ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/193/18 Номер провадження 22-ц/814/389/18Головуючий у 1-й інстанції Сьоря С.І. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Полтава

Полтавський Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

за участю секретаря Ачкасової О.Н.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» на ухвалу Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 17 серпня 2018 року (час ухвалення судового рішення невідомий; дата виготовлення повного тексту ухвали - 17.08.2018 року) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 17 серпня 2018 року позовну заяву ТОВ «НФС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду з підстав, передбачених ч.13 ст.187 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ТОВ «НФС», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду в суд першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не звернув увагу на докази, надані Товариством на усунення недоліків згідно ухвали Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 26 липня 2018 року, чим порушив право підприємства на доступ до суду, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відзив на апеляційну скаргу не находив.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав:

Відповідно п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2018 року ТОВ «НФС» звернулось до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором (а.с.2-6).

Ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 06 лютого 2018 року справа за позовом ТОВ «НФС» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором передана на розгляд Крюківському суду м.Кременчука Полтавської області з підстав, передбачених ст.31 ЦПК України (а.с.55).

Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 10 квітня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі (а.с.64-65).

Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 26 липня 2018 року позовну заяву ТОВ «НФС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без руху, у зв'язку з її невідповідністю вимогам ст.175 ЦПК України та надано позивачу строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали (а.с.112-114).

Ухвалюючи рішення про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом ухвалою від 26 липня 2018 року, та не надав обґрунтований розрахунок сум, що стягуються з відповідача, який повинен міститись саме у позовній заяві.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується та, перевіряючи доводи апеляційної скарги, виходить з такого.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

На виконання ухвали Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 26 липня 2018 року про залишення позову без руху ТОВ «НФС» 07.08.2018 року направлено заяву з додатками, які містять розрахунок заборгованості відповідача.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд з'ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Питання про характер правовідносин, належність та допустимість доказів суд повинен вирішувати у відповідності з вимогами ст.89 ЦПК України.

Крім того, згідно роз'яснень, викладених в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справи у суді першої інстанції" подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Відповідно до ст.1 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод".

В силу ст.13 розділу І "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву ТОФ «НФС», порушивши право позивача на доступ до правосуддя, оскільки згідно норм законодавства України кожна особа наділена правом на звернення до суду за захистом своїх прав та свобод, а на суд в свою чергу покладено обов'язок повного та всебічного розгляду спорів, які виникли, що можливо лише під час розгляду справи по суті.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а матеріали справи - поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК, України апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» задовольнити.

Ухвалу Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 17 серпня 2018 року скасувати, матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором направити до Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 28 листопада 2018 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов