Справа № 195/1784/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

16.03.2018 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Музичук В.В., за участю: позивача та представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 господарства «ОСОБА_3А.» про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 господарства «ОСОБА_3А.» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що вона є власником земельної ділянки площею 7.710 га, яка знаходиться на території Кисличуватської сільської ради відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ДП № 122724, виданого 11.06.2001 р. Кисличуватською сільською радою Томаківського району. Кадастровий номер :01:006:0247.

01 серпня 2010 року між Позивачем та ОСОБА_2 господарством «ОСОБА_3А.» (надалі по тексту - Відповідач) укладено договір оренди землі строком на 49 років.

15 квітня 2011 року відділом Держкомзему у Томаківському районі зареєстровано вказаний договір оренди землі (надалі по тесту - Договір) про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.04.2011 р. за № 00925.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Договором визначено розмір орендної плати землі в грошовій або в натуральній формі та відробітковій формі, проте Відповідач не сплачує кошти з дня укладання Договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 31 Договору орендар зобов'язаний у відповідності з Договором своєчасно, якісно та в повному обсязі вносити орендну плату.

Згідно ст. 96 ЗК України згідно якої землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати орендну плату.

Відповідно до п. 28 Договору орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасної і якісної сплати орендної плати.

Згідно ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Позивач зазначає, що використовуючи своє право на вимогу від орендаря своєчасної якісної сплати орендної плати вона неодноразово зверталась до Відповідача з вимогою провести розрахунки згідно умов Договору та Закону, проте її законні вимоги до уваги сприйняті не були, тому 24 квітня 2017 року вона звернулась до Відповідача з пропозицією розірвати Договір, яку було вручено адресату 25 квітня 2017 року працівником Укрпошти.

Але, незважаючи на приписи чинного законодавства України та на умови Договору оренди, Відповідач не виявив доброї волі для вирішення цього спору у позасудовому порядку. На момент пред'явлення позову зобов'язання Відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є не виконаним.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами Договору.

Згідно з п. 38 Договору дія Договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених Договором

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору.

Позивачем надана уточнена позовна заява в порядку ст. 31 ЦПК України (чинна на 23.11.2017р.) відповідно якої позивач уточнила резолютивну частину позовної заяви , а саме рік укладення Договору оренди землі, який вона просить розірвати.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Позивач пояснила суду, що у 2009 році вона була прийнята на роботу до ФГ «ОСОБА_3А.» на посаду бухгалтера. Після чого передала свою земельну ділянку на довгострокову оренду ФГ «ОСОБА_3А.». Орендну плату їй не виплачували вже тоді, але вона отримувала в кінці року премії в натуральній формі, тому не зверталася з вимогою про виплату їй орендної плати. У 2015 році вона звільнилася з посади, на даний час ніде не працює, орендну плату їй не виплачують, регулярно у жодній формі, а тому позивачка просить розірвати договір оренди земельної ділянки.

Представник відповідача проти позову заперечує, оскільки підстави позову є безпідставні та необгрунтовані, та надав до суду письмові заперечення проти позову ( в порядку ст. 128 ЦПК України діючого на той час), мотивуючи наступним.

ФГ «ОСОБА_3А.» дійсно є орендарем земельної ділянки (паю), власником якої є ОСОБА_1 ( договір оренди від 01.08.2010 року, укладений терміном на 49 років, зареєстрований 15.04.2011 року, у відділі Держкомзему у Томаківському районі запис в Державному реєстрі земель №00925).

Згідно умов договору оренди (п.9.3.) сторонами передбачено розрахунок (розмір) орендної плати в грошовій формі або в натуральній, та відробіткова форма виплати орендної плати.

Орендарем договору оренди (ФГ «ОСОБА_3А.») умови оренди по сплаті орендної плати виконуються в повному обсязі, заборгованість по виплаті орендної платі станом на сьогодні - відсутня.

Письмові відомості виплати орендної плати по виконанню умов договору оренди станом на сьогодні надаються.

ФГ «ОСОБА_3А.» жодним чином не порушувало законних прав та інтересів власника земельної ділянки - орендодавця ОСОБА_1.

Крім того, позивачвласноручно скріпила факт отримання розрахунку своїми особистими підписами.

В діях орендаря відсутні будь-які порушення щодо несвоєчасності сплати орендної плати.

Згідно вимог діючого закону, а саме ст. 141 Земельного кодексу України - підставою припинення права користування земельною ділянкою є пункт д) систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Однак, так як відповідач по справі в повному обсязі провів та проводив розрахунок з власником землі, то підстави для задоволення даного позову позивача - ОСОБА_1 -відсутні.

У судовому засіданні за клопотанням позивача були допитані свідки: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Так свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що позивачка по справі його рідна тітка. Свідок разом зі своїм батьком самі обробляють свої земельні паї, в оренду їх не передають. У них є своя сільгосптехніка для виконання відповідних робіт. Раніше тітчин пай вони також обробляли, тобто здійснювали оранку, сівбу та збирання врожаю і на її земельній ділянці. Потім позивачка повідомила, що передала свій пай в оренду ФГ «ОСОБА_3А.». І свідок перестав обробляти пай позивачки, але весь час, включаючи 2017 рік, кожен рік проводив обробку присадибної земельної ділянки (городу) позивача, оранку, сівбу сільгоспкультур та збирання врожаю. Робив це на прохання тітки, також на прохання тітки завозив питну воду . На яких умовах позивачка уклала договір оренди земельної ділянки (паю), та чи отримувала вона орендну плату свідок не знає.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що вона проживає по сусідству з позивачкою по справі. Сама свідок постійно отримує орендну плату за свій земельний пай в натуральній та відробітковій формі. Оскільки орендну плату їм розвозять централізовано, то по вулиці видно коли сусіди отримують орендну плату, яку розвозять фермерські господарства. Свідок не бачила щоб цукор чи муку отримувала позивачка по справі. На яких умовах позивачка заключила договір оренди свідок не знає.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що позивачка по справі її рідна донька. Свідок пояснила, що після того як її донька уклала договір оренди земельного паю з відповідачем по справі вона не отримувала орендну плату за пай, внук свідка обробляє присадибну ділянку доньки, сіє та збирає урожай, завозить воду, хоча це за договором повинен робити відповідач. На яких умовах позивач уклала даний договір, та чи розписувалась за отримання орендної плати за земельну ділянку свідок не знає.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, оглянувши у судовому засіданні оригінал обліку відомостей на які посилається представник відповідача , заслухавши позивача та представників сторін, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 122724, виданого 11.06.2001 р. Кисличуватською сільською радою Томаківського району, кадастровий номер :01:006:0247, позивачу належить на праві приватної власності, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 7.710 га, яка знаходиться на території Кисличуватської сільської ради.

Вищевказану земельну ділянку позивачем згідно договору оренди землі укладеного 01 серпня 2010 року та зареєстрованого 15 квітня 2011 року відділом Держкомзему у Томаківському районі за №00925, передано в оренду відповідачу строком на 49 років.

Відповідно до вказаного договору, копія якого надана позивачем, розмір орендної плати складає: грошова форма оплати 1253,00 грн., або натуральна оплата:фуражне зерно- 2000 кг., соняшник 100 кг.,борошно 100 кг., цукор 50 кг., солома з доставкою 0,5 т., доставка води 3 м.куб., оранка, сівба та збирання сільгоспкультур 0,5 га. Ритуальні послуги 500 грн., 10 хлібин, 50 пиріжків.

Позивач стверджує, що вказану орендну плату вона не отримує з 2011 року.

Представником відповідача по справі надано письмові відомості виплати орендної плати власнику земельної ділянки, та пояснено в судовому засіданні, що видача орендної плати пайщикам у господарстві ведеться у книзі обліку, відповідно до якої орендодавець розписується за отримання орендної плати в натуральній формі напроти свого прізвища, і відповідно позивачка з 2011 року розписувалася за отримання орендної плати у натуральній формі, так як у облікових книгах, напроти прізвища ОСОБА_1 у всіх графах стоїть «розр та підпис». Даний доказ представником було долучено до свого заперечення, а належним чином завірена копія долучена у судовому засіданні.

Посилання представника позивача, що їм не надано відповідним чином завірену копію даного доказу, суд вважає безпідставним, так як копію даних відомостей, що надані позивачу, було завірено підписом судді, після дослідження оригіналу доказу у судовому засіданні.

У судовому засіданні позивач пояснила суду, що вона не може пояснити як у даних книгах з'явився її підпис, оскільки вона працювала у даному господарстві бухгалтером, то відповідно ставила багато підписів .

Судом було розяснено позивачу право звернення до суду з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи, якщо у позивача є сумніви щодо належності підпису у відомостях, які надав представник відповідача про отримання орендної плати.

Позивач заявила суду, що клопотання про призначення почеркознавчої експертизи вона заявляти не буде.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом .

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи покази свідків, допитаних у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що дані покази мають обєктивний, загальний зміст, чітких конкретних фактів стосовно обставин справи суду не надано, а отже не можуть бути взяті до уваги на підтвердження обставин, на які посилається позивач.

Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст.141 Земельного кодексу України однією з підстав для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору.

Судом не встановлено фактів систематичної несплати орендної плати позивачу, а отже у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог, то понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн., відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають та покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 89, 229, 235, ч.2 ст.247, 258-259, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 господарства «ОСОБА_3А.» про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 01 серпня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 господарством «ОСОБА_3А.». відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 23.03.2018 року.

Суддя: ОСОБА_7