08.06.2018 Єдиний унікальний № 371/119/18 Провадження № 2/371/298/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Капшук Л.О.,

з секретарем Харченко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина, спадковим майном є житловий будинок під номером АДРЕСА_1. Вказаний будинок був набутий спадкодавцем ОСОБА_3 спільно з її чоловіком ОСОБА_5 за час перебування у шлюбі на підставі договору купівлі - продажу. Право власності на нього було зареєстровано на чоловіка спадкодавиці, який помер.

Згідно з рішенням Миронівського районного суду Київської області від 07 листопада 2016 року у справі ЄУН 371/950/16-ц право власності на 7/16 частин вказаного будинку належить ОСОБА_2 Цим же рішенням встановлено, що ОСОБА_3 належало 9/16 частин будинку. За життя ОСОБА_3 не встигла зареєструвати спадкові права на свою частину будинку та отримати правовстановлюючий документ.

Позивач, будучи спадкоємцем померлої за заповітом, спадщину прийняла. Оформити спадкові права на житловий будинок не має змоги, оскільки померла не мала правовстановлюючого документу на нього. Просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на 9/16 частин житлового будинку під номером АДРЕСА_1.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 02 березня 2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 19 квітня 2018 року за клопотанням представника позивача вирішено питання про витребування спадкової справи померлої ОСОБА_3

Відповідач відзиву на позов не подав.

В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання, причини неявки суду не відомі.

Зважаючи на ті обставини, що будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідач не з'явився до суду, враховуючи правила ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість вирішення справи у відсутності відповідача.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми.

Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна.

За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим 07 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області.

03 березня 2011 року, тобто у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк після смерті ОСОБА_3, позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Позивач є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 за заповітом, посвідченим 21 січня 2009 року приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Товмач О.М.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 26292011 від 03 березня 2011 року, який приєднано до матеріалів спадкової справи, даний заповіт є чинним.

01 грудня 2015 року позивачу видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну померлій ОСОБА_3 земельну ділянку.

Спадковим майном є 9/16 частин житлового будинку під номером АДРЕСА_1.

Згідно з пунктами 4.12, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У матеріалах спадкової справи міститься повідомлення державного нотаріуса Миронівської районної державної нотаріальної контори № 977/02-14 від 31 серпня 2016 року, за змістом якого перешкодою у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок під номером АДРЕСА_1 є відсутність документів, що підтверджують право власності на житловий будинок.

Вказаний будинок був набутий спадкодавцем ОСОБА_3 спільно з її чоловіком ОСОБА_5 за час перебування у шлюбі на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого державним нотаріусом Миронівської районної державної нотаріальної контори Шепітко В.В. 27 грудня 2005 року.

Факт перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в шлюбі на час придбання будинку підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4, виданим Вільхівецькою сільською радою 07 березня 1997 року.

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № НОМЕР_5 від 09 лютого 2006 року після купівлі право власності на житловий будинок було зареєстровано за ОСОБА_5.

Нотаріусом перевірено та встановлено, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 не здійснена на час звернення позивача за оформленням спадкових прав. Вказане підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек № 43800976 від 01 грудня 2015 року, що міститься в матеріалах спадкової справи.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи ОСОБА_3

У відповідності до вимог статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Таким чином житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 являвся об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Житловий будинок був набутий ОСОБА_3 спільно з її чоловіком ОСОБА_5 за час перебування в шлюбі, а тому за приписами Сімейного кодексу України ОСОБА_3, спадкоємицею якої є Позивачка ОСОБА_1, належала на праві спільної сумісної власності 1/2 частина житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1.

Відповідно до частини 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 07 листопада 2016 року у справі ЄУН 371/950/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_8, про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за ОСОБА_2 в порядку спадкування визнано право власності на 7/16 частки садиби, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка згідно електронного реєстру прав власності на нерухоме майно належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5.

Вказане рішення сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили 29 грудня 2016 року. Вказане підтверджується копією судового рішення з відміткою про набрання ним законної сили.

Вказаним судовим встановлено наступні обставини:

- ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в селі Івки Богуславського району. Спадкоємець на обов'язкову частку за законом згідно ст. 1241 ЦК у України після смерті ОСОБА_5, його дружина ОСОБА_3, прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини звернулася до Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини щодо спадкового майна спадкодавця ОСОБА_5, що підтверджується копією відповідної заяви, поданої до державного нотаріуса Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області від 11 серпня 2009 року.

- Оскільки ОСОБА_9 являлась спадкоємцем за заповітом, а ОСОБА_3, як непрацездатна дружина померлого ОСОБА_5, мала право на обов'язкову частку, то відповідно положень ст. 1241 ч. 1 ЦК України частка ОСОБА_9 в спадковому майні становила 7/16, а частка ОСОБА_3 1/16, так як після смерті ОСОБА_5 було чотири спадкоємці першої черги за законом.

- Також ОСОБА_3, спадкоємцем якої є ОСОБА_1, належала на праві спільної сумісної власності інша 1/2 частина спірного будинку.

Таким чином, в рішенні Миронівського районного суду Київської області від 07 листопада 2016 року у справі ЄУН 371/950/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_8, про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування встановлено обставину наявності у ОСОБА_3 права на 9/16 частин у праві власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. (Розрахунок : 1/2 + 1/16 = 9/16).

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги є доведеними.

Будучи спадкоємцем померлої ОСОБА_3 за заповітом, позивач має перешкоди у оформленні спадкових прав відповідно до вимог законодавства у зв'язку із відсутністю документа, що підтверджує її право власності на житловий будинок.

Позивачем доведено належними та допустимими доказами факт належності спадкодавцю ОСОБА_3 до дня смерті майна у виді 9/16 частин житлового будинку під номером АДРЕСА_1.

Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, тому порушене право позивача підлягає судовому захисту.

На підставі викладеного, ст.ст. 16, 328, 1216 - 1218, 1261, 1267, 1270, 1296, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 95, 229, 258, 259, 263 264, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_6, виданий Миронівським РВГУ МВС України в Київській області 16 березня 1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання : квартира під номером АДРЕСА_2, до ОСОБА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання : будинок під номером АДРЕСА_3 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на 9/16 частин житлового будинку під номером АДРЕСА_1, загальною площею 62,4 кв.м., житловою площею 35,7 кв.м..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України в новій редакції до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя підпис Л.О. Капшук

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О.Капшук