РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 листопада 2018 року Чемеровецький районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді - Борсука В.О.,

з участю секретаря - Цугель Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Чемерівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним, анулювання актового запису про шлюб та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання шлюбу недійсним, анулювання актового запису про шлюб та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що цей шлюб було укладено формально (фіктивно), у з'язку з необхідністю відповідача бути зареєстрованим у м.Києві, без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя.

В судове засідання представник позивача не з'явився, однак від нього надійшла заява, згідно якої просить розгляд справи його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою, що був направлена йому за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно довідок УДПЗ «Укрпошта» поштове відправлення не вручено адресату та повернуто до суду у зв'язку з тим, що адресат за зазначеною адресою не проживає.

На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом об'єктивно встановлено, що 29.03.2000 року було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у м.Києві між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1

26.07.2018 року ОСОБА_1 було подано заяву до Печерського районного у місті Києві відділу ДРАЦС про анулювання актового запису цивільного стану.

Відповідно до листа виданного ГТУЮ у м.Києві Печерського району у м.Києві ВДРАЦС від 27.07.2018 року за №4944/16.8-09 ОСОБА_1 повідомлено, що враховуючи відсутність будь-якого документального підтвердження перебування наречених у родинних відносинах (прямої лінії спорідненості) чи недієздатності нареченного та/або нареченої, відділ не має правових підстав для складання висноску про анулювання актового запису про шлюб. У випадку наявності підстав для визнання шлюбу недійсних, передбачених ст.40,41 СК України, рекомендовано звернутися до суду із відповідною заявою.

Відповідно до статей 3, 32, 36, 55 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно; шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків; дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

У статті 21 СК України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Відповідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Реєстрація шлюбу з особою, яка визнана недієздатною, а також з особою, яка з інших причин не усвідомлювала значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, має наслідки, встановлені статтями 38-40 цього Кодексу.

У ст.28 СК України встановлено, що заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком до будь-якого органу державної реєстрації актів цивільного стану за їхнім вибором.

Особи, які подали заяву про реєстрацію шлюбу, вважаються нареченими.

Заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком особисто.

Згідно ст.29 цього Кодексу орган державної реєстрації актів цивільного стану зобов'язаний ознайомити наречених з їхніми правами та обов'язками як майбутніх подружжя і батьків та попередити про відповідальність за приховання перешкод до реєстрації шлюбу.

Відповідно ст.38 СК України підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу.

Статтею 40 цього Кодексу встановлено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка.

Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства.

Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності.

Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя.

Відповідно ст.41 шлюб може бути визнаний недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований:

1) між усиновлювачем та усиновленою ним дитиною з порушенням вимог, встановлених частиною п'ятою статті 26 цього Кодексу;

2) між двоюрідними братом та сестрою; між тіткою, дядьком та племінником, племінницею;

3) з особою, яка приховала свою тяжку хворобу або хворобу, небезпечну для другого з подружжя і (або) їхніх нащадків;

4) з особою, яка не досягла шлюбного віку і якій не було надано права на шлюб.

При вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Шлюб не може бути визнаний недійсним у разі вагітності дружини або народження дитини у осіб, зазначених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, або якщо той, хто не досяг шлюбного віку, досяг його або йому було надано право на шлюб.

У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що за рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі фіктивності (ст. 40 СК України). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім'ю.

Суд, вирішуючи даний спір, врахував і роз'яснення, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справах у постанові від 03 лютого 2010 року у справі за № 6-7505/св09, зокрема як щодо посилань на ч. 2 ст. 40 СК України, зазначеного раніше висновків Верховного Суду України у п. 13 Постанови Пленуму, а також щодо того, що за теоретичним визначенням шлюб - це добровільний сімейний союз (спільність) жінки та чоловіка, спрямований на створення сім'ї, зареєстрований у встановленому порядку з дотриманням вимог закону, і такий, що породжує у них особисті та майнові права й обов'язки подружжя.

Умовою дійсності шлюбу є наявність взаємної згоди осіб, які беруть шлюб, воля цих осіб повинна бути спрямована на створення сім'ї.

Зі змісту шлюбно-сімейних правовідносин, поняття шлюбу, а також положень СК України та зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що при розгляді спорів щодо фіктивності шлюбу судам необхідно встановити всі обставини справи, зокрема, стосунки подружжя до шлюбу, його тривалість, спільне проживання, у разі тимчасового або роздільного проживання, його причини, ведення господарства подружжям у шлюбі, набуття спільного майна, інші докази, які б свідчили про бажання створити сім'ю чи про його відсутність.

Аналізуючи всі надані сторонами докази по справі, оцінивши їх в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13, 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Позов задоволити.

Визнати недійсним шлюб, зареєстрований 29.03.2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у місті Києві між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (актовий запис 325).

Анулювати актовий запис про шлюб №325 зареєстрований у відділі РАЦС Оболонського РУЮ м. Києва.

Зобов'язати РАЦС Печерського РУЮ за місцем прописки ОСОБА_1 внести зміни про анулювання актового запису про шлюбу №325.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

У відповідності до п.п.15.5) п.п.15 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-технічної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Чемеровецький районний суд Хмельницької області.

Повний текст рішення виготовлено 03.12.2018 року.

Суддя Чемеровецького районного

суду Хмельницької області В.О.Борсук