У Х В А Л А

23 березня 2018 року

м. Київ

справа № 754/16887/14-ц

провадження № 61-2084ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - Інспекція з питань захисту прав споживачів у м. Києві, про стягнення депозитного вкладу,

ВСТАНОВИВ :

01 березня 2018 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року, яка не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки заявником не сплачено судовий збір.

Крім того, до касаційної скарги заявником додано платіжне доручення від 27 листопада 2017 року № PROM7BACOW про сплату судового збору у розмірі 2 031,13 грн за розгляд касаційної скарги, яку заявник подавав 28 листопада 2017 року та яка ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2018 року повернута заявнику.

Закон України «Про судовий збір» не передбачає можливості Верховному Суду зараховувати в якості судового збору кошти, що сплачені громадянами за подання інших заяв чи скарг, по яким були ухвалені процесуальні рішення.

Водночас, заявник не позбавлений права звернутися до суду із клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Отже, касаційна скарга, подана 01 березня 2018 року, не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником на порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

З огляду на категорію спору, за позовними вимогами майнового характеру (про стягнення депозитного вкладу), враховуючи ціну позову 169 260 грн 93 коп., заявник за подання касаційної скарги має сплатити 3 385 грн 22 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Також, в касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року, посилаючись на те, що 28 листопада 2017 року до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ заявником подано касаційну скаргу на оскаржувані рішення, однак касаційна скарга була повернута заявнику на підставі частини другої статті 393 ЦПК України, про що свідчить ухвала Верховного Суду від 25 січня 2018 року.

Ураховуючи те, що первісна касаційна скарга заявника подана в межах строку на касаційне оскарження, а повторно касаційну скаргу заявник подала після того як перестали існувати підстави повернення касаційної скарги, вказаний строк підлягає поновленню.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаного недоліку.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Поновити публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» строк на касаційне оскарження рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року та ухвали Апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року.

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 23 квітня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун