Номер справи 623/545/18
Номер провадження 2-з/623/35/2018
УХВАЛА

іменем України

26 березня 2018 року суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Гуренко М.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 (місце проживання: 64305, Харківська область, місто Ізюм, вулиця Соснова, будинок 48) про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: 64305, Харківська область, місто Ізюм, вулиця Соснова, будинок 48) до ОСОБА_2 (місце проживання: 64309, АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 надала заяву про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1).

Заявник зазначає, що відповідач під час розгляду справи до винесення відповідного судового рішення з метою уникнення відповідальності може продати або будь-яким іншим чином переоформити наявне у неї майно, що фактично унеможливлює виконання судового рішення, якщо таке відбудеться.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

П. 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Враховуючи зміст заявлених позовних вимог, наявність між сторонами спору та реального ризику, що відповідач може здійснити будь-яким чином відчуження спірного нерухомого майна, а також те, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку про необхідність застосування забезпечення позову.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: 64305, Харківська область, місто Ізюм, вулиця Соснова, будинок 48) про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: 64305, Харківська область, місто Ізюм, вулиця Соснова, будинок 48) до ОСОБА_2 (місце проживання: 64309, АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Ізюмським МРВ УМВС України в Харківській області 08.11.2005 року.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: М. О. Гуренко