З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
29 листопада 2018 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Смоляра О.А.
при секретарі Зарубі Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулася до суду 16.08.2018р. з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником домоволодіння за адресою:вул.Шевченка,112, с.Білозір'я, Черкаський район, Черкаська область на підставі договору дарування від 15 липня 1994 року. В даному будинку також зареєстрований і відповідач, яка є її рідною сестрою. Відповідач у зазначеному будинку не проживає з червня 2017 року, проте факт її реєстрації за цією адресою впливає на її права та законні інтереси, зокрема, щодо оформлення субсидії, у звязку із чим позивач звернулася до суду за захистом своїх цивільних прав та законних інтересів як власник майна.
Відповідно до ухвали суду від 17.09.2018 року про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження.
Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявилася, будучи повідомленою про дату, час і місце судового розгляду належним чином, в тому числі через оголошення на вебпорталі судової влади України згідно положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, заяви про відкладення розгляду справи або розгляду справи без її участі до суду не подала, про причини неявки суд не повідомила, своїм правом подання до суду відзиву на позов не скористалася,а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.
Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 є власником власником домоволодіння за адресою: вул.Шевченка,112, с.Білозір'я, Черкаський район, Черкаська область на підставі договору дарування від 15 липня 1994 року.
Відповідач ОСОБА_3, зареєстрована у вказаному будинку, що підтверджується довідкою Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області №8487 від 09.08.2018 року.
Відповідно до акту обстеження домоволодіння від 07.08.2018 року складеного за участю депутата сільської ради та сусідів, ОСОБА_3, не проживає в будинку за адресою: вул.Шевченка,112, с.Білозір'я, Черкаський район, Черкаська область на протязі 1 року.
Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 405 ЦК України - члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Стосовно обраного позивачем способу захисту її прав, як власника житла, шляхом позбавлення права користування відповідача за адресою, належного позивачці житлового приміщення, то суд виходить із наступного.
Закон України від 11.12.2003р. №1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, а отже положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
За таких підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, як таких, що знайшли своє об'єктивне підтвердження, і тому вони підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 280-282,288-289 Цивільно-процесуального кодекс України, суд,-
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 права користування житловим будинком за адресою: вул.Шевченка,112, с.Білозір'я, Черкаський район, Черкаська область.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, заява має бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О. А. Смоляр