АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3550/18А Справа № 200/517/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, стягнення моральної шкоди та застосування реституції,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, стягнення моральної шкоди та застосування реституції.

Крім того, ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову, за якою просила накласти арешт (заборону на відчуження) на квартиру, що розташована за адресою: м. Дніпро, житловий масив Тополя 3АДРЕСА_1, що була продана ОСОБА_3 ОСОБА_2 23 грудня 2016 року.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову повернуто позивачеві.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачем подано заяву про забезпечення позову без надання квитанції про сплату судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп., в порушення ч.5 ст.151 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та накласти арешт (заборону на відчуження) на квартиру, що розташована за адресою: м. Дніпро, житловий масив Тополя 3АДРЕСА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вона є інвалідом першої групи, а отже відповідно до ЗУ Про судовий збір на неї розповсюджуються пільги, щодо сплати судового збору.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а ухвалу суду - скасувати з наступних підстав.

Відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Статтею 351 ЦПК України передбачено, що апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Повертаючи заяву про забезпечення позову, районний суд виходив з того, що позивачем подано заяву про забезпечення позову без надання квитанції про сплату судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп., в порушення ч.5 ст.151 ЦПК України.

Проте колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Так, дійсно, відповідно до ч.5 ст.151 ЦПК України, до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розміру.

Відповідно до ч.9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач по справі ОСОБА_2 є інвалідом першої групи (а.с. 8-9), а отже вона звільнена від сплати судового збору.

Проте, суд першої інстанції на вказані вимоги закону уваги не звернув, у зв'язку з чим прийшов передчасного висновку про повернення заяви про забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції постановлена передчасно, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.147, п.3 розділом ХІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 259, 367, 374, 376, 379 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

ОСОБА_5