Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Тодосієнко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування приміщенням квартири,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою, що є спільною власністю. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1, є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло НОМЕР_3 від 26.04.1994 року та 1/8 частини квартири, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.07.2018 року, інша 3/8 частини вищевказаної квартири - на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.07.2018 року належить сестрі позивача, відповідачці ОСОБА_2

Згідно з технічним паспортом, виготовленим станом на 18.02.2013 на квартиру, спірна квартира є трикімнатною, житлова площа - 43,20 кв.м., у тому числі 1-а кімната - 17,20 кв.м., 2-а кімната - 8,80 кв.м., 3-я кімната - 17,20 кв.м., крім того, кухня - 8,70 кв.м., ванна кімната - 2,60 кв.м., вбиральня - 1,00 кв.м., коридор - 10,30 кв.м., вбудована шафа - 0,70 кв.м., балкон - 1,10 кв.м., лоджія - 2,10 кв.м. Загальна площа квартири - 66,50 кв.м., підсобна площа - 23,30 кв. м. Позивач стверджує, що він не може з відповідачкою знайти домовленості у користуванні квартирою. На підставі викладеного, позивач просить визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступним чином:

виділити у користування ОСОБА_1 житлову кімнату позначену на поетапному плані №8 площею 17,2 кв. м. з лоджією та ізольовану непрохідну кімнату позначену №5 площею 8,8 кв. м.,

виділити у користування ОСОБА_2 житлову кімнату позначену на поетапному плані № 4 площею 17,2 кв. м.,

залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2: кухню №3 площею 8,7 кв.м., ванну №6 площею 2,6 кв.м., вбиральню №7 площею - 1,0 кв.м., коридор №1 площею 10,3 кв.м., вбудована шафу №2 - 0,7 кв.м.

В судове засідання позивач не з'явився, однак подав заяву, згідно якої позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, а також справу розглянути у його відсутність.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, а також пояснила, що не заперечує проти встановлення порядку користування квартирою, який визначений позивачем.

У відповідності до ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог позивача.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1, є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 8594 від 26.04.1994 року та 1/8 частини вказаної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину серії ННІ №492927 від 25.07.2018 року посвідченого державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Кравець А.В, інших 3/8 частини вищевказаної квартири - на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ННІ №492929 від 25.07.2018 посвідченого державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Кравець А.В., належить відповідачці ОСОБА_2

Як вбачається з матеріалів справи, в спірній квартирі зареєстрований та проживає позивач ОСОБА_1, що підтверджується довідкою № 5555 від 05.09.2018 року, виданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради.

Згідно з технічним паспортом на квартиру, виготовленим станом на 18.02.2013, спірна квартира є трикімнатною, житлова площа - 43,20 кв.м., у тому числі 1-а кімната - 17,20 кв.м., 2-а кімната - 8,80 кв.м., 3-я кімната - 17,20 кв.м., окрім того, приміщення загального користування: кухня - 8,70 кв.м., ванна кімната - 2,60 кв.м., вбиральня - 1,00 кв.м., коридор - 10,30 кв.м., вбудована шафа - 0,70 кв.м., балкон - 1,10 кв.м., лоджія - 2,10 кв.м. Загальна площа квартири - 66,50 кв.м., підсобна площа - 23,30 кв. м.

Згідно ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з приписами зі ч. 1, 3, 4 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам у ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може, бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Таким чином, виходячи із часток власності кожного із співвласників, позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності 1/2 та 1/8 частина від усієї спірної квартири, а відповідачці ОСОБА_2 - 3/8 частини цієї квартири, тому, враховуючи загальну житлову площу спірної квартири, що складає 43,20 кв.м., ОСОБА_1 припадає для окремого користування 27,0 кв.м. (43,2 кв.м. : 1/2 та 43,2 кв.м. : 1/8) жилої площі, а відповідачці ОСОБА_2 - 16,2 кв.м. (43,2 кв.м. : 3/8) жилої площі. За таких обставин визначення та встановлення порядку користування в спірній трьохкімнатній квартирі двох окремих кімнат жилою площею 17,2 кв.м. та 8,8 кв.м. позивачу є законним і обґрунтованим варіантом у виділенні йому окремого житлового приміщення, а іншій співвласниці, відповідачці по справі, залишається у користування окрема кімната жилою площею 17,2 кв.м. , при цьому дане встановлення порядку не буде порушувати житлові права вказаних співвласників і відповідатиме їх часткам власності у єдиній квартирі. При виділенні вказаних окремих кімнат позивачу припадає 26 кв.м. жилої площі від 27 кв.м. допустимих, що є меншою частиною жилої площі від виділеної йому частки жилої площі, а відповідачу ОСОБА_2, якій буде припадати 17,2 кв.м. від 16,2 кв.м. допустимих, що є більшою частиною жилої площі від виділеної їй частки жилої площі. Тобто житлові права відповідача, за варіантом, запропонованим позивачем, не порушені, а також, проти якого не заперечувала відповідачка. Всі приміщення загального користування квартири АДРЕСА_1 необхідно залишити у загальному користуванні обох співвласників.

Приймаючи до уваги, що спільне майно сторін складається з трьох окремих житлових кімнат, розподілу в натурі не підлягає, суд вважає за можливе встановити між сторонами порядок користування спірним майном, виділивши у користування співвласникам житлові кімнати відповідно до розміру їх часток у праві власності на спірну квартиру, а саме:

-виділити у користування ОСОБА_1 житлову кімнату №8 площею 17,2 кв.м. з лоджією, житлову кімнату №5 площею 8,8 кв.м. з балконом, що максимально відповідає його частці в праві власності на квартиру;

- у користуванні ОСОБА_2 житлову кімнату №4 площею 17,2 кв.м., що максимально відповідає розміру її частки в праві власності на квартиру.

-в загальному користуванні сторін залишити: кухню площею 8,7 кв.м., вбиральню 1,0 кв.м., ванну кімнату 2,6 кв.м., коридор 10,3 кв.м., вбудовану шафу 0,7 кв.м.

На підставі ч.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст. ст. 2,5,10,12,141, 200,206,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою, що є спільною власністю задовольнити.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступним чином:

виділити у користування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) житлову кімнату №8 площею 17,2 кв. м. з лоджією та житлову кімнату №5 площею 8,8 кв.м. з балконом;

виділити у користування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2) житлову кімнату № 4 площею 17,2 кв. м.;

залишити у спільному користуванні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_2): кухню площею 8,7 кв.м., вбиральню площею 1,0 кв.м., ванну кімнату площею - 2,6 кв.м., коридор площею 10,3 кв.м., вбудована шафу - 0,7 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2) на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було врученоі у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБ. І. Кошель