Справа № 379/425/18 Головуючий у І інстанції Зінкін В. І.
Провадження № 22-ц/780/2521/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 13.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Кулішенка Ю.М.,

секретар судового засідання: Гуторка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 10 квітня 2018 року у складі судді Зінкіна В.І. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа Таращанська районна державна нотаріальна контора про перерозподіл спадщини та визнання права власності на 5/8 частки спадкового майна,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа Таращанська районна державна нотаріальна контора, в якому просила перерозподілити спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_8, шляхом визнання за нею права власності на 5/8 частки всього спадкового майна.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 10 квітня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у вказаній справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу скасувати, посилаючись на її незаконність, порушення судом норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Вважає, що суд першої інстанції не сприяв повному, обєктивному та неупередженому розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 надала суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому вказала, що у провадженні Верховного ОСОБА_1 перебуває цивільна справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Вказала, що розглядаючи апеляційну скаргу на ухвалу, суд апеляційної інстанції не може вирішувати спір по суті.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив із положень п.п.2,3 ч.1 ст.186 ЦПК України, і вказав, що з автоматизованої системи документообігу Таращанського районного суду Київської області Д-3 видно, що позивач зверталася до Таращанського районного суду з тотожнім позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_9 про визнання права власності на спадкове майно, і 13 вересня 2016 року рішенням Таращанського районного суду її позов було задоволеною. В подальшому вказане рішення було скасовано Апеляційним судом Київської області та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Надалі, ОСОБА_2 повторно зверталась з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9, третя особа Таращанська районна державна нотаріальна контора про збільшення частки в спадковому майні та визнання права власності на спадкове майно. Вказана справа була розглянута судами першої та апеляційної інстанцій. Ухвалою Верховного ОСОБА_1 від 15 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі. Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки тотожні позовні вимоги з тих самих підстав були розглянуті по суті, справа №379/439/17 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав знаходиться в провадженні Верховного ОСОБА_1, у відкритті провадження слід відмовити.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.1ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Встановлено, що ОСОБА_2 зверталася до Таращанського районного суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_9 про визнання права власності на спадкове майно. Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 13 вересня 2016 року позов задоволеною. Рішенням Апеляційного суду Київської області вказане рішення скасовано, і ухвалено новее про відмову у задоволенні позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_2 зверталася до Таращанського районного суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9, третя особа Таращанська районна державна нотаріальна контора про збільшення частки в спадковому майні та визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою Верховного ОСОБА_1 від 15 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа Таращанська районна державна нотаріальна контора, в якому просила перерозподілити спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_8, шляхом визнання за нею права власності на 5/8 частки всього спадкового майна (а.с.3-10).

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 10 квітня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у вказаній справі (а.с.1-2).

В обґрунтування зазначеної ухвали суд першої інстанції посилався на те, що тотожні позовні вимоги з тих самих підстав були розглянуті по суті, справа №379/439/17 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав знаходиться в провадженні Верховного ОСОБА_1.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду позивача ОСОБА_2 вперше відповідачем у справі була - ОСОБА_3, предметом спору - визнання права власності на спадкове майно.

При зверненні до суду у квітні 2018 року відповідачами у справі позивач вказала: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, предметом спору перерозподіл спадщини та визнання права власності на 5/8 частки спадкового майна.

Так, відповідачами було зазначено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які не були залучені у якості відповідачів при попередньому зверненні ОСОБА_2 до суду, а також було змінено предмет позову.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що у вказаних справах не є тотожними сторони та предмет спору, і тому відмова у відкритті провадження з підстав п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України є неправомірною.

Крім того, при зверненні до суду позивача вдруге, відповідачами у справі були ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9, предметом спору - збільшення частки в спадковому майні та визнання права власності на спадкове майно.

При зверненні до суду у квітні 2018 року відповідачем було зазначено ОСОБА_9, який не був залучений у якості відповідача при попередніх зверненнях ОСОБА_2 до суду, а також позивачем було змінено предмет позову.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що у вказаних справах не є тотожними сторони та предмет спору, і тому відмова у відкритті провадження з підстав п.3 ч.1 ст.186 ЦПК України є неправомірною.

Колегія суддів погоджується з доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що суд апеляційної інстанції не може вирішувати спір по суті, оскільки повноваженнями суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду є скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (ст.ст.374, 379 ЦПК України).

Відтак, суд першої інстанції невірно застосував положення п.п.2,3 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, відповідно до ст.379 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374, 379 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 10 квітня 2018 року скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного ОСОБА_1 протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «13» червня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_1
СуддіОСОБА_10
ОСОБА_11