Справа №359/8249/17
№ 2/359/656/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України
02 лютого 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у спільному майні, -

В С Т А Н О В И В :
20.10.2017 року позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 ( а.с. 2-4).

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він та відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , розмір частки кожного становить по 1/3 її частини. Право власності на зазначену квартиру набуто ними на підставі розпорядження Бориспільського міського голови від 24.04.2003 року в порядку приватизації житла та було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 8262 від 24.04.2003. На сьогодні він має бажання та намір подарувати належну йому частину квартири близькій людині, але позбавлений права реалізувати своє право на розпорядження власним майном через відсутність правовстановлюючого документу на житло, оскільки оригінали правовстановлюючих документів втрачено. З метою отримати новий правовстановлюючий документ на квартиру звернувся до нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу, де було роз`яснено, що необхідно надати відповідні документи та необхідність усім співвласникам подати відповідні заяви про включення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно даної інформації. Зазначив, що повідомив відповідачам про порядок відновлення правовстановлюючого документа на нерухоме майно, однак відповідачі бездіють у вирішенні зазначеного питання. Тому він вважає, що відповідачі не визнають його право власності на належну частину в спільному житлі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі, пояснив, що хоче подарувати належну йому частку своїй сестрі, але оригінал свідоцтва про право власності на нерухоме майно відсутнє.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні визнала позовні вимоги та не заперечувала щодо їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяв та заперечень щодо позову до суду від відповідача не надійшло.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, позивач ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , розмір частки кожного у праві власності становить по 1/3 частці, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 8262 від 24.04. 2003 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 593658 від 20.05.2003, виданим Бориспільським міським бюро технічної інвентаризації (а.с. 5,6).

Зазначена обставина також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №112414562 від 31.01.2018 (а.с. 37,38).

Встановлено, що оригінал свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 8262 від 24.04.2003 було втрачено, про що 14.04.2017 року в друкованому засобі масової інформації - газеті «Вісті» м. Бориспіль було надано оголошення (а.с. 16).

Крім того, позивач має бажання реалізувати своє право власності на розпорядження належною йому частиною квартири АДРЕСА_1 , однак у зв`язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу позбавлений такої можливості.

Як зазначив позивач, з метою отримати новий правовстановлюючий документ на спільну квартиру він звернувся до нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу, де було роз`яснено, що відповідно до вимог ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку проведення такої державної реєстрації, з 01.01.2013 року для отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, який вважатиметься правовстановлюючим документом, необхідно надати перелік відповідних документів та усім співвласникам подати відповідні заяви до державного реєстратора про включення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно даної інформації.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідачами особисто здійснюються будь-які дії по включенню в Державний реєстр речових прав інформації та отриманню Витягу з ДРРП на спірну квартиру, суду надано не було та не зазначено джерел їх здобуття.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості відновити втрачене свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 24.04.2003 року, що позбавляє його права розпоряджатися своєю власністю, тому таке право позивача підлягає відновленню в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового та немайнового права та інтересу.

Нормою статті 19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі позивач залишає за собою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,223,258,259,263-265,266,273 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичних осіб- НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 12 лютого 2018 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В.Муранова-Лесів