Справа № 541/2079/17
Провадження №2/541/72/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 березня 2018 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі:головуючої судді - Куцин В.М.,

з участю секретаря - Євдокимової Н.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні Миргородського міськрайонного суду в місті Миргороді Полтавської області справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: вул.Шкільна, 5, с.Вовнянка миргородський район Полтавська обл. 37601) до ОСОБА_2 (адреса: вул.Шкільна, 13, с.Вовнянка Миргородський район Полтавська обл. 37601) про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що 30.06.2016 в с.Вовнянка Миргородського району Полтавської області відповідач за позовом ОСОБА_2 наніс їй тілесні ушкодження у вигляді синців, струсу головного мозку внаслідок чого ОСОБА_1 знаходилася на лікуванні з 30.06.2016 по 12.07.2016 в відділенні травматології Миргородської ЦРЛ про що має виписний епікриз від 10.08.2017 року Миргородської ЦРЛ. За заявою ОСОБА_1 від 30.06.2016 Миргородським відділом поліції було розпочате досудове слідство по кримінальному провадженню яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000730 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України яке було закрите постановою слідчого Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області від 12.11.2016. Як зазначає позивач в позовній заяві їй було відмовлено листом Миргородського прокурора від 25.08.2017 в скасуванні постанови від 12.11.2016, тому відповідно положень ч.1 ст.1167 ЦК України позивач ОСОБА_1 подала позовну заяву на відшкодування моральної шкоди завданої неправомірними діями ОСОБА_2 яку позивач оцінює в 18000 грн. та просить стягнути з відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в своїй заяві від 19.02.2018 заперечив факт нанесення тілесних ушкоджень позивачеві ОСОБА_1, повідомив, що не бачився з позивачем більше року оскільки працює водієм в м.Миргороді Полтавської області та додому повертається дуже пізно. Протиправних дій відносно позивача ОСОБА_1 не скоював (а.с.29).

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши докази надані позивачем та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень частини 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до положень частини 7 статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до позовної заяви ОСОБА_3 просить стягнути з відповідача 18000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди внаслідок завданих 30.06.2016 тілесних ушкоджень ОСОБА_2 після яких позивач проходила лікування в Миргородській ЦРЛ. Відповідно до копії виписного епікризу №4643/458 ОСОБА_1 знаходилась на стацонарному лікуванні в травматологічному відділенні Миргородської ЦРЛ з 30.06.2016 по 12.07.16 з діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку (а.с.6). Відповідно до постанови слідчого Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області від 12.11.2016, 30.06.2016 до чергової частини Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області надійшла заява від ОСОБА_1 згідно з якою 28.06.2016 року близько 13.00 години невстановлена особа в ході сварки знаходячись за адресою с.Вовнянка Миргородського району Полтавської області вул.Шкільна, буд.5 кулаком нанесла удар в обличчя гр.ОСОБА_1 тим самим спричинила тілесні ушкодження. За вказаним повідомленням слідчим Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області 30.06.2016 розпочато досудове розслідування за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.125 КК України. В ході досудового розслідування потерпілій ОСОБА_1 було вручено копію постанови про призначення судово медичної експертизи та повідомлено що з метою встановлення в неї наявності тілесних ушкоджень та ступеню їх тяжкості їй необхідно зявитися до судово-медичного експерта. ОСОБА_1 відмовилася звертатися до судово-медичного експерта. В звязку з неявкою ОСОБА_1 до судово-медичного експерта встановити в неї наявність тілесних ушкоджень та їх тяжкість є неможливим, що становить під сумнів вину ОСОБА_2 Внаслідок чого постановою слідчого Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області від 12.11.2016 кримінальне провадження №0000730 закрите за відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.4).

Відповідно до копії повідомлення в.о. керівника Миргородської місцевої прокуратури вих.№1716с-76 від 25.08.2017 після перевірки кримінального провадження №0000730 від 30.06.2016 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 12.11.2016 не вбачається (а.с.7).

Відповідач ОСОБА_2 заперечив факт нанесення тілесних ушкоджень позивачеві в поданій до суду заяві 19.02.2018 (а.с.29).

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до положень ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до положень ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Оцінюючи подані позивачем докази та вищевикладені обставини суд вважає, що ОСОБА_1 в задоволенні заявлених позовних вимог про відшкодування ОСОБА_2 завданої моральної шкоди необхідно відмовити за недоведеністю позовних вимог, оскільки всупереч вищенаведених вимог закону позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які підтверджують факт та вину відповідача ОСОБА_2 в заподіянні позивачу ОСОБА_1 тілесних ушкоджень в наслідок отримання яких остання зазнала моральних страждань.

Подана позивачем на підтвердження позовних вимог постанова про закриття кримінального провадження від 12.11.2016, яка є чинною, - на думку суду спростовує твердження позивача про причетність відповідача за позовом ОСОБА_2 до вчинення відносно неї злочину враховуючи підставу закриття кримінального провадження, відсутність складу правопорушення, а також обставини які були вказані ОСОБА_1 при поданні заяви про скоєння злочину: заподіяння їй тілесних ушкоджень 30.06.2016 невідомою особою.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В звязку з відмовою судом в задоволенні позовних вимог позивачеві судові витрати поверненню не підлягають.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 352-354ЦПК України, ст. 1167 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

В задовленні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, відповідач ОСОБА_2 відмовити за недоведеністю.

В звязку з відмовою судом в задоволенні позовних вимог позивачеві судові витрати поверненню не підлягають.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.п. 15.5 п.п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя: ОСОБА_4