Справа № 369/4643/18
Провадження № 2/369/2332/18
15.11.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючої судді Ковальчук Л.М., за участю секретаря Ярмак О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненої у результаті дорожньо-транспортної пригоди, -
Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що 08.02.2016 року в 11:27 год. водій ОСОБА_3 рухаючись по автодорозі «Київ-Одеса» 17 км+270 метрів, Києво-Святошинського району Київської області, керуючи автомобілем Toyota Prado держномер НОМЕР_6, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху в світлий час доби, при необмеженій видимості дороги, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним. Внаслідок чого він не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем Fiat Doblo держномер НОМЕР_7, який був розташований попереду його руху. Вина водія автомобіля Toyota Prado держномер НОМЕР_6 ОСОБА_3 встановлена постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.02.2016 року (по справі 369/1250/16-п) та постановою Апеляційного суду Київської області від 21.03.2016 року.
У зв'язку із протиправними діями Відповідача, що призвели до фізичного знищення транспортного засобу, починаючи з моменту ДТП, Позивачі зазнали та зазнають, окрім значних матеріальних збитків, ще й значні моральні страждання, які полягають в наступному.
Внаслідок наїзду Відповідачем на автомобіль Fiat Doblo держномер НОМЕР_7, біля якого знаходився Позивач 2, останній отримав сильний переляк та пережив нервовий шок, внаслідок чого по теперішній день, він відчуває страх від поводження з автомобілем. Всі пережиті обставини постійно спливають в його уяві. Крім того, ним були пережиті дуже несприятливі незручності, пов'язані із втратою часу, чеканням поліції, оформленням ДТП, були порушені всі його плани, скасовані ділові зустрічі. А згодом він вимушений був за допомогою адвоката ще й доводити свою правоту у суді апеляційної інстанції у зв'язку із безпідставним оскарженням Відповідачем рішення суду першої інстанції по справі про адміністративне правопорушення, незважаючи на те, що в суді першої інстанції він визнав свою вину та сплатив штраф.
Позивач 1, який є власником пошкодженого автомобіля Fiat Doblo держномер НОМЕР_7, пережив великих матеріальних втрат та моральних страждань, пов'язаних із фактичною втратою пошкодженого автомобіля, який і по теперішній час (більше ніж два роки) не відновлений та не може використовуватись за призначенням.
У зв'язку із цим позивачі просили суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в результаті пошкодження автомобіля Fiat Doblo держномер НОМЕР_7 у розмірі 113 210 гривень 15 копійок. cтягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду на користь ОСОБА_1 в розмірі 20 000 грн, cтягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду на користь ОСОБА_2 в розмірі 20 000 грн., судовий збір та витрати на правову допомогу.
Позивачі та їх представник в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Від представника позивачів через канцелярію суду надійшло клопотання про слухання справи у його відсутність, в заяві позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих причин, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.
Оскільки представник позивачів не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, з»ясувавши дійсні обставини та дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як з'ясовано судом, 08.02.2016 року в 11:27 год. водій ОСОБА_3 рухаючись по автодорозі «Київ-Одеса» 17 км+270 метрів, Києво-Святошинського району Київської області керуючи автомобілем Toyota Prado держномер НОМЕР_6 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху в світлий час доби, при необмеженій видимості дороги, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним. Внаслідок чого він не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем Fiat Doblo держномер НОМЕР_7, який був розташований попереду його руху.
Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 2. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. 2. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Вина водія автомобіля Toyota Prado держномер НОМЕР_6 ОСОБА_3 встановлена постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.02.2016 року (по справі 369/1250/16-п) та постановою Апеляційного суду Київської області від 21.03.2016 року.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно Висновку експертного дослідження № 1360316 від 30.03.16 року, виконаного суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 з метою визначення вартості збитку, нанесеного ОСОБА_1, який є власником пошкодженого автомобіля Fiat Doblo держномер НОМЕР_7 - ринкова вартість зазначеного автомобіля на момент пошкодження складає 163 210, 15 гривень, вартість його відновлювального ремонту складає 419 284, 99 гривні, у зв'язку з чим вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, складає 163 210, 15 гривень.
Представником позивача була замовлена судова автотоварознавча експертиза, проведення якої доручено судовому експерту ОСОБА_4. За результатами проведення судової експертизи експертом було складено висновок №002/07-18 від 02.07.2018 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Fiat Doblo держномер НОМЕР_7, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 08 лютого 2016 року станом на дату ДТП складає 154 854 гривні 16 копійок.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
На дату настання вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність власника автомобіля Toyota Prado держномер НОМЕР_6 була застрахована у ПрАТ "Європейський Страховий Союз" відповідно до Полісу НОМЕР_8 із строком дії з 02.02.2016 року по 01.02.2017 року. Відповідно до умов вищезазначеного договору страхова сума за шкоду, заподіяну майну дорівнювала 50 000 гривень, розмір франшизи, що не відшкодовується страховиком дорівнює нулю. На підставі заяви про виплату страхового відшкодування потерпілого у зв'язку із пошкодженням автомобіля Fiat Doblo держномер НОМЕР_7 страховик ПрАТ "Європейський Страховий Союз" здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000 гривень - в рамках ліміту встановленого договором страхування.
Відповідно до п. 14 ППВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.
Також згідно з п. 16 ППВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У відповідності до роз'яснень, викладених в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 3 від 04.06.1993 р., № 7 від 08.07.1994 р., № 11 від 30.09.1994 р. та № 15 від 25.05.1998 р.) питання про відповідальність за шкоду, заподіяну автотранспортним засобам при їх зіткненні, кожного з їх володільців перед іншим вирішується за правилами ст. 440 ЦК: шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого, відшкодовується винним.
Таким чином, суд вважає що позовні вимоги щодо стягнення із відповідача 113210, 15 грн. знайшли своє підтвердження та підлягають стягнення із відповідача у якості матеріальних збитків.
Вирішаючи питання щодо позовної вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд з'ясував наступне.
У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичний чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Як встановлено судом, моральні страждання позивача ОСОБА_1, як власника автомобіля Fiat Doblo держномер НОМЕР_7, полягають у наступному: фактична втрата належного йому автомобіля, який і по теперішній час (більше ніж роки) не відновлений та не може використовуватись за призначенням; скасовані заплановані поїздки та порушений нормальний ритм життя, у зв'язку позбавленням можливості користування своїм автомобілем більше ніж на два роки; завдані чисельні незручності, втрачання особистого часу та зміна життєвих та ділових планів у зв'язку із ДТП з вини Відповідача.
Моральні страждання позивача ОСОБА_2, як водія автомобіля Fiat Doblo держномер НОМЕР_7, полягають у наступному: в момент наїзду Відповідачем на автомобіль Fiat Doblo держномер НОМЕР_7 відбувся потужний удар, і у цей час біля зазначеного автомобіля знаходився його водій Позивач-2, життя якого було під загрозою в цей момент ДТП. В момент ДТП Позивач-2 отримав сильний переляк та пережив нервовий стрес, внаслідок чого по теперішній час він відчуває страх від поводження з автомобілем. Як зазначив позивач ОСОБА_2, всі пережиті обставини постійно спливають в його уяві та періодично приходять уві сні.
Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року № 4», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до абз.2 п.5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року № 4», обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Суд при вирішенні питання про стягнення з відповідача ОСОБА_3 моральної шкоди враховує вищевказані зміни у життєвих обставинах позивачів у зв'язку з даною ДТП та її наслідками. З урахуванням ступеню та тривалості страждань, яких зазнали позивачі, розмір моральної шкоди суд визначає у розмірі 4000 грн для кожного з позивачів.
Щодо поданої заяви представником позивача заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Згідно вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Згідно вимог ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою ; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 22, 23, 386, 979, 988, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст. ст. 12, 19, 42, 81, 89, 137, 141, 263, 265, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 113 210 (сто тринадцять тисяч двісті десять) грн. 15 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 4000(чотири тисячі) грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 4000(чотири тисячі) грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1836 грн. 90 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму витрат на правову допомогу у розмірі 4400 грн.
В іншій частині вимог відмовити.
Інформація про позивача: ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, адреса проживання: АДРЕСА_1
Інформація про позивача: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_4, адреса проживання: АДРЕСА_2
Інформація про відповідача: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_5, адреса проживання: АДРЕСА_3
Повне заочне рішення суду складено 30 листопада 2018 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного заочного рішення суду.
Суддя Ковальчук Л.М.