ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 листопада 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/6098/17

Головуючий у першій інстанції - Деркач О.Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/175/18

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Лакізи Г.П.,

суддів: Вінгаль В.М., Кузюри Л.В.,

секретар: Поклад Д.В.,

учасники справи: позивач ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова у складі судді Деркача О.Г. від 31 липня 2018 року (повний текст рішення складений 09 серпня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору поділу спадкового майна,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору поділу спадкового майна, в якому просила розірвати договір про поділ спадкового майна, укладений між нею та ОСОБА_3 01.12.2004, посвідчений державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Панченко О.І., реєстровий номер 4.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити, розірвати договір про поділ спадкового майна, укладений між нею та ОСОБА_3 01.12.2004, посвідчений державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Панченко О.І., реєстровий номер 4.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зводяться до того, що оскаржуване рішення суду не ґрунтується на повному і всебічному з'ясуванні обставин справи, що підтверджені доказами; судом дано не вірну правову оцінку наданим позивачем доказам, тоді як відповідачем не надано суду жодного доказу, який би був підставою для прийняття рішення про відмову в задоволенні позову.

ОСОБА_2 вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги наявність істотного порушення умов договору під час його укладання, а саме - ціни договору, внаслідок чого вона значною мірою позбавилася того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а це є підставою для розірвання договору поділу спадкового майна та повернення сторін у попередній стан, який існував до укладення цього договору.

Також ОСОБА_2 вважає, що зазначення в п.5 Договору про відступлення від рівності часток у спадщині під час укладення договору мало на меті незначне відступлення, а не таке, яке в подальшому поставило її в невигідне майнове положення та значною мірою позбавило того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Для визначення оціночної категорії "значна міра", як істотного порушення умов договору, в грошовому еквіваленті необхідні спеціальні знання, судом була призначена експертиза. Однак, відповідач, в порушення вимог ухвали суду, не надав експертові необхідні матеріали, а саме - технічний паспорт на квартиру, а в подальшому - не допустив експерта до об'єкта оцінки. Судом першої інстанції таке порушення не було відображено в судовому рішенні, не дано йому правової оцінки та не застосовано наслідки ст.109 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_5 та представника відповідача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7. Спадкоємцями другої черги за законом після смерті ОСОБА_7 є її сестра ОСОБА_2 (позивач у справі), та її племінниця ОСОБА_3 (відповідач у справі), батько якої ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

01 грудня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали Договір про поділ спадкового майна, посвідчений державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори Панченко О.І., реєстровий номер 4 (а.с. 4, 37-40).

Відповідно до умов вказаного договору про поділ спадкового майна, сторони досягли домовленості відійти від рівності часток та поділити вказану спадщину наступним чином.

ОСОБА_2 як спадкоємцю за законом другої черги, передано у спадщину наступне майно:

- двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, вартістю 418 276 грн.;

- легковий автомобіль марки CHEVROLET, моделі AVEO, 2005 року випуску, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1, вартістю 58 878 грн.;

- грошовий вклад з належними відсотками та компенсаціями, що зберігається в ПАТ "Полікомбанк" - в розмірі 51 грн. 44 коп.,

а всього на загальну суму 477 205,44 грн.

ОСОБА_3 передано у спадщину, як спадкоємцю за законом другої черги:

- квартиру АДРЕСА_1, вартістю 671 956 грн.

Отже, згідно умов договору про поділ спадкового майна ОСОБА_2 виділено спадкового майна на 194 750,56 грн. менше, ніж ОСОБА_3 (671 956 грн. - 477 205,44 грн.), з урахуванням досягнутої домовленості відійти від рівності часток спадкоємців.

Вартість спадкового майна була визначена на підставі Звітів про оцінку майна, складених суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_9: №185/14 від 06.11.2014 (а.с.39-40):

- про оцінку однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1; №186/14 від 06.11.2004;

- про оцінку двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2; №187/14 від 07.11.2014;

- про оцінку автомобіля CHEVROLET AVEO, легковий КОМБІ-В.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що сторони під час укладення договору досягли цілі, які переслідувала кожна з них, а саме було фактично розподілене майно між спадкоємцями і не відбулось жодних порушень, які б прямо вплинули на недосягнення цілі іншої сторони. Більш того, кожна із сторін набула права власності на вказане в Договорі майно, що визнавалося представниками сторін по справі. За таких обставин, беручи до уваги докази в їх сукупності, враховуючи те, що під час укладення договору про поділ спадкового майна, сторони зазначили, що Договір вцілому відповідає їх дійсним намірам і вони не мають жодних заперечень до умов цього Договору, про що свідчать їх підписи, зроблені власноруч, а також тим, що на підставі вказаного Договору сторони отримали відповідні документи на право власності вказаного в Договорі майна, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Iстотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Істотність порушення договору визначається за об'єктивними ознаками та обставинами, що вказують на значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, вина сторони, що припустилася порушення договору, не має будь - якого значення для оцінки порушення договору в межах питання визначення його істотності та відповідно розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору законодавець визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 як підставу розірвання договору поділу спадкового майна зазначала те, що в 2017 році вона з'ясувала, що вартість майна, що була їй передана за договором про поділ спадкового майна не відповідає його дійсній ринковій вартості на час укладення договору, а вартість майна, що було відступлено ОСОБА_3, була значно заниженою, майже в три рази, що ставить їх у нерівні умови таким поділом спадкового майна, і є істотним порушенням умов договору, а саме ціни.

Згідно зі статтею 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самовряд3ування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

По справі встановлено, що оцінка спадкового майна була визначена в договорі про поділ спадкового майна на підставі Звітів про оцінку майна, складених суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_9: №185/14 від 06.11.2014 - про оцінку однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1; №186/14 від 06.11.2004 - про оцінку двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2; №187/14 від 07.11.2014 - про оцінку автомобіля CHEVROLET AVEO, легковий КОМБІ-В2014 (а.с.39-40).

Судами встановлено, що ФОП ОСОБА_9 є суб'єктом оціночної діяльності і мала право проводити оцінку вказаного майна відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

До укладення договору про поділ спадкового майна від 01 грудня 2014 року і до подання даного позову до суду у вересні 2017 року ОСОБА_2 не висловлювала свою незгоду з вказаною оцінкою спадкового майна, не скористалась наданим їй статтею 13 Закону «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» правом на рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) у разі незгоди з наданою оцінкою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги надані нею докази на підтвердження обґрунтованості її позовних вимог, проте жодного доказу істотного порушення умов договору під час його укладання, а саме - ціни договору, матеріали справи не містять.

Посилання ОСОБА_2 на те, що квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка відійшла за договором ОСОБА_3, мала б коштувати близько 1 500 000 грн. нічим не підтверджено, та ґрунтується на інформації з оголошення про виставлення вказаної вище квартири на продаж за ціною 1500000 грн., проте така інформація не є належним та допустимим доказом належної оцінки квартири.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, а відповідно до ч.4 ст. 632 ЦК, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Сторони договору про поділ спадкового майна ОСОБА_2 і ОСОБА_3 досягли домовленості про ціну договору, погодились з вартістю майна, визначеною суб'єктом оціночної діяльності у звітах про оцінку майна, не звертались для проведення рецензування звіту про оцінку майна, повністю виконали договір на визначених в його тексті умовах, і до вересня 2017 року не заявляли про свою незгоду з оцінкою майна.

Позивачем не надано доказів істотного порушення договору другою стороною - ОСОБА_3

За клопотанням представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_5 ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2017 року по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Чернігівському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертів поставлено такі питання:

1. Яка ринкова вартість квартири за адресою АДРЕСА_2 станом на 01.12.2014.

2. Яка ринкова вартість квартири за адресою АДРЕСА_1 станом на 01.12.2014 (а.с.52,55).

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 лютого 2018 року було задоволено клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів; витребувано з Чернігівського міжміського бюро технічної інвентаризації Чернігівської обласної ради копію технічного паспорту в повному обсязі на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а також на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (а.с.71).

У відповідь на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 лютого 2018 року КП "Чернігівське МБТІ" листом №118 від 14.02.2018 повідомило, що технічні паспорти на об'єкти нерухомого майна в матеріалах інвентаризаційних справ не зберігаються (а.с.84).

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 лютого 2018 року матеріали цивільної справи № 751/6098/17 направлено експертам Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз - для продовження виконання в повному обсязі ухвали суду від 13.12.2017, якою по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза, без копії технічного паспорта на квартиру за адресою АДРЕСА_1, оскільки представник відповідача ОСОБА_10 вказав, що з об'єктивних причин (втрата) не може надати копію технічного паспорта на квартиру за адресою АДРЕСА_1, а представник позивача ОСОБА_5 надав копію технічного паспорта на квартиру за адресою АДРЕСА_2 та не заперечував проти проведення в повному обсязі призначеної судом експертизи без копії технічного паспорта на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Також в ухвалі суд зазначив, що у випадку неможливості виконання у повному обсязі ухвали суду від 13.12.2017 без копії технічного паспорта на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 вказане судове рішення та матеріали справи належить повернути без виконання із зазначенням причин неможливості виконання (а.с.100-101).

13.03.2018 на адресу суду та сторін по справі експертом було надіслано клопотання про проведення обстеження об'єктів дослідження 06 квітня 2018 року об 11 год. 00 хв. (а.с.111-112).

03 травня 2018 року до суду з експертної установи надійшло повідомлення про неможливість надання висновку експерта, в якому зазначено, що 06.04.2018 згідно затвердженого графіку експертом було здійснено виїзд до об'єктів дослідження, але експерту не надано доступ до об'єктів дослідження. Також експертом зазначено, що проведення судової оціночно-будівельної експертизи по поставленим питанням в повному обсязі не видається можливим через невиконання клопотань експерта та незабезпечення безперешкодного доступу до об'єктів дослідження (а.с.115).

Ухвала Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2017 року, якою по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу для визначення ринкової вартості квартир за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 станом на 01.12.2014, повернулася на адресу суду без виконання.

Посилання ОСОБА_2 на те, що експертиза не була проведена внаслідок невиконання відповідачем вимог ухвали суду, яке полягало в ненаданні експертові необхідних матеріалів, а саме - технічного паспорта на квартиру, а в подальшому - не допущенні експерта до об'єкта оцінки, апеляційний суд оцінює критично, зважаючи на таке.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 лютого 2018 року матеріали цивільної справи № 751/6098/17 направлено експертам Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз - для продовження виконання в повному обсязі ухвали суду від 13.12.2017, якою по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза, без копії технічного паспорта на квартиру за адресою АДРЕСА_1, оскільки представник відповідача ОСОБА_10 вказав, що з об'єктивних причин (втрата) не може надати копію технічного паспорта на квартиру за адресою АДРЕСА_1, а представник позивача ОСОБА_5 надав копію технічного паспорта на квартиру за адресою АДРЕСА_2 та не заперечував проти проведення в повному обсязі призначеної судом експертизи без копії технічного паспорта на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Також в ухвалі суд зазначив, що у випадку неможливості виконання у повному обсязі ухвали суду від 13.12.2017 без копії технічного паспорта на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, вказане судове рішення та матеріали справи належить повернути без виконання із зазначенням причин неможливості виконання (а.с.100-101).

13.03.2018 на адресу суду та сторін по справі експертом було надіслано клопотання про проведення обстеження об'єктів дослідження 06 квітня 2018 року об 11 год. 00 хв., що свідчить про можливість виконання в повному обсязі ухвали суду без копії технічного паспорта на квартиру по АДРЕСА_1.

В повідомленні про неможливість надання висновку експерта зазначено, що проведення судової оціночно-будівельної експертизи по поставленим питанням в повному обсязі не видається можливим через невиконання клопотань експерта та незабезпечення безперешкодного доступу до об'єктів дослідження обома сторонами. Таким чином, факт ухилення від участі в експертизі мав місце як з боку ОСОБА_2 так і з боку ОСОБА_3

З наявного у матеріалах справи листа за підписом в.о. начальника Комунального підприємства «Чернігівське МБТІ» від 16.02.2018 вбачається, що є можливість отримати на підприємстві інвентаризаційну справу на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.87), проте позивач та його представник не заявляли клопотання про витребування з МБТІ інвентаризаційної справи на вказану квартиру, та не заявляли про проведення експертизи без огляду квартир, за наявними інвентаризаційними матеріалами.

За наведених обставин неспроможними є доводи апеляційної скарги про те, що суду належало застосувати наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст.109 ЦПК України.

Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції, сторони під час укладення договору досягли цілі, які переслідувала кожна зі сторін, а саме було фактично розподілене майно між спадкоємцями, не відбулось порушень, які б прямо вплинули на недосягнення цілі іншої сторони. Більш того, кожна із сторін набула права власності на вказане в Договорі майно (позивач - на квартиру, машину і вклад, а відповідач - на квартиру), що визнавалося представниками сторін по справі. Зі змісту договору вбачається, що відступлення від рівності часток у спадщині під час укладення договору мало на меті розподілити спадкове майно в інтересах обох сторін з урахуванням його найменувань, кількості та вартості, що влаштовувало обидві сторони договору. За умовами договору ОСОБА_2 було виділено спадкове майно на загальну суму 477 205,44 грн., а ОСОБА_3 передано у спадщину квартиру вартістю 671 956 грн. Отже, позивачу ОСОБА_2 виділено спадкового майна на 194 750,56 грн. менше, ніж ОСОБА_3 (671 956 грн. - 477 205,44 грн.). Тому доводи апеляційної скарги позивача про те, що вона мала на увазі лише незначне відступлення від рівності часток спадкоємців, не заслуговують на увагу і не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 липня 2018 року - залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374 п.1 ч.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 03 грудня 2018 року.

Головуючий: Судді: