Справа № 128/2033/18
РІШЕННЯ

Іменем України

19.11.2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Ганкіної І.А.,

за участі секретаря Жигарової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права в порядку спадкування за законом, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі й на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Україна» с. Сданиця, Вінницького району Вінницької області, розміром 1,89 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлому згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), що видаються райдержадміністрацією Вінницького району Вінницької області по Стадницькій сільській раді за № 87 від 08.07.1996 року, серія НОМЕР_2. Однак оригінал даного правовстановлюючого документа відсутній. Позивач зазначає, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Інші спадкоємці першої черги за законом та спадкоємці за заповітом - відсутні. Спадщину він фактично прийняв, так як постійно проживав на момент смерті батька разом з ним за однією адресою. Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку пай він не має можливості, оскільки відсутній факт прийняття спадщини, а також відсутній документ, який посвідчує право спадкодавця ОСОБА_2 на земельну частку (пай).

В судове засідання учасники справи не з'явились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому представник позивача ОСОБА_2 згідно ордеру ОСОБА_3 в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а представник відповідача - сільський голова с. Стадниця, Вінницького району Вінницької області ОСОБА_4 в поданій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Стадниця, Вінницького району Вінницької області помер ОСОБА_2, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 12.08.2007 року (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, в тому числі й на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Україна» с. Сданиця, Вінницького району Вінницької області, розміром 1,89 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлому згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), що видаються райдержадміністрацією Вінницького району Вінницької області по Стадницькій сільській раді за № 87 від 08.07.1996 року, серія НОМЕР_2.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток» право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач по справі ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2, а отже є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його народження серії І-АМ № 395873, виданого повторно 26.06.2018 року (а.с. 9).

Інших спадкоємців першої черги за законом та спадкоємців за заповітом немає, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори за № 2047/01-16 від 05.10.2018 року, згідно якого відповідно до Спадкового реєстру спадкоємці померлого 08 серпня 2017 року ОСОБА_2 до нотаріальних контор та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась.

Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно позивач ОСОБА_1 не має можливості у зв'язку з тим, що у спадкоємця відсутній факт прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2, а також відсутній документ, який посвідчує право спадкодавця ОСОБА_2 на земельну частку (пай), що підтверджується постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 1510/02-31 від 21.07.2018 року (а.с. 30).

Оригінал сертифікату було втрачено, що підтверджується ксерокопією друкованого оголошення про його втрату в газеті «Полідьська Зоря» від 26.07.2018 року за № 30 (8712) (а.с. 17).

Той факт, що ОСОБА_2 за життя набув право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Україна» с. Стданиця, Вінницького району Вінницької області, розміром 1,89 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), підтверджується наступним: листом Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 13.06.2018 року за № 0-2-0.20-112/105-18 про те, що громадянин ОСОБА_2 отримав сертифікат на право на земельну частку (пай), що видаються райдержадміністрацією Вінницького району Вінницької області по Стадницькій сільській раді за № 87 від 08.07.1996 року, серія НОМЕР_2 (а.с. 15); копією рішення від 28 грудня 2001 року 18 сесії 3 скликання Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області «Про затвердження технічної документації по передачі земельних часток (паїв) з виготовленням державних актів на право приватної власності на землю власникам сертифікатів» (а.с. 21); витягом зі списку членів КСП «Україна» с. Стадниця, Вінницького району, які мають право на земельну частку (пай), в якому під № 87 значиться ОСОБА_2 (а.с. 22-23); викопіюванням з земельної частки (пай) за № 711 площею 2,19 га, яка належить ОСОБА_2 (а.с. 24-26); довідками Стадницької сільської ради Вінницького району за № 455 від 03.07.2018 року, за № 456 від 03.07.2018 року (а.с. 18) та за № 166 і № 172 від 28.02.2018 року (а.с. 19, 20).

Той факт, що позивач ОСОБА_2 спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року фактично прийняв, так як постійно проживав на момент смерті батька разом з ним за однією адресою: АДРЕСА_1 підтверджується довідками Стадницької сільської ради Вінницького району Вінницької області за № 454 та за № 453 від 03.07.2018 року (а.с. 27, 28) та актом, складеним в присутності сусідів та затвердженим Стадницькою сільською радою Вінницького району Вінницької області від 25.06.2018 року (а.с. 29). Ці дії згідно чинної на момент смерті батька ст. 1268 ЦК України свідчать про фактичне прийняття ним спадщини.

Згідно пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Отже, встановлення факту постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини має для нього юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення його спадкових прав після смерті батька.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки судом є встановленим, що позивач не в змозі отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у нього немає, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 268, 293, 315, 354, п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживав на момент смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року разом з ним за однією адресою: с. Стадниця, вул. Українська, 37, Вінницького району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року батька ОСОБА_2, на:

право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Україна» с. Стадниця, Вінницького району Вінницької області, розміром 1,89 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Судові витрати по справі - залишити за позивачем ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ І.А.Ганкіна