Провадження № 2/369/654/18
РІШЕННЯ

Іменем України

17.04.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Волчко А.Я.

секретаря: Раситюк М.П.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Чернюк О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Комерційного банку «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача та стягнення коштів за договором банківського вкладу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача та стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10 жовтня 2014 року позивачем ОСОБА_3 було з ПАТ «Комерційний банк «Надра» укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № НОМЕР_1, оформлений у межах ПУ «Перший», відповідно до умов якого Позивач передав, а банк прийняв на вкладний рахунок 220, 00 Євро строком на 9 місяців, зі ставкою 10,5 % річних.

Відповідно до п. 4.1 даного договору поповнення внесеної суми Вкладу допускається відповідно до п.3.1.4. цього Договору. Сума поповнення приєднується до суми Вкладу та на неї нараховуються проценти, згідно п.4.2.

Протягом терміну дії Договору, Позивачем вносилися кошти на депозитний рахунок.

Станом на 16.12.2014 року загальна сума депозиту та нарахованих відсотків складала 6953,67 Євро. Так до запровадження тимчасової адміністрації, договір діяв та відбувалося нарахування відсотків на внесену суму.

З 06 лютого 2015 року в банку запроваджено тимчасову адміністрацію, а 12 червня 2015 року Позивачу виплачено кошти за вкладом згідно із сумою відшкодування, що гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі 144 984, 74 грн., з розрахунку курсу Євро на 05.02.2015 року (курс 100 Євро становив 2060,2529), що в еквіваленті за курсом Національного банку України (далі - НБУ) становить 7037,23 Євро.

Так, облік було здійснено на дату прийняття рішення про введення тимчасової адміністрації. Однак, позивач вважає, що обрахунок коштів, які мали бути повернуті проведено з порушенням норм чинного законодавства.

Таким чином ним було недоотримані його кошти в сумі: 40727, 76 грн. (7037,23 Євро * 26,39 грн. (Курс за 100 Євро на 06.02.2015 року становить 2639,1992) = 185712,50 грн. 185712,50 грн. - 144 984, 74 грн. = 40727, 76 грн.

На обґрунтування своїх вимог зазначили, що відповідно до змісту статей 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак ненадання вкладнику можливості користуватися цими коштами, зобов'язання банку з повернення вкладу не вважається виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, передбачену частішою другою статті 625 ЦК України.

Окрім того, згідно зі статтею 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Однак, пунктом 1 частини шостої статті 36 цього Закону (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, у національній валюті України.

Згідно із частиною п'ятою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим НБУ на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації.

За змістом частини першої статті 34 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) днем початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації є наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Порядок установлення і використання офіційного курсу гривні до іноземних валют та банківських металів визначає Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затверджене постановою Правління НБУ № 496 від 12 листопада 2003 року (далі - Положення) на виконання норм статей 7, 15 та 36 Закону України «Про Національний банк України».

Відповідно до пункту 2 Положення офіційний курс гривні до Євро установлюється щоденно.

Згідно з пунктом 11 Положення інформація про встановлені офіційні курси гривні до іноземних валют та банківських металів розміщується в міжнародній комп'ютерній мережі Інтернет.

На час виникнення спірних правовідносин у справі, пункт 9 зазначеного Положення діяв у редакції постанови Правління НБУ від 31 березня 2014 року № 180 і передбачав, що офіційний курс гривні до іноземних валют та банківських металів діє з часу його встановлення.

Згідно з інформацією, отриманою з офіційного сайту НБУ, 06 лютого 2015 року з 14:00 діяв офіційний курс гривні до Євро у розмірі 2639.1992 грн. за 100 Євро. Такий курс було встановлено НБУ саме цього поточного робочого дня - 06 лютого 2015 року. Натомість курс 2060.2529 грн. за 100 Євро було встановлено НБУ напередодні.

Окрім того, згідно зі статтею 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

На час виникнення спірних правовідносин у справі, пункт 9 зазначеного Положення діяв у редакції постанови Правління НБУ від 31 березня 2014 року № 180 і передбачав, що офіційний курс гривні до іноземних валют та банківських металів діє з часу його встановлення.

Згідно з інформацією, отриманою з офіційного сайту НБУ, 06 лютого 2015 року з 14:00 діяв офіційний курс гривні до Євро у розмірі 2639.1992 грн. за 100 Євро. Такий курс було встановлено НБУ саме цього поточного робочого дня - 06 лютого 2015 року. Натомість курс 2060.2529 грн. за 100 Євро було встановлено НБУ напередодні,

05 лютого 2015 року такий курс зберігав свою дію на початок 06 лютого 2015 року до встановлення поточного курсу.

Таким чином, застосовуючи частину п'яту статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у поєднанні із пунктом 2 Положення, а також пунктом 9 Положення у редакції постанови Правління НБУ від 31 березня 2014 року № 180 (чинній на час виникнення спірних правовідносин), слід виходити з того, що зазначена норма Закону перерахування вкладу в іноземній валюті в національну валюту пов'язує з курсом гривні, що установлений НБУ на конкретний день (у який розпочинається процедура виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації). Закон не містить обов'язку здійснити фактичний перерахунок вкладів саме в цей день, і не пов'язує здійснення такого перерахунку з конкретним моментом у часі (годиною, хвилиною) саме цього дня чи з курсом гривні, що діє саме в конкретний момент у часі (годину, хвилину) такого дня. Тому перерахування суми вкладу в іноземній валюті, зокрема Євро, здійснюється за офіційним курсом гривні до цієї іноземної валюти, який установлений НБУ в той робочий день, на який припав початок процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації, а саме 06 лютого 2015 року.

Питання, зумовлене дією в різний час, але протягом одного й того самого робочого дня, двох різних курсів гривні до Євро, установлених НБУ в різні дні (цього робочого дня та напередодні), слід вирішувати з урахуванням визначеного законом і підзаконними актами НБУ порядку (процедури) встановлення і використання офіційного курсу гривні до іноземних валют та банківських металів, що відображає економічну природу установлення офіційного курсу гривні. Якщо іншого спеціальним законом не передбачено, в ситуації, коли в період чинності Положення в редакції постанови Правління НБУ від 31 березня 2014 року № 180 в один і той же день діють два різні курси гривні до Євро, правило пунктів 2 і 3 Положення про щоденне встановлення офіційного курсу гривні до Євро.

Враховуючи вищевикладене з ПАТ «Комерційний банк «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_3 за договором строкового банківського вкладу (депозиту) з поповненням № НОМЕР_1, оформленого в межах «ПУ «Перший» від 10 жовтня 2014 року, 40727, 76 грн., що в еквіваленті за офіційним курсом гривні до Євро, встановленим НБУ на 06 лютого 2015 року, становить 1543,30 Євро.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Представник відповідача Чернюк О.П. в судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову, в обґрунтування надала пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Судом встановлено, що 10.10.2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Комерційний банк «Надра» укладений Договір строкового банківського вкладу (депозиту) № НОМЕР_1, оформлений в рамках Пакету послуг «ПУ «Перший»., відповідно до якого позивач передав, а банк прийняв на вкладний рахунок 220,00 Євро строком на 9 місяців, зі ставкою 10,5 % річних.

Відповідно до п. 4.1 даного договору поповнення внесеної суми Вкладу допускається відповідно до п.3.1.4. цього Договору. Сума поповнення приєднується до суми Вкладу та на неї нараховуються проценти, згідно п.4.2.

Протягом терміну дії Договору, Позивачем вносилися кошти на депозитний рахунок.

Станом на 16.12.2014 року загальна сума депозиту та нарахованих відсотків складала 6953,67 Євро. Так до запровадження тимчасової адміністрації, договір діяв та відбувалося нарахування відсотків на внесену суму.

З 06 лютого 2015 року в банку запроваджено тимчасову адміністрацію, а 12 червня 2015 року Позивачу виплачено кошти за вкладом згідно із сумою відшкодування, що гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, в розмірі 144 984, 74 грн., з розрахунку курсу Євро на 05.02.2015 року (курс 100 Євро становив 2060,2529), що в еквіваленті за курсом Національного банку України (далі - НБУ) становить 7037,23 Євро.

Так, облік було здійснено на дату прийняття рішення про введення тимчасової адміністрації.

Однак, позивач вважає, що обрахунок коштів, які мали бути повернуті проведено з порушенням норм чинного законодавства.

Таким чином, на думку позивача, ним було недоотримані його кошти в сумі: 40727, 76 грн. (7037,23 Євро * 26,39 грн. (Курс за 100 Євро на 06.02.2015 року становить 2639,1992) = 185712,50 грн. 185712,50 грн. - 144 984, 74 грн. = 40727, 76 грн.

Судом встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 05.02.2015 року №26 «Про віднесення ПАТ КБ «Надра» до категорії неплатоспроможних» та запровадження 06.02.2015 року тимчасової адміністрації.

Із змісту цієї постанови вбачається, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення 05.02.2015р. № 26 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Комерційний Банк "Надра", згідно з яким з 06.02.2015 р. по 05.05.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Комерційний Банк "Надра".

В подальшому, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.04.2015 р. прийнято рішення №85, яким продовжено тимчасову адміністрацію у ПАТ КБ «Надра» по 05.06.2015 р.

05.06.2015 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 113 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "КБ "Надра" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким вирішено припинити здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Надра» з 05.06.2015 р., розпочати з 05.06.2015 р. процедуру ліквідації ПАТ "КБ "Надра" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" Стрюкову І.О. строком на 1 рік, з 05 червня 2015 р. до 04 червня 2016 р. включно.

Рішеннями виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №616 від 28.04.2016 р. та №2342 від 03.11.2016 р. продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» по 03.06.2020 р. включно.

Таким чином, з 06.02.2015 р. і по теперішній час, у зв'язку із запровадженням тимчасової адміністрації, ПАТ КБ «Надра» здійснює діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 ЦК України).

Відповідно до ч.1, 2статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

При цьому, ч. 1статті 1074 ЦК України визначає, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Таким чином, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені у спеціальному законі.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»,який є спеціальним законом, що унормовує дані правовідносини.

У пункті 8 Прикінцевих і перехідних положень Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з пунктом 16 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, спори, пов'язані із виконанням банком, у якому запровадження тимчасова адміністрація чи розпочата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед вкладником, регулюються саме Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», норми якого є спеціальними, а він є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у спірних правовідносинах (постанова ВСУ від 20.01.2016 р. №6-2001 ц 15).

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 5статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Згідно з ч. 2ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

У ч. 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вирішуючи даний спір суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, котрі викладені у постановах Верховного Суду від 08.02.2018 р. (справа №308/3282/15-ц) та від 14.02.2018 р. (справа 761/20903/15-ц) відповідно до яких, якщо на момент ухвалення рішення судом у банк вже було введено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру його ліквідації, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з того, що з 06.02.2015 р. Фонд запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру ліквідації ПАТ КБ «Надра». На момент ухвалення рішення судом у банк було введено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру його ліквідації, що відповідно до вищевказаних норм Закону та висновків Верховного Суду унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», котрий є приорітетним відносно інших законодавчих актів України та визначає черговість задоволення вимог кредиторів.

При цьому, ст. ст.26,27,48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"та Розділів IIIі IV Положення № 14 передбачено, що Фонд гарантування починає виплату коштів в межах гарантованої державою суми відшкодування (200 000 грн.) вкладникам неплатоспроможного банку, які включені в Загальний реєстр вкладників.

Згідно з квитанцією від 12.06.2015 р. підтверджується, що 12.06.2015 р. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу виплачено 144984,74 гривень, що еквівалентно курсу Євро на 05.02.2015 року (за офіційним курсом гривні до іноземної валюти за 100 Євро становить - 2060,2529 гривень), що в еквіваленті за курсом Національного банку України становить 7037, 23 Євро.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом Банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Судом встановлено, що між Позивачем та ПАТ «КБ «Надра» було укладено Договір банківського вкладу №2042832 від 10.10.14 в іноземній валюті (сума вкладу - 220,00 євро).

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України надень початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону.

День початку процедури виведення ПАТ «КБ «Надра» з ринку та здійснення тимчасової адміністрації 06.02.2015 (Копія рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.02.15 №26.

Отже, відповідно до ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладами, розміщеними в ПАТ «КБ «Надра» в іноземній валюті, має здійснюватися в гривні за офіційним курсом, встановленим НБУ на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації - 06.02.2015.

На день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації - 06.02.2015 , НБУ було встановлено 2 курси.

Відповідно до п. 9 «Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів», затвердженого Постановою Правління Національного банку України №496 від 12.11.2003 року (в редакції чинні на час виникнення спірних правовідносин), офіційний курс гривні до іноземних валют та банківських металів діє з часу його встановлення.

Відповідно до інформації з офіційного сайту НБУ та довідки НБУ, станом на 06.02.2015 було: встановлено такі курси: до 14:00 год - 20,602529 гривень за 1 євро; - з 14:00 год-26,391992 за 1 євро.

Отже, на момент введення в ПАТ «КБ «Надра» тимчасової адміністрації, тобто на початок дня 06 лютого 2015 року, відповідно до даних офіційного сайту Національного банку України станом на 9 год. 00 хв. 06 лютого 2015 року були встановлені такі офіційні курси гривні до іноземної валюти: за 100,00 євро - 2060,2529 гривень (копія витягу з офіційного сайту НБУ - щодо офіційного курсу гривні до іноземних валют та довідки НБУ ).

Таким чином, на виконання вимог чинного законодавства, відшкодування коштів вкладникам ПАТ КБ «Надра» за вкладами в іноземній валюті відбувалося в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом Банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації, а саме курсом станом на 09:00 06.02.2015 року - 20,602529 гривень за 1 євро.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що доводи позивача про те, що при виплаті їй суми у 144984, 74 грн. слід було враховувати (Курс за 100 Євро на 06.02.2015 року становить 2639,1992) = 185712,50 грн. 185712,50 грн. - 144 984, 74 грн. = 40727, 76 грн., тобто сума недоплати складає 40727 76 грн. є безпідставним і не беруться судом до уваги.

Згідно з ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в четверту чергу задовольняються вимоги вкладників фізичних осіб, у частині, що перевищує суму виплачену Фондом.

При цьому, суд звертає увагу, що задоволення вимог окремого кредитора, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, не допускається, оскільки в такому випадку активи з банку виводяться, а заборгованість третіх осіб перед банком збільшується, що порушує принцип пріоритетності зобов'язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

За правилами ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Необхідно враховувати, що ст. 253 України стосується лише строків, які визначаються певним періодом часу. Однак, у тому випадку, коли строк визначено календарною датою (в цьому випадку - 06.02.2015), його перебіг починається у вказаний день його початку. Початок перебігу обчислення строків у юридичному розумінні визначається ; з нуля годин дня в якому строк фактично почав свій перебіг.

Отже, днем початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації є 06.02.2015, а це означає, що перебіг строку починається у вказаний день його початку, тобто з початку доби.

За відсутності будь-яких застережень в Законі України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо врахування можливих змін офіційного курсу гривні впродовж дня, який вважається початком процедури виведення Фондом банку з ринку, повинен застосовуватися офіційний курс гривні, який був встановлений на початок доби 06.02.2015, незалежно від того, що того ж дня з 14.00 НБУ було встановлено вищий курс.

Отже, виплату Позивачеві його вкладу в іноземній валюті по курсу 20,602529 гривень за 1 євро було здійснено відповідно до вимог чинного законодавства, та відповідно з перерахуванням вкладу в іноземній валюті в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації.

Окрім того, так, суди касаційної інстанції в інших аналогічних справах (№ К/800/2861/16, К/800/514/16, №6- 1099) відмовляючи у позовах, дійшли до висновку, що розрахунок суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим НБУ на день початку процедури виведення ПАТ «КБ «Надра» з ринку - на 9 год. 00 хв. 06.02.2015 є таким, що здійснений відповідно до вимог чинного законодавства.

Вказане додатково спростовує доводи Позивача щодо необхідності застосування курсу 26.391992 за 1 євро, при перерахуванні вкладу в національну валюту.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є безпідставними, так як не ґрунтуються на вимогах закону, а тому не підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 95, 259, 265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «Комерційного банку «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача та стягнення коштів за договором банківського вкладу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя: А.Я. Волчко