Провадження № 2/219/237/2018
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
судді Павленко О.М.,
при секретарі Брагіній М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -
в с т а н о в и в:
до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, згідно якої він просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму боргу в розмірі 42 857 гр. 77 коп. та судові витрати. Зазначив, що 2.02.2013 року ОСОБА_2 взяв у нього в борг 24 300 (двадцять чотири тисячі триста) грн., що було еквівалентно 3 000 (трьом тисячам) доларів США для особистих потреб. Необхідність такої суми відповідач мотивував тим, що йому необхідні кошти для розширення свого бізнесу по ремонту житлових і нежитлових приміщень. Факт отримання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаної ОСОБА_2, в якій вказується про намір боржника повернути зазначену суму до другого лютого 2015 року. Передача коштів сталася замість передачі розписки і в присутності двох свідків. Після закінчення терміну, зазначеного в розписці, на неодноразові вимоги позивача повернути борг, відповідач уникав узгодження дати погашення боргу, мотивуючи відсутністю даної суми і неможливістю взяти кредит в банку через припинення банками кредитних операцій, хоча відповідач підтвердив, що борг він визнає і від нього не відмовляється, однак на даний час грошей у нього не має і найближчим часом не буде. Вважає, що зобовязання повинні виконуватися належним чином і відповідач зобовязаний повернути йому суму в розмірі 24 300 грн., крім того відповідач прострочив грошове зобовязання, а тому позивач просить стягнути суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, а тому просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 42 857, 77 грн.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про час, дату і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Крім того, до суду від них надійшли заяви, згідно яких вони просили розглянути справу у їх відсутності та не заперечували проти постановлення заочного рішення (а.с.49).
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача.
Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до розписки від 2.02.2013 року ОСОБА_2 взяв у борг грошові кошти у розмірі 24 300 гривень, у ОСОБА_1 строком на 2 роки та зобов'язався їх повернути до 2 лютого 2015 року (а.с.4).
Відповідно до ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із ч.2 ст.1047 ЦК на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Статтею 202 ЦК визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. За правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
Крім того, ч.1 ст.1049 ЦК встановлено, що за договором позики позичальник зобовязаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобовязання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобовязанням їх повернення та дати отримання коштів.
Як вбачається з копії розписки від 2 лютого 2013 року сторони дійшли згоди про те, що позика (борг) буде повернута позичальникові ОСОБА_1 в строк до 2 лютого 2015 року (а.с.47).
Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідач у судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
За змістом статей 15,16 ЦК України, особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як передбачено ч.3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Тобто зобов'язання позичальника припиняються належним виконанням і з цього часу боржник є особою, яка повністю виконала свої боргові зобов'язання, про що також зазначено й в ст. 599 ЦК України.
Зі змісту норм ЦК України, які регулюють спірні правовідносини, слідує, що на іншу сторону договору - позикодавця покладається обов'язок при поверненні позики видати позичальникові розписку про отримання предмета позики (чи його частини) або повернути йому борговий документ (ст. 545 ЦК України).
Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
За повідомленням Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) у січні 2015 року становив 103,1%; у лютому 2015 року 105,3%; у березні 2015 року 110,8 %; у квітні 2015 року 114,0%; у травні 2015 року 102,2%; у червні 2015 року 100,4%; у липні 2015 року 99,0%; у серпні 2015 року 102,3 %; у вересні 2015 року 102,3%; жовтні 2015 року 98,7%; листопаді 2015 року 102,0%; грудні 2015 року 100,7%.
А тому, загальний відсоток інфляції за період 2015 року дорівнює 143,3 %; в період з лютого по грудень 2015 року включно індекс інфляції склав 139%.
За повідомленням Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) у січні 2016 року становив 100,9%; у лютому 2016 року 99,6%; у березні 2016 року 101,0 %; у квітні 2016 року 103,5%; у травні 2016 року 100,1%; у червні 2016 року 99,8%; у липні 2016 року 99,9%; к серпні 2016 року 99,7%; у вересні 2016 року 101,8%; жовтні 2016 року 102,8%; листопаді 2016 року 101,8%; грудні 2016 року 100,9%.
Відповідно, загальний відсоток інфляції за період 2016 року дорівнює 112,4 %.
За повідомленням Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) у січні 2017 року становив 101,1%; у лютому 2017 року 101,0%; у березні 2017 року 101,8 %; у квітні 2017 року 100,9%; у травні 2017 року 101,3%; у червні 2017 року 101,6%; у липні 2017 року 100,2%; у серпні 2017 року 99,9%.
Загальний відсоток інфляції за період січень серпень 2017 року дорівнює 108,1 %.
Таким чином за період з лютого 2015 року по серпень 2017 року включно індекс інфляції склав 139% х 112,4% х 108,1 % = 168,89%.
Виходячи з викладеного, сума інфляції складає 16 740,27 грн. (сума боргу х процент інфляції) сума боргу; (24 300 х 168,89%) 24 300).
3% річних від простроченої суми боргу за період з 2.02.2015 року по 1.09.2017 року (включено) складає 1 817 грн. 50 коп., з розрахунку 24 300 грн. х 3% : 365 х 910, де: 24 300 грн. - сума боргу; 3% - відсоток відповідальності відповідно до ст. 625 ЦК України; 365- кількість днів у році; 910 - кількість днів прострочення грошового зобовязання.
Таким чином, суд стягує з відповідача проіндексовану суму боргу у розмірі 41 040 грн. 27 коп., 3 % річних за прострочення за грошовим зобов'язанням в розмірі 1 817 грн. 50 коп., а всього стягує з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 42 857 грн. 77 коп.
Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 647 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 3, 207, 526, 536, 610, 625, 626, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, суд -
позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, (паспорт серія ВВ 291242, виданий 28.01.1998 року Артемівським ГО УМВС України в Донецькій області) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, суму боргу у розмірі 42 857 грн.77 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, (паспорт серія ВВ 291242, виданий 28.01.1998 року Артемівським ГО УМВС України в Донецькій області) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, витрати з оплати судового збору у сумі 647 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня вручення повного заочного рішення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 30-ти днів з моменту отримання копії цього рішення.

Зачне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя -

ОСОБА_4