Справа № 342/415/18
Провадження № 2/342/404/2018
31 травня 2018 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Ничик Г.І.,
за участю: секретаря судового засідання Гевюк М.М., позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину з проведенням індексації відповідно до закону; стягнення аліментів розпочати з дати подачі позовної заяви і проводити до досягнення дітьми повноліття; допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В позові ОСОБА_1 покликається на те, що шлюб між сторонами зареєстрований 24 грудня 2012 року у виконавчому комітеті Михальчівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з Жугай на ОСОБА_1. На даний час шлюб між ними не розірвано. За час шлюбу в сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Під час спільного проживання відповідач постійно вчиняє безпідставні сварки, зловживає спиртними напоями. Постійні конфлікти негативно впливають на стан здоровя позивачки, її психічний розвиток, здоровя та стан їхніх дітей. Після досягнення дочкою одного року позивачка має намір подати до суду позовну заяву про розірвання шлюбу із відповідачем, як це передбачено СК України. Малолітні діти проживають з позивачкою та її батьками, перебувають на її утриманні та вихованні, відповідач коштів на утримання дітей не дає, не забезпечує, не турбується про їх життя та здоровя, а зароблені ним кошти витрачає на свої потреби. Позивачка самостійно, власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітніх дітей. В даний час відповідач офіційно не працює та не бажає влаштовуватись на роботу; інколи він працює по найму в людей, однак розмір його заробітку позивачці невідомий. На сьогоднішній день діти потребують матеріальної допомоги, оскільки зароблених позивачкою коштів не вистачає на їх утримання. Відповідач фізично здоровий, працює по найму, тому має можливість надавати матеріальну допомогу дітям, але добровільно цього не робить. Наведені позивачкою обставини є підставою її звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дітей.
Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з наведених в ньому підстав, просить позов задовольнити. Одночасно пояснила, що спільно з відповідачем в даний час не проживають, шлюб не розірваний; в травні 2018 р. відповідач дав на утримання дітей тисячу гривень, в квітні давав дві тисячі гривень. Позивачка не обґрунтувала, з чого виходила, визначаю розмір аліментів по 1500 грн. на кожну дитину
Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що в квітні-травні 2018 р. на утримання дітей витратив більше пяти тисяч гривень, він купив дітям велосипед за 2000 грн. Офіційно він не працює, має тимчасові заробітки по найму, виконує будівельні роботи. Можливості сплачувати 3000 грн. аліментів в місяць на утримання дітей не має, може платити аліменти максимум по 1000 грн. на дитину.
Суд, вислухавши осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Із копії свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 116409, виданого 24 грудня 2012 року виконкомом Михальчівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрували шлюб 24 грудня 2012 року у виконкомі Михальчівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 5 від 24.12.2012 р.; після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з Жугай на ОСОБА_2.
Копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 242937, виданого 20 вересня 2013 р. виконкомом Михальчівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, актовий запис № 10 від 20.09. 2013 р.
Про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, свідчить копія свідоцтва про народження серії І-НМ № 351234, виданого 23 жовтня 2017 р. виконкомом Михальчівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 від 23.10.2017 р.
Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.
Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України.
Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Відповідач, коштів на утримання малолітніх дітей не надає.
Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 184 згаданого Кодексу передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII визначено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, який становить з 1 січня 2018 року - 1492 гривень, з 1 липня - 1559 гривні, з 1 грудня - 1626 гривень. З цього слідує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років з 1 січня 2018 р. не може бути менший, ніж 746 грн.
Враховуючи обставини, визначені ст.ст. 182, 184 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6 та дочки ОСОБА_7 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину з проведенням індексації відповідно до закону.
Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 24.04.2018 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дітьми повноліття.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню.
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК.
На підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 19, 258, 259, 263-265, 268, 273-279, 352, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти в розмірі по 1000 (одній тисячі) грн. з проведенням індексації відповідно до закону, щомісячно, на кожну дитину, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнення аліментів розпочати з 24.04.2018 р. і проводити до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 до державного бюджету судовий збір в розмірі 704,8 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп).
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - вул. Б.Хмельницького, 22, с. Білка, Городенківський район, Івано-Франківська область; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - вул. Б.Хмельницького, 22, с. Білка, Івано-Франківська область; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повне судове рішення складене 09.06.2018 р.

Суддя: Ничик Г. І.