Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3515/17
Провадження №: 2/332/203/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді: Федоренка О.І.;

при секретарі: Івановій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що за рішенням суду від 6.11.2009 року з нього проводиться стягнення аліментів на користь відповідачки (попередньої дружини) на утримання їх сумісної неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини його доходів до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, за рішенням суду від 19.7.2017 року з нього проводиться стягнення аліментів на користь третьої особи на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини його доходів до досягнення дитиною повноліття та на утримання самої третьої особи в розмірі 1/4 частини його доходів до досягнення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку - до 26.5.2020 року.

Мотивуючи тим, що в теперішній час в нього погіршився стан здоров'я, лікування потребує значних матеріальних затрат, окрім того, у зв'язку зі стягненням з нього аліментів на утримання теперішньої дружини та дитини за рішенням суду від 19.7.2017 року в нього погіршився матеріальний стан. Вважає, що вищезазначені обставини являються істотними умовами, за якими просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки з 1/3 до 1/6 частини його доходів.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з посиланням на викладені в позові доводи та обґрунтування, просить позов задовольнити.

Відповідачка надала відзив на позовну заяву в якому проти задоволення позову заперечує, зазначаючи, що позивач навмисно бажає перекласти турботу по утриманню їх сумісної дитини на неї, окрім того, він неналежним чином виконує аліментні зобов'язання, у зв'язку з чим утворилася заборгованість по аліментах, просить в задоволенні позову відмовити.

Третя особа, позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити.

Згідно ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши докази по справі, суд встановив певні юридичні факти та відповідні до них правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні й проти чого не заперечують сторони, позивач і відповідач мають сумісну дитину, за рішенням суду на утримання якої, на користь позивачки стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини доходів позивача. Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість позивача перед відповідачкою на 1.4.2017 року становить 29539,87 грн.(а.с.41-42). Сумісна дитина позивача та відповідачки, за наданими суду медичними документами, є інвалідом дитинства з невиліковним захворюванням (а.с.44,45) і суд вважає, що при такому захворюванні дитина потребує більшої матеріальної допомоги ніж здорова дитина.

Рішенням суду від 19.7.2017 року з позивача на користь третьої особи призначено стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини доходів позивача та на утримання самої третьої особи в розмірі 1/4 частини доходів позивача до досягнення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку - до 26.5.2020 року. Цим рішенням суду встановлено, що ОСОБА_1 - позивач по даній справі, здоровий, працює, матеріально досить забезпечений, має можливість надавати матеріальну допомогу як на утримання дитини так і на утримання дружини. Ці факти ОСОБА_1 визнані, оскільки при розгляді позову ним надана заява про визнання позову у повному обсязі (а.с.11-12,43). Окрім того, при розгляді позову третьої особи до позивача, відповідачка була відсутня, в загалі не зазначена як сторона у справі.

При розгляді даного позову третя особа зазначила, що на теперішній час вони з позивачем проживають разом, доказів того, що позивач та третя особа ведуть роздільне господарство судові не надано, з чого суд робить висновок про те, що позивач і третя особа проживають однією сім'єю і ведуть спільне господарство.

Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів визначений рішенням суду, може бути з часом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника, або одержувача аліментів в випадку зміни матеріального або сімейного становища, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Розмір аліментів може бути зменшений, якщо дитина знаходиться на утримання держави, територіальної громади або юридичної особи.

Суд приходить до висновку, що позивачем не представлені докази, які б вказували на обставини, передбачені ст.192 СК України. Суд не вважає, обставини на які посилався позивач в своєму позові як підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки є необґрунтовані та безпідставні.

Керуючись ст.192 СК України, ст.ст. 12,77-81,246,258,259,263-266,354 ЦПК України,

ВИРИШІВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлений протягом десяти днів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.І. Федоренко