___________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6503/17
Провадження № 2/520/2420/18
УХВАЛА

26.11.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі - Кириковій О.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про виселення та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

06.06.2017 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення та зняття з реєстраційного обліку, в якій позивач просить суд:

- виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з квартири №36 в будинку «26-А по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі, без надання іншого житлового приміщення;

- зняти ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з реєстрації місця проживання у квартирі №36 в будинку «26-А по вулиці Академіка Корольова в місті Одесі.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 07 серпня 2017 року, після усунення позивачем недоліків поданої заяви у відповідності до ухвали Київського районного суду міста Одеси від 07 червня 2017 року, відкрито провадження по цивільній справі на підставі вищевказаної позовної заяви та призначено попереднє судове засідання.

21 серпня 2017 року до суду надійшла апеляційна скарга від відповідача - ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 07 серпня 2017 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2017 року постановлено вважати апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 07 серпня 2017 року вважати неподаною та повернуто апелянту.

24 листопада 2017 року матеріали цивільної справи були повернуті до Київського районного суду міста Одеси.

Суд зазначає, що у підготовче судове засідання призначене на 18 жовтня 2018 року представник позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» не зявився, про дату, час і місце проведення якого був належним чином повідомленим, що підтверджується довідковим листом про особисте сповіщення представника від 29 серпня 2018 року наявним в матеріалах справи на а.с.98, про причини неявки представник суд не повідомив.

У звязку з чим, підготовче судове засідання по справі було відкладено на 26 листопада 2018 року.

У підготовче судове засідання призначене на 26 листопада 2018 року представник позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» не зявився, про дату, час і місце проведення якого був належним чином повідомленим, що підтверджується довідковим листом про особисте сповіщення представника від 18 жовтня 2018 року наявним в матеріалах справи на а.с.111, про причини неявки представник суд не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Отже, судом встановлено, що представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» повторно не зявився у судове засідання будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце його проведення, без поважних причин, не повідомивши суд про причини такої неявки, та не надавши до суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання правами не допускається.

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Водночас, згідно з п.п. 22-29 рішення ЄСПЛ у справі від 28.03.2006 року «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. При цьому правила регулювання строків мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

На підставі вищевикладеного вбачається, що представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце проведення судових засідань, повторно не зявився до судового засідання, не повідомивши суд про причини такої неявки.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 189 ЦПК України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Частинами 1, 2 статті 210 ЦПК України встановлено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму судам розяснено, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

Судом враховується, що провадження в цій справі відкрито 07 серпня 2017 року, тобто більше року тому, систематичні незявлення позивача до судових засідань робить неможливим проведення розгляду справи, що призводить до постійних їх відкладень, за наслідком чого призводить до порушення судом норм чинного законодавства України щодо розгляду справи в розумні строки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, вказані положення процесуального закону мають імперативну норму щодо залишення позову без розгляду у зв'язку із повторною неявкою позивача.

Судом також враховується, що позивачем в цій справі є юридична особа ПАТ «Укрсоцбанк», яка має штат працівників, та жодного разу не забезпечило явку представника до судового засідання.

Отже, позивач будучи ініціатором даного судового провадження, маючи інформацію про дату час та місце судового засідання, в судові засідання не з'являється.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, з урахуванням того, що позивач повторно не зявився в судове засідання, без поважних причин, про дату, час і місце проведення якого був належним чином повідомлений, обізнаний, та не повідомивши суд про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, у відповідності до норм Цивільного Процесуального Кодексу України, Конвенції та практики Європейського суду, суд дійшов висновку та вважає, що позовна заява ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про виселення та зняття з реєстраційного обліку, підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, п. 15.5 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про виселення та зняття з реєстраційного обліку залишити без розгляду.

Розяснити ОСОБА_1 акціонерному товариству «Укрсоцбанк», що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду з цим позовом повторно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Калініченко Л. В.