Номер справи 623/2997/17
Номер провадження 2/623/208/2018
26 березня 2018 року м.Ізюм
Ізюмський міськрайонний суд Хаврківської області
в складі: головуючого - судді Герцова О.М.
з участю секретаря Рзаєвої І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізюмі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Ізюмської районної державної адміністрації про надання дозволу малолітній дитині на виїзд з України,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу малолітній дитині на виїзд з України.
Позові вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком її малолітньої доньки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1. Вони з відповідачем спільно не проживають після початку АТО. Також зазначила, що вона з донью виїхала на постійне проживання до Ізюмського району Харківської області, де стали на облік як внутрішньо переміщені особи. Відповідач з дитиною не спілкується, не бере участі у її вихованні. Позивач має намір виїхати з донькою до м. Макіївка Донецької області провідати родичів, а саме: бабусю та дідуся, а також здійнити ремонт свого пошкодженого житла. Для виїзду за межі України необхідний дозвіл батька. У добровільному порядку відповідач у справі ОСОБА_2 дозволу на виїзд дитини не надає.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з"явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи служба у справах дітей Ізюмської районної державної адміністрації ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився. До суду від представника третьої особи за довіреністю надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, заперечень не мають.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ст. 155 ч. 1, ч. 2 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України».
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені.
Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.
Таким чином, пред'явлений позов не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб і є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.
Разом з тим на підставі ст. 141 ЦПК з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 грн. оскільки позивача звільнено від сплати.
Керуючись ст. 313 ЦК України, ст. 155 СК України, постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III, ст. ст. 13,17,18, 141, 258-259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Ізюмської районної державної адміністрації про надання дозволу на виїзд з України задовольнити повністю.
Надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на виїзд з України та перетин лінії зіткнення для проїзду у Донецьку область місто Макіївку без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, строком на три роки з моменту винесення судового рішення.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця м.Макіївка Донецької області, місце мешкання: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: О.М.Герцов