Справа № 157/572/18
Провадження №2/157/212/18
У Х В А Л А

06 червня 2018 рокум.Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря Карпік Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

21 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

З метою забезпечення даного позову ОСОБА_1 подала заяву, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на магазин промислових товарів /А-1/, загальною площею 52,5 кв.м., який належить відповідачу ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, 15а, с. Хотешів Камінь-Каширського району Волинської області.

Заява мотивована тим, що відповідач не виконав свої зобовязання перед позивачем за договором позики на суму 864270 грн., а тому в останньої є підстави побоюватись, що така позиція відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що дана заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що 21 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в сумі 864270 грн. Одночасно з позовом ОСОБА_1 подала заяву про його забезпечення, яку ухвалою Камінь-Каширського районного суду від 23 травня 2018 року було задоволено та накладено арешт на належну відповідачу квартиру.

Враховуючи ціну позову та орієнтовну вартість нерухомого майна відповідача, на яке було накладено арешт, суд вважає, що на даній стадії судового процесу вжиті всі необхідні заходи щодо забезпечення вказаного вище позову.

Крім того, заявником не враховано розяснення абз. 2 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, де зазначено, що судам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Отже суд вважає, що вимога заявника про накладення арешту на приміщення магазину промислових товарів /А-1/, що належить відповідачу та знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, 15а, с. Хотешів Камінь-Каширського району Волинської області, є недопустимою вимогою, оскільки даний захід буде перешкоджати господарській діяльності відповідача.

За таких обставин суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 153, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 1 Розділу VІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий: Б. С. Гамула