Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Ткаченко О.М.

за участю представників сторін:

від позивачів: не зявилися

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/10948/17

за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2

до Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області

про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В :

28.12.2017 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач-1) та ОСОБА_2 (далі по тексту позивач-2) звернулися до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (далі по тексту відповідач) про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.2-3).

Так, позивачі просять суд надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 додатковий строк в 3 місяця для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла 16.03.2017 року.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.01.2018 року відкрито провадження по справі № 495/10948/17 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Приморської сільської ради Б-Дністровського району Одеської області про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Справу призначено до розгляду (а.с.11-13).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в судове засідання не зявилися, але подали до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутності.

Представник відповідача Приморської СР, відзив або заперечення на позовну заяву до суду не надав та в судове засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 16.03.2017 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,25 га, яка розташована на території Приморської сільської ради масив № 6, ділянка 1.

За життя ОСОБА_3 було складено заповіт від 03.04.2008 року, який зареєстровано в реєстрі за № 870, посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4, згідно якого на випадок своєї смерті ОСОБА_3 зробила таке розпорядження: земельну ділянку площею 3,25 га, яка розташована на території Приморської сільської ради масив № 6, ділянка 1, вона заповідає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Даний заповіт за життя ОСОБА_3 не був змінений і не скасований (а.с.7).

Між тим, після смерті 16.03.2017 року ОСОБА_3, спадкоємці за заповітом ОСОБА_1 та ОСОБА_2, не встигли в шестимісячний термін, що встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України, звернутися до нотаріальної контори за оформленням та отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Так, за твердженням ОСОБА_1 та ОСОБА_2, вони не встигли у встановлений строк звернутися до нотаріуса, з поважних причин, а саме у зв ?язку із тим що, ОСОБА_3 останні роки проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3 та померла в селі Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області, а позивачі проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4 та не є близькими родичами з померлою та її родиною, тому їм не зразу стало відомо про смерть ОСОБА_3, через що пропустили встановлений шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини померлої.

Згідно із листом завідувача Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 30.01.2018 року № 60/02-17, при зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, ОСОБА_1 було відмовлено у зв'язку із пропуском шестимісячного терміну, що встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України. Рекомендовано звернутися до суду.

Згідно із листом завідувача Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 30.01.2018 року № 59/02-17, при зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, ОСОБА_2 було відмовлено у зв'язку із пропуском шестимісячного терміну, що встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України. Рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто (ст.ст. 1233, 1234 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, спадкоємцем померлої 16.03.2017 року ОСОБА_3 за заповітом являється ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строку у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі уразі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Пунктами 2.20, 2.21 ОСОБА_6 Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року встановлено наступне.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними:

- тривалу хворобу;

- перебування спадкоємця тривалий час за межами України;

- відбування покарання в місцях позбавлення волі;

- перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

Матеріалами справи встановлено той факт, що позивач строк подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори пропустив з поважних причин, що документально підтверджено.

Згідно із ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у зв'язку з чим їх позовна заява до Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1216, 1258, 1268-1269, ч.1 ст.1270, ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, ст.ст. 2, 12, 13, 76-77, 81, 247, 263-265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Надати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Горького, 4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Шевченко, 84, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) додатковий строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла 16.03.2017 року, строком у 3 (три) місяці після вступу рішення в законну силу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Мишко