АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1798/18 Справа № 201/7714/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21 жовтня 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

06 червня 2014 року ПАТ «Енергобанк» звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 09 січня 2012 року між ним та ОСОБА_2 (позичальник) укладено договір №15-000346-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, відповідно до умов якого банк відкрив відповідачу картковий рахунок №9701 в гривнях, випустив картку типу Visa Classic та надав кредит в межах кредитного ліміту 10000,00 грн. зі строком дії один рік, з відсотковою ставкою в розмірі 35 % річних. В зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 13 травня 2014 року за позичальником рахується заборгованість в сумі 43959,33 грн., яка складається із простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 42123,03 грн., заборгованості за штрафом за виникнення простроченої заборгованості в сумі 776,63 грн., заборгованості за штрафом за несанкціонований овердрафт (переліміт) 536,71 грн., заборгованості за штрафом за виникнення простроченої заборгованості (константа) 150 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 372,96 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість в загальному розмірі 43959,33 грн. та також судові витрати у справі.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Енергобанк» заборгованість по договору №15-000346-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA від 09 січня 2012 року, станом на 13 травня 2014 року, в сумі 43959,33 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 42 123,03 грн., заборгованість за штрафом за виникнення простроченої заборгованості 776,63 грн., заборгованість за штрафом за несанкціонований овердрафт (переліміт) 536,71 грн., заборгованість за штрафом за виникнення простроченої заборгованості (константа) 150 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 372,96 грн.; стягнуто з відповідача на користь банку 439,59 грн. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Згідно абз. 3 п. 3 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Також п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення їм судових повісток, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги та залишення оскаржуваного судового рішення без змін, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 09 січня 2012 року між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_2 було укладено договір №15-000346-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA, за умовами якого банк відкрив позивачу картковий рахунок №9701 в гривнях та випустив картку типу Visa Classic і надав відповідачу в користування кошти в межах кредитного ліміту 10000,00 грн. зі строком дії один рік з відсотковою ставкою в розмірі 35 % річних (а.с. 8-11).

Відповідно до п. 2.6 кредитного договору №15-000346-01 від 09.01.2012 року строк дії кредитної лінії становить один рік з моменту підписання сторонами цього договору. Якщо не пізніше ніж за 45 календарних днів до закінчення терміну дії кредитної лінії, за умови, що з боку держателя відсутня прострочена заборгованість за кредитом та/або обслуговуванню карткового рахунку, та жодна із сторін в установленому договором порядку не заявить про припинення строку дії кредитної лінії, термін дії кредитної лінії продовжується на той же строк і на тих же умовах.

Згідно п. 6.2 вказаного вище договору, у випадку несвоєчасного погашення мінімального платежу чи виникнення овердрафту держатель зобовязаний додатково сплатити на користь банку штраф у розмірі, передбаченому тарифами.

Додатком №1 до кредитного договору №15-000346-01 від 09.01.2012 року сторони погодили Правила користування кредитною карткою «VISA» (а.с. 12-15).

Також, додатком №5 до кредитного договору №15-000346-01 від 09.01.2012 року встановлено Тарифи за відкриття та обслуговування пакету «Кредитна картка VISA», відповідно до п. 1.12 якого, штраф за виникнення простроченої заборгованості складається із фіксованої частини з додаванням 0,2% в день від суми простроченої заборгованості (а.с. 16).

Згідно п. 1.13 додатку №5 до кредитного договору №15-000346-01 від 09.01.2012 року, штраф за користування перелімітом (несанкціонованим овердрафтом) становить 0,2 % в день від суми пере ліміту.

У звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором №15-000346-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA від 09.01.2012 року, станом на 13 травня 2014 року, утворилась заборгованість в загальному розмірі 43959,33 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом 42123,03 грн., штраф за виникнення простроченої заборгованості 776,63 грн., штраф за несанкціонований овердрафт (переліміт) 536,71 грн., штраф за виникнення простроченої заборгованості (константа) 150,00 грн.; заборгованість за відсотками 372,96 грн. Дана заборгованість підтверджується наданими банком відповідними розрахунками на аркушах справи 46-53 та випискою з особового рахунку (а.с. 17-45) з яких, зокрема, вбачається факт використання відповідачкою кредитних коштів у розмірі, що відповідає вищевказаній заборгованості за тілом кредиту.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; встановивши наявність між сторонами договірних відносин, в звязку з укладенням між ними договору №15-000346-01 від 09 січня 2012 року, та невиконання боржником належним чином його умов, що призвело до нарахування банком заборгованості, станом на 13 травня 2014 року, в загальному розмірі 43959,33 грн. (прострочена заборгованість за кредитом 42 123,03 грн., штраф за виникнення простроченої заборгованості 776,63 грн., штраф за несанкціонований овердрафт (переліміт) 536,71 грн., штраф за виникнення простроченої заборгованості (константа) 150 грн., заборгованість за відсотками 372,96 грн.), колегія дійшла висновку про правомірність оскаржуваного судового рішення щодо стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості у вказаному вище розмірі.

Розмір заборгованості підтверджується розрахунками та випискою по рахунку, що представлені позивачем, які є арифметично правильними та не спростовані відповідачем. Наведеними письмовими доказами, зокрема, підтверджується факт використання відповідачкою кредитних коштів у розмірі, що відповідає вищевказаній заборгованості за тілом кредиту.

Колегія звертає увагу, що нарахування штрафів здійснено банком за порушення відповідачем різних умов договору, що відповідає його змісту та свідчить про відсутність подвійного притягнення боржника до цивільно-правової відповідальності.

Колегія зауважує, що відповідно ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Однак, до ухвалення оскаржуваного судового рішення, а також у зв»язку з поданням заяви про перегляд заочного рішенні відповідачкою про застосування позовної давності ні усно, ні в письмовій формі не заявлено, що стверджується матеріалами даної цивільної справи, тому питання щодо застосування позовної давності судом апеляційної інстанції не вирішується.

Зміст апеляційної скарги зводиться до твердження апелянта про те, що вона не була повідомлена про час та дату розгляду справи судом першої інстанції, що не є підставою для скасування чи зміни даного оскаржуваного рішення, яке є правильним по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи правильний розподіл місцевим судом судових витрат, колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді