відставку на квартирному обліку в ЗС України. Також запропоновано із порушеного у клопотанні питання надання іншого благоустроєного житлового приміщення звернутися до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, оскільки відповідно п.6 п.б ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських рад належить, зокрема, надання відповідно до закону громадянам, які потребують соціального захисту, безоплатного житла або за доступну для них плату. Тобто, із відповіді вбачається, що клопотання щодо надання іншого благоустроєного житлового приміщення або виключення з числа службових квартири АДРЕСА_2 не може бути задоволене.

26.04.2017 р. ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України по справі 6-3252ск16 залишено в силі ухвалу Апеляційного суду Одеської області по справі № 22-ц/785/2374/16 та рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 р. по справі № 495/4400/15, підтверджено, що квартира за адресою АДРЕСА_1 в установленому порядку набула статусу службової. Разом із тим у зв`язку із наявним статусом ОСОБА_1 одинокої особи з неповнолітньою дитиною її не може бути визнано такою, що втратила право користування службовою квартирою, та не може бути виселено без надання іншого жилого приміщення.
При цьому ст. 19, 47 Конституції визначено обов`язок органів державної влади та іні місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією га законами України, у зв`язку із чим особам, які потребують соціального захисту, житло надасться державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Згідно ст. 43 ЖК України, п 11, 12 постанови Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 року «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» житло надається виключно військовослужбовцям згідно з чергою, а черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового житлових приміщень). Житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.
Потреба використання цього житлового приміщення визначається необхідністю питань квартирного забезпечення 144 сімей військовослужбовців, які знаходяться на оперативному обліку потребуючих поліпшення житлових умов в Білгород-Дністровській КЕЧ району по
ОСОБА_4 3.5 наказу Міністра Оборони України № 737 від 30.11.201 1 р. «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.01.2012 року за № 24/20337 встановлено, що для виключення квартир із службових на підставі наказу начальника гарнізону про визначення кількості службових жилих приміщень та жилих приміщень для постійного проживання в гарнізоні гарнізону за погодженням з КЕВ (КЕЧ) району направляються листи до про виключення квартири із числа службових. До листа щодо виключення квартир із числа службових обов`язково додається відповідний протокол засідання Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗС України.
Для виключення квартири з числа службових військовослужбовець, якому ця житлова площа надавалась, подає начальнику КЕВ (КЕЧ) району рапорт (заяву)підписаний всіма повнолітніми членами сім`ї.
Обов`язковою умовою для виключення квартир з числа службових є перебування цих військовослужбовців і осіб, звільнених у запас аби відставку, па квартирному обліку в ЗС України.
Статтею 8,21,48 Конституції України задекларовано принцип верховенства права, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, і кожен мас право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою га органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Наведені норми Конституції України повною мірою кореспондують із вимогами підпунктів.6, 7, 8 пункту б ст. ЗО Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та віднесені до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, зокрема, надання відповідно до закону громадянам, які потребують соціального захисту, безоплатного житла, здійснення контролю за станом квартирного обліку за додержанням житлового законодавства на підприємствах, в установах та організаціях, розташованих на відповідній території, незалежно від форм власності, видача ордерів на заселення жилої площі в будинках державних та комунальних організацій тощо.
Будинок за адресою: АДРЕСА_4 був побудований за рахунок коштів Міністерства оборони України ще в 1995 році, що підтверджується технічною документацією - індивідуальною карткою обліку), технічним паспортом, формою 03-1 на житловий 72 кв. будинок, оригінали яких наявні в розпорядженні Відповідача - Білгород-Дністровської міської ради. Вказаний акт був затверджений комісією, створеною рішенням Виконавчою комітету Білгород- Дністровської міської Ради депутатів трудящих від 30.06.2004 року №105, яка засвідчує належність будинку за адресою АДРЕСА_4 до сфери управління Міністерства Оборони України.
Статтею 3 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" ; встановлено, що військове майно закріплюється за військовими насінними Збройних Сил України на праві оперативного управління (з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 цієї статті).
Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням.
Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військовою майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно ст. З Закону України "Про Збройні Сили України". Положення про Міністерство оборони України, затвердженого указом Президента України від 06.04.2011р. №406/2011, Міністерство оборони України, зокрема здійснює вустановленому порядку відчуження військового майна, передачу його до сфери управління центральних чи місцевих органів виконавчої влади, інших органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядним установам та організаціям, які провадять діяльність в інтересах національної безпеки і оборони, га в комунальну власність.
Згідно ст.4.3 ЖК України, п 11, 21, 32 постанови Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 р. «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» військовослужбовцям житло надається згідно з чергою, а черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочерговою або позачергового одержання житлових приміщень). Житлове приміщення виключаю вся з числа службового, якщо відпала нот неба в його використанні згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційною органу.
Згідно гі. 3.18., 11.1 наказу Міністра Оборони України № 737 від 30.11.2011 р. «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 р. за № 24/20337, який є чинним на час звернення до суду із позовною заявою, КЕВ (КЕЧ) районів організовують та здійснюють належний облік жилої площі у будинках, які раніше належали МО України та були передані у встановленому законодавством порядку на баланс житлово-експлуатаційних організацій виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, а виселення здійснюється в судовому порядку за позовом командування військової частини та КЕВ (КЕЧ) району, на обліку в яких перебуває службове жиле приміщення.
Оскільки за змістом ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, то принцип розподілу влади заперечує надання суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію суду і виходить за межі завдання цивільного судочинства.
Між сторонами виникли правовідносини щодо виключення наданої військовослужбовцю службової квартири з числа службових.
Порядок організації обліку військовослужбовців Збройних сил України та осіб, звільнених у запас або відставку, що залишилися на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у Збройних Силах України, забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової військової служби), а також осіб звільнених з військової служби та членів їх сімей, включаючи членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли, пропали безвісти під час проходження військової служби, які перебувають на обліку осіб, що потребують покращення житлових умов, визначено Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщенням^ затвердженою наказом Міністерства оборони України № 737 від 30.11.2011 року.
Відповідно до п. 3.5 вказаної Інструкції (в редакції діючої на час звернення позивача з рапортом про зміну статусу квартири), для виключення квартир з числа службових у ГКЕУ ЗСУ за пропозиціями начальників гарнізонів, погодженими з КЕВ (КЕЧ) району та головами гарнізонних житлових комісій, готується проект доповіді Міністерству оборони України разом з проектами листів до сільських, селищних, міських, районних у місті (у разі їх створення) рад (відповідних державних адміністрацій) про виключення квартири з числа службових. До доповіді обовязково додається протокол засідання Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗСУ, на якому розглядалося це питання. Для виключення квартири з числа службових начальнику КЕВ (КЕЧ) району подається рапорт (заява) підписана всіма повнолітніми особами членів сім`ї.
Відповідно до п. 11 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2006 р. № 1081, житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень. Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що будь яких дій позивачкою щодо виключення із числа службового житлового приміщення - квартири за адресою: АДРЕСА_1 не здійснювалось, у зв`язку з чим, відсутність позитивно прийнятих рішень Міністра оборони України, виключає можливість зміни статусу "службова" вказаної квартири.
Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.82 ЦПК України.
Суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.
Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Позивачка в порушення статті 81 ЦПК України не надала до суду правового обгрунтування, тобто статей нормативно правових актів, якими вона обгрунтовує дану позовну вимогу, що позбовляє суд розглянути позовні вимоги по суті в частині визнання права на зняття з квартири із статусу службового, щодо виключення із службового житлового приміщення має право звертатися тільки підприємство, установа, організація, яка надала особі таке житло, а не сама особа, в данлому випадку позивачка.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 128, 157, 158, 169, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства Оборони України, виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, Міністерство Оборони України про виключення житла із статусу службового відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя :