АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року

м. Харків

справа № 611/10/17

провадження № 22ц/790/545/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Котелевець А.В.,

розглянув в порядку спрощеного провадження в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай), за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 06 листопада 2017 року (постановлене суддею Коптєвим Ю.А. в приміщенні суду в м.Барвінкове)

У С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання права на земельну частку (пай).

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що з 20 серпня 1986 року вона була членом КСП «Іскра». 30 жовтня 1995 року була звільнена з колгоспу за власним бажанням. Розпаювання земель КСП «Іскра» було проведено 23 січня 1996 року. 22 листопада 2016 року їй стало відомо, що її було виключено з членів КФСП «Іскра» загальними зборами лише 02 лютого 1996 року, а тому, згідно Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року, вона має право на земельну частку(пай), розташовану на території Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, але помилково не була включена до списку на отримання земельної частки (паю).

В зв'язку з цим просила визнати за нею право на земельну частку (пай), що становить7,32 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території земель Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю.

Представник Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що заперечень проти позову не має.

Представник Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з'явилась також, заявила клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача, крім того, надала заяву про визнання позовних вимог, відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволені позовних вимог просив відмовити в повному обсязі, а також застосувати наслідки спливу строку позовної давності, відповідно до ч.1 4 ст. 267 ЦК України. В наданих письмових запереченнях зазначав, що позивач не надала до суду документального підтвердження поважності причин пропуску строку на звернення до суду з вказаним позовом, не вказано обґрунтованості причин, з яких вона з 30 жовтня 1995 року до цього часу не зверталась до Барвінківської РДА про виділення їй земельної частки (паю). Крім того зазначив, що законодавством встановлено спеціальну процедуру передачі земельних ділянок у власність, тому у разі визнання в судовому порядку за позивачем права на земельну частку (пай), реалізація такого права та виділення земельної ділянки в натурі повинна відбуватися з дотриманням встановленої законодавством процедури.

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 06 листопада 2017 рокупозов ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) - задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай), розташовану на території Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, розміром 7,32 умовних кадастрових гектари, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке надати за рахунок земель запасу або земель резервного фонду, розташованого на території Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1408,00 грн.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначав, що Головне управління Держгеокадастру у Харківській області є неналежним відповідачем по справі.

Також, апелянт вказує, що Головне управління Держгеокадастру у Харківській області є органом, уповноваженим відповідно до частини 4 статті 122 Земельного Кодексу та Положення про Головне управління розпорядитися землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним Кодексом України, на території Харківської області.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_2 зазначала, що рішення суду є законним та обґрунтованим, усі обставини судом першої інстанції були ретельно вивчені, а доводи апеляційної скарги свідчать про те, що представником апелянта неуважно була вивчена її позовна заява.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 05 лютого 2018 року в порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи був призначений в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Мечебилове Барвінківського району Харківської області, 20 серпня 1986 року прийнята в члени КСП «Іскра», що вбачається з наданої фотокопії трудової книжки від 30 грудня 1986 року.

З архівного витягу №127/7, наданого 22 листопада 2016 року начальником архівного відділу Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області, вбачається що відповідно до протоколу №1 засідання загальноколгоспних зборів колгоспників КСП «Іскра» від 02 лютого 1996 року, ОСОБА_2 було звільнено з членів КСП «Іскра».

Відповідно до фотокопії свідоцтва про одруження, НОМЕР_1, виданого 09 грудня 2003 року Мечебилівської сільською радою Барвінківського району Харківською області, після одруження позивачу присвоєно прізвище - «ОСОБА_2».

На підставі рішення Барвінківської районної Ради народних депутатів, КСП «Іскра» було передано 5957,5 га землі, про що Барвінківською районною Радою народних депутатів 22 листопада 1995 видано державний акт на право колективної власності на землю, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 8.

Розмір земельної частки (паю) по КСП «Іскра» становить 7,32 умовних з кадастрових гектари, відповідно до розпорядження Барвінківської районної державної адміністрації від 27 квітня 2000 року № 222, що вбачається з довідки №29-20.10-0.4-3071/2-16 від 14 грудня 2016 року, наданої в.о. начальника Відділу Держгеокадастру у Барвінківському районі Харківської області.

З матеріалів справи вбачається, що за інформацією наданою Відділом Держгеокадастру у Барвінківському районі Харківської області від 31.01.2017 року № 22-20.10-0.3-177/2-17, який надано на запит Головного управління, зазначено, що: Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Іскра» Мечебилівсткої сільської ради Барвінсківського району Харківської області серія ХР-02-00-000411 було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 23 січня 1996 року за № 8; в списку осіб, який є додатковим до вищевказаного державного акту, особи на ім'я ОСОБА_2 не значиться; у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку

(пай) запису щодо реєстрації сертифікату на ім'я ОСОБА_2 немає; у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) відомості про перехід права на земельну частку (пай) від ОСОБА_2 до інших осіб не вказано; щодо проведення розподілу земельних ділянок між власниками часток (паїв) у КСП «Іскра» та участі у вказаному розподілі ОСОБА_2 у Відділі інформація відсутня; в натурі (на місцевості) земельна ділянка, взамін земельної частки (паю) ОСОБА_2 не виділялася; на ім'я ОСОБА_2 державний акт на право власності на таку земельну ділянку не зареєстровано.

Крім того, із копії трудової книжки позивачки вбачається, що вона була виключена з членів КСП «Іскра» 30 жовтня 1995 року за власним бажанням, (а.с.8 зв.) а державний акт на право колективної власності на землю КСП «Іскра» отримало пізніше - 23 січня 1996 року. (а.с.38-39).

Таким чином, на час отримання Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Іскра» 23 січня 1996 року позивачка вже не була членом даного КСП «Іскра».

Відповідно до п. 2 Указу Президента України № 720 від 08.08.1995 року "Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного господарства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК України у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її на земельну частку.

Відповідно до вимог статті 3, 5 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» до повноважень сільських, селищних міських рад та районних державних адміністрацій належить розгляд заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; прийняття рішень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Головне управління Держгеокадастру у Харківській області є органом, уповноваженим, відповідно до частини 4 статті 122 Земельного кодексу України та Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч.8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб в межах Харківської області.

Згідно з пункту 3 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року, у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які відповідно до законодавства, набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про, зокрема, надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю).

Разом з тим, громадянам земельні ділянки в натурі (на місцевості) можуть виділятися із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, але за рахунок земель запасу чи резервного фонду саме колишнього колективного сільськогосподарського підприємства.

В своєму позові ОСОБА_2 просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай), що становить 7,32 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області. Окрім того, у своєму позові позивачка просила виділити їй земельні частку (пай) у розмірі 7,32 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) із земель запасу Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області.

Однак, суд першої інстанції визнав за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай), розташовану на території Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, розміром 7, 32 умовних кадастрових гектари, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке надати за рахунок земель запасу або земель резервного фонду, розташованого на території Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області.

Тобто, суд вийшов за межі позовних вимог позивача за які позивачка взагалі не зазначала в самому позові, по даній справі, не конкретизувавши за рахунок яких саме земель за ОСОБА_2 визнано право на земельну частку (пай), та не врахував, що згідно статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на чітко визначені категорії. При цьому земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до статті 19 Земельного Кодексу землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Згідно пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд не може вирішувати питання, віднесенні до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема про передачу земельних ділянок у постійне користування, оренду, укладання чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі, тощо.

Головне управління Держгеокадастру у Харківській області є органом, уповноваженим відповідно до частини 4 статті 122 Земельного Кодексу та Положення про Головне управління розпорядитися землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним Кодексом України, на території Харківської області.

З огляду на викладене, колегія судів вважає за необхідне скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) - відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь Головного управління Держгеокадастру у Харківській області підлягає стягненню судовий збір в сумі 1408 гривні, сплачений при подачі апеляційної скарги.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області - задовольнити.

Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 06 листопада 2017 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Мечебилівської сільської ради Барвінківського району Харківської області, Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в сумі 1408 гривень .

Постанова апеляційного суду набирає сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 березня 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

А.В. Котелевець