Справа № 442/3515/18
У Х В А Л А

про забезпечення позову

11 червня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі: головуючого судді Кучаковського Ю.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу частки житлового будинку,

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернулась ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якій просить на підставі положення Конституції України, Цивільного кодексу України визнати недійсними Договір купівлі-продажу частки житлового будинку від 21.05.2018, що укладений між ОСОБА_2 як продавцем з однієї сторони та ОСОБА_3 як покупцем з другої сторони, який посвідчено приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_4 на бланку НМТ № 910699, який зареєстровано в реєстрі за № 98 та визнати недійсним Договір купівлі-продажу частки житлового будинку від 22.05.2018, що укладений між ОСОБА_2 як продавцем з однієї сторони та ОСОБА_3 як покупцем з другої сторони, який посвідчено приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_4 на бланк у ННС № 539402 та який зареєстровано в реєстрі за № 101; просить стягнути із відповідачів солідарно у користь позивачів понесені судові витрати у звязку та за час розгляду даної цивільної справи.

Крім вказаного позивач звернулась із заявою про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на житловий будинок № 1 в урочищі Граніт у селі Лішня Дрогобицького району Львівської області, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 212, який належить відповідачу ОСОБА_3, та заборонити відповідачу ОСОБА_3 передавати в оренду чи у користування зазначений житловий будинок № 1 в урочищі Граніт у селі Лішня Дрогобицького району Львівської області, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 212 будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам, окрім позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1 та третіх осіб: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які зареєстровані та проживають у цьому житловому будинку.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, щооскаржувані у її позовній заяві договори укладено умисно між відповідачами у справі, всупереч ряду норм закону та чинній ухвалі суду про затвердження мирової угоди, та з метою уникнення реального виконання відповідачем ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань за цією мировою угодою. Зазначає, що внаслідок цього грубо порушено ряд її законних прав та інтересів, а також законних прав та інтересів її дітей: третіх осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Вказує, що на даний час існує реальна загроза повторного відчуження чи передання в оренду відповідачем ОСОБА_3 у такий же чи інший спосіб спірного житлового будинку № 1 в урочищі Граніт у селі Лішня Дрогобицького району Львівської області, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також унеможливить ефективний захист та поновлення її порушених прав та інтересів, за захистом яких вона звернулася відповідно до поданої позовної заяви у даній цивільній справі.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22.12.2006 № 9 забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд розглядає заяву про забезпечення позову відповідно до ст. 153 ЦПК України без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на зазначене розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється за відсутності сторін.

Перевіривши матеріали справи суд приходить до наступного.

Згідно з положеннями п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 150 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може забезпечити позов шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи зі змісту ст.ст.149-150 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07.03.2014 затвердженю мирову угоду між між ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з однієї сторони та ОСОБА_2 з іншої сторони.

Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.06.2016, справа № 442/7436/15-ц, позов ОСОБА_1 задоволити; змінити умови мирової угоди укладеної 07 березня 2014р. у цивільній справі №442/8753/13-ц (провадження №2/442/260/2014) між ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з однієї сторони та ОСОБА_2 з іншої сторони, яка затверджена ухвалою суду, що вступила у законну силу 13.03.2014, а саме: пункт 1 мирової угоди викласти у такій редакції: „ОСОБА_2, розуміючи свої обовязки батька та незважаючи на складні сімейні відносини з дітьми і бажаючи виконати зазначений батьківський обовязок, зобовязується купити ОСОБА_5, ОСОБА_6 та колишній дружині ОСОБА_1 трьохкімнатну квартиру або інше житло у місті Дрогобичі вартістю не більше 40 тисяч доларів ШСА в гривневому еквіваленті на момент укладення відповідного правочину у строк, що не може перевищувати 30 (тридцяти) календарних днів з моменту набрання чинності судовим рішенням із зміни умов даної мирової угоди на вимогу заінтересованої сторони; пункт 1 мирової угоди доповнити підпунктом 1.1 наступного змісту: „У випадку невиконання ОСОБА_2 пункту 1. мирової угоди у строк, що не може перевищувати 30 (тридцяти) календарних днів з моменту набрання чинності судовим рішенням із зміни умов даної мирової угоди на вимогу заінтересованої сторони, ОСОБА_2 протягом 10 (десяти) календарних днів після закінчення терміну, визначеного у пункті 1 мирової угоди, передає позивачам ОСОБА_5, ОСОБА_6 та колишній дружині ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 40 тисяч доларів США в гривневому еквіваленті на день здійснення такої передачі, або переказує ці кошти на розрахункові рахунки одного із позивачів, реквізити яких вони зобовязуються повідомити ОСОБА_2 не пізніше 5 (пяти) календарних днів з часу набрання чинності судовим рішенням із зміни умов даної мирової угоди на вимогу заінтересованої сторони; пункт 1 мирової угоди доповнити підпунктом 1.2 наступного змісту: „У випадку належного та повного виконання відповідачем ОСОБА_2 пункту 1 мирової угоди пункт 1.1 цієї мирової угоди не виконується; пункт 1 мирової угоди доповнити підпунктом 1.3 наступного змісту: „У випадку належного та повного виконання відповідачем ОСОБА_2 пункту 1 мирової угоди, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 надають відповідачу ОСОБА_2 у підтвердження цього виконання копію нотаріально засвідченого правочину та витягу про державну реєстрацію за позивачами прав на нерухоме майно, що зазначене у пункті 1 мирової угоди, а у випадку належного та повного виконання відповідачем ОСОБА_2 пункту 1.1 мирової угоди, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 надають відповідачу ОСОБА_2 у підтвердження цього виконання власноручно написані розписки (розписку) про отримання коштів, що зазначені у пункті 1.1 мирової угоди, справжність підписів на яких (на якій) може бути засвідчено нотаріально на вимогу відповідача ОСОБА_2С.;

пункт 1 мирової угоди доповнити підпунктом 1.4 наступного змісту: «У випадку неналежного та (або) неповного виконання відповідачем ОСОБА_2 пункту 1 або пункту 1.1 мирової угоди у строки, зазначені у цих пунктах, у відповідача ОСОБА_2 наступає відповідальність за порушення грошового зобовязання, що передбачена положеннями статті 625 Цивільного кодексу України; пункт 2 мирової угоди викласти у такій редакції: „У випадку належного та повного виконання відповідачем ОСОБА_2 пункту 1 або пункту 1.1 мирової угоди, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не заперечують проти відчуження відповідачем ОСОБА_2 належного йому на праві особистої приватної власності житлового будинку № 1 в урочищі Граніт, село Лішня, Дрогобицького району Львівської області та земельної ділянки, на якій це нерухоме майно розміщено. При цьому позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 зобовязуються вчинити усі дії для здійснення процедури зняття їх з місця реєстрації проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 та для подальшої реєстрації за місцем знаходження квартири чи іншого житлового приміщення, у випадку придбання такого нерухомого майна відповідачем ОСОБА_2 згідно умов пункту 1 мирової угоди або за будь-яким іншим вибраним позивачами місцем проживання у випадку виконання відповідачем ОСОБА_2 пункту 1.1 мирової угоди; пункт 2 мирової угоди доповнити підпунктом 2.1 наступного змісту: „У випадку неналежного та (або) неповного виконання відповідачем ОСОБА_2 пункту 1 або пункту 1.1 мирової угоди, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 заперечують проти відчуження відповідачем ОСОБА_2 належного йому на праві особистої приватної власності житлового будинку № 1 в урочищі Граніт, село Лішня, Дрогобицького району Львівської області та земельної ділянки, на якій це нерухоме майно розміщено. Водночас, у позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 залишається право на проживання у житловому будинку № 1 в урочищі Граніт, село Лішня, Дрогобицького району Львівської області до моменту реального виконання відповідачем ОСОБА_2 пункту 1 або пункту 1.1 мирової угоди.

Як вбачається із Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 125142698, житловий будинок № 1 в урочищі Граніт у селі Лішня Дрогобицького району Львівської області належить ОСОБА_3 на підставі Договорів купівлі-продажу від 21.05.2018 та 22.05.2018.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що існують об'єктивні підстави вважати, що вказаний житловий будинок може бути відчужено, а тому невжиття заходів забезпечення позову у формі накладення арешту та заборони вчиняти дії щодо будинку, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

За змістом ч. 7 ст. 153, ч. 6 ст. 154 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Перелік випадків у яких, суд зобовязаний застосувати зустрічне забезпечення визначений ч. 3 ст. 154 ЦПК України та є вичерпним.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (ч. 4 ст. 154 ЦПК України).

Враховуючи те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачу, а також відсутність обставин, визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 149-154, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на на житловий будинок № 1 в урочищі Граніт у селі Лішня Дрогобицького району Львівської області, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 212, який належить відповідачу ОСОБА_3, та заборонити відповідачу ОСОБА_3 передавати в оренду чи у користування зазначений житловий будинок № 1 в урочищі Граніт у селі Лішня Дрогобицького району Львівської області, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 212будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам, окрім ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які зареєстровані та проживають у цьому житловому будинку.

Дані про стягувача: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (Львівська область, Дрогобицький р-н, с. Лішня, вул. Гранітна, 1; РНОКПП НОМЕР_1).

Дані про боржника: ОСОБА_3 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_2).

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк предявлення ухвали до виконання три роки, а саме до 11.06.2021.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо її не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Ю.С. Кучаковський