Справа № 215/524/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого - судді Квятковського Я.А.

за участю секретаря Пономаренко М.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 4005 грн. та моральної шкоди у розмірі 10000 грн., завданої дорожньо-транспортною пригодою, оскільки внаслідок ДТП, яке виникло з вини відповідача ОСОБА_1 отримала легкі тіслені ушкодження.

В обґрунтування позову зазначає, що 22.11.2017 року приблизно о 22:50 год. в м. Кривий Ріг вона їхала в приватному таксі по вул. С.Колачевського. У той час автомобіль занесло у відбійник та відкинуло. Після чого вона вийшла з автомобіля та перебувала на пішохідному тротуарі, поки водій ремонтував таксі. В цей час автомобіль НОМЕР_1, за кермом якого був ОСОБА_2, не справився з керуванням та допустив наїзд на автомобіль BMW 320D, р/н SGL HA66 та на неї, завдавши їй легкі тілесні ушкодження у вигляді: забій мяких тканей голови, гематома правого стегна, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. У звязку із отриманими тілесними ушкодженнями вона в період з 22.11.2017 по 10.12.2017 перебувала на амбулаторному лікуванні та витрачала кошти на медичні препарати для свого лікування, у звязку із чим їй було заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 4005 грн. та моральні страждання. Крім того просить стягнути з відповідача маральну шкоду у розмірі 10000 грн. Вказує, що постановою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 13.12.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти заявленого позову, надав до суду відзив на позов. Вказує, що дійсно 22.11.2017 року керуючи автомобілем НОМЕР_1 він не справився з керуванням та допустив наїзд на автомобіль BMW 320D, р/н SGL HA66, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження зокрема потерпілому ОСОБА_3 Також згідно постанови Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 13.12.2017 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, проте по даній адміністративній справі ОСОБА_1 була свідком. Крім того, як вбачається з довідок лікаря, всі відомості записані зі слів хворого. Також у доказах зазначено, що ОСОБА_1 проходила огляд у онколога, але аргументів щодо необхідності такого проходження у позові не зазначено.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи прийшов до таких висновків.

Сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів судом встановлено такі обставини та відповідні ним правовідносини.

22.11.2017 року о 22.50 год. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2, по вул. Сергія Колачевського в м. Кривому Розі, в районі опори лінії електропередач № 120, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати перешкоду у виді відбійника, внаслідок чого вказаний автомобіль занесло вбік тротуару та він скоїв наїзд на автомобіль «BMW», р/н SGL HA66, під керуванням водія ОСОБА_3 Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Постановою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 13.12.2017 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення, а.с. 52.

ОСОБА_1 звернулася 22.11.2017 року за медичною допомогою до КЗ «Криворізької міської клінічної лікарні №8», де їй було встановлено діагноз - забій, гематома затилку, рекомендована консультація невролога, а.с. 10. 25.11.2018 ОСОБА_1 звернулась до МДЦ "Північ" за медичною допомогою до невролога, яким зі слів хворої відмічено про потрапляння ОСОБА_1 22.11.2017 року у автомобільну аварію (1 поштовх у таксі, через 10 хвилин удар другою машиною на зупинці), а.с. 8-9. 06.12.2017 ОСОБА_1 встановлено діагноз - струс головного мозку, а.с.5. Для відновлення стану здоровя, в т.ч. придбання ліків і проходження медичних обстежень, ОСОБА_1 витрачено кошти в загальному розмірі 4005,00 грн. згідно копій чеків, а.с.17-19.

Оцінка суду.

Частиною 1 ст. 4 та ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2-4 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, суд зазначає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти (ст.11 ЦК України).

Згідно до вимог ст. 1166 ЦК України відшкодовується майнова шкода заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особою яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ст.1167 ЦК України).

При цьому, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ст.1187 ЦК України).

З аналізу положень гл.82 ЦК України випливає, що юридичною підставою відповідальності за заподіяння шкоди є склад цивільного правопорушення, а саме: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Така сама правова позиція викладена в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» , згідно якого шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Всупереч даним вимогам законодавства в судовому засіданні позивач не надано і судом не здобуто належних і допустимих доказів протиправних дій відповідача ОСОБА_2 по відношенню до позивача, зокрема щодо нанесення шкоди здоровю останнього, і причинного звязку між діями відповідача і наслідками, що наступили.

Суд критично оцінює постанову суду від 13.12.2017, письмові інформації УПП в м.Кривому Розі від 06.12.2017 та Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 09.01.2017 , а.с.30,31, оскільки вони підтверджують заподіяння майнової шкоди лише гр.ОСОБА_3 внаслідок ДТП , що мало місце 22.11.2017.

Крім того, надана позивачем копія довідки МДЦ "Північ" про потрапляння в ДТП 22.11.2017 також не є належним і допустимим доказом неправомірних дій відповідача в силу положень ст.ст.76-82 ЦПК України, тому судом до уваги не береться.

З урахуванням вказаних вище обставин, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 10, 12, 81, 263 ЦПК України, ст. 1166, 1167, 1187 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 12.06.2018.

СУДДЯ: