Справа № 457/393/17 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/783/5818/17 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
Провадження № 22-ц/783/6042/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 21 червня 2017 року та на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 05 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 4744,97 доларів США (що в еквіваленті становить 123511,57 грн.) та 1235,11 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

Вважає його незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що отримані від ОСОБА_3 кошти в розмірі 3000 доларів США є авансом. Крім того, в матеріалах справи відсутній розрахунок згідно якого судом першої інстанції стягнуто з відповідача кошти в сумі 4744,97 доларів США. Вважає, що судом порушено її процесуальні права, оскільки безпідставно не задоволено клопотання відповідача про виклик та допит свідків. Зазначає, що оскаржуване рішення суду ґрунтується лише на показах позивача без з»ясування усіх обставин справи, які мають значення для її правильного вирішення.

Просить рішення суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою закрити провадження у справі.

Оскаржуваної ухвалою заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт та заборону на відчуження на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 87,9 кв.м., реєстраційний номер майна 26539651.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2

Вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувся без доказів її належного повідомлення про час та місце проведення судового засідання. Вважає, що судом першої інстанції порушено вимоги ч. 3 ст. 152 ЦПК України щодо співмірності виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Вважає, що суд першої інстанції міг накласти арешт лише на частину квартири АДРЕСА_1 пропорційно до суми боргу.

15 березня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до суду спільну заяву, яку підтримали в судовому засіданні, згідно якої апелянт - ОСОБА_2 відмовилася від апеляційної скарги на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 21 червня 2017 року та апеляційної скарги на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 05 квітня 2017 року, у зв»язку з врегулюванням спору між сторонами, та просила закрити апеляційні провадження за її апеляційними скаргами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що відмову від апеляційної скарги слід прийняти та закрити апеляційні провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 21 червня 2017 року та на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 05 квітня 2017 року з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного провадження.

Частиною 5 ст. 364 ЦПК України визначено, що у разі закриття апеляційного провадження у зв'язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (ч. 2 ст. 363 ЦПК України).

Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», прийняття відмови від апеляційної скарги не пов'язується з обов'язком апеляційного суду перевіряти, чи у зв'язку з такою відмовою не порушуються права будь-яких осіб, оскільки право особи на відмову від апеляційної скарги не обмежене.

Враховуючи, що відмова від апеляційної скарги згідно ч. 4 ст. 364 ЦПК України є правом апелянта, колегія суддів вважає, що слід прийняти відмову ОСОБА_2 від апеляційної скарги на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 21 червня 2017 року та апеляційної скарги на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 05 квітня 2017 року, апеляційні провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 260, п. 1 ч. 1 ст. 362, ч. 4 ст. 364 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Прийняти відмову ОСОБА_2 від апеляційної скарги на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 21 червня 2017 року та апеляційної скарги на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 05 квітня 2017 року.

Закрити апеляційні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 21 червня 2017 року та на ухвалу Трускавецького міського суду Львівської області від 05 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст судового рішення складено 26.03.2018 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

Савуляк Р. В.