Ухвала

Іменем України

29 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 523/9204/17

провадження № 61-42031ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду: Лесько А. О., (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Штелик С. П., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 30 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2017 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_3, в якому просила визнати недостовірною і такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача інформацію, поширену відповідачем ОСОБА_3 в скарзі від 07 вересня 2017 року наступного змісту «Благодійні внески батьки здають не на рахунок дитячого садочка, а в кишеню завідуючої…»; зобов'язати ОСОБА_3 спростувати зазначену інформацію шляхом повідомлення Житомирського обласного відділу освіти та прокурора Житомирської області; зобов'язати ОСОБА_3 на зборах трудового колективу дитячого навчального закладу № 7 «Дзвіночок» принести офіційне вибачення завідуючій ОСОБА_4 за поширення неправдивої інформації стосовно внесення благодійних внесків батьків дітей дитячого садочка до кишені завідуючої; стягнути з ОСОБА_3 на її користь 6 000,00 грн відшкодування моральної шкоди та 1 600,00 грн сплаченого судового збору.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначала, що обіймає посаду завідуючої дитячого навчального закладу № 7 «Дзвіночок» в м. Радомишль Житомирської області, а ОСОБА_3 працює в цьому ж садочку вихователем. 07 вересня 2017 року відповідач звернулася до відділу освіти Житомирської області та прокурора Житомирської області зі скаргою, в якій зазначила, що позивач присвоює благодійні внески. ОСОБА_4 стверджувала, що зазначена інформація є недостовірною та принижує її честь, гідність та ділову репутацію.

Позивач також вказувала, що поширенням неправдивої інформації ОСОБА_3 створила для неї негативну соціальну оцінку, поставила під сумнів її професійні якості, а після подання скарги постійно проводяться службові розслідування, що принижує її авторитет. Зазначене призвело до її моральних переживань, душевних хвилювань, втрати спокою і, як наслідок, проходження курсу лікування у лікаря невропатолога.

Заочним рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 березня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано недостовірною інформацію, поширену ОСОБА_3 в скарзі від 07 вересня 2017 року на ім'я керуючого Житомирського обласного відділу освіти та прокурора Житомирської області, наступного змісту: «Благодійні внески батьки здають не на рахунок дитячого садочка, а в кишеню завідуючої…».

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1 000,00 грн відкодування завданої моральної шкоди та 586,67 грн судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Водночас у резолютивній частині зазначеного заочного рішення роз'яснено порядок його оскарження відповідачем. Зокрема, зазначено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 30 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 березня 2018 року повернуто особі, яка її подала, для виконання вимог закону, що регулює порядок оскарження заочного рішення.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідачем не дотримано передбачений статтею 284 ЦПК України порядок оскарження заочного рішення.

У серпні 2018 року ОСОБА_3 подала касаційну скаргу на зазначену ухвалу апеляційного суду, в якій просила скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки апеляційного суду про те, що відповідач може оскаржити в апеляційному порядку заочне рішення лише після його перегляду судом першої інстанції суперечить Європейській конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також ЦПК України. Зокрема, відповідач стверджувала, що будь-яке рішення, ухвалене судом першої інстанції за результатами розгляду справи, може бути оскаржене в апеляційному порядку.

У зв'язку з несплатою судового збору ухвалою Верховного Суду від 17 серпня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху та надано строк для усунення зазначених недоліків.

04 жовтня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_3 усунула недоліки касаційної скарги.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Частиною четвертою статті 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно з частиною другою статті 288 ЦПК України позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, ЦПК України передбачає дві форми перегляду заочного рішення: загальну (перегляд в апеляційному порядку) та спеціальну (перегляд судом, який виніс заочне рішення, за заявою відповідача).

При цьому до основних ознак апеляційного перегляду заочного рішення можна віднести наступні: а) здійснюється судом вищестоящої інстанції; б) апеляційну скаргу можуть подати сторони (відповідач лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення) та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

З огляду на положення наведених норм Закону, а також те, що відповідач ОСОБА_3 звернулася з апеляційною скаргою на заочне рішення, яке не було переглянуте судом першої інстанції в передбаченому статтею 284 ЦПК України порядку, апеляційний суд дійшов правильного висновку про повернення такої апеляційної скарги у зв'язку з порушенням порядку оскарження заочного рішення.

За таких обставин доводи касаційної скарги не спростовують викладених в оскаржуваному судовому рішенні висновків.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до положень пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням того, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи, а апеляційний суд при її постановленні правильно застосовував норми права, що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Верховний Суд на підставі пункту 5 частини другої та частини четвертої статті 394 ЦПК України відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частиною п'ятою, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 30 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв

С.П. Штелик