Справа №442/381/18
Провадження №2/442/691/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Медведика Л.О.,

з участю секретарів Антоненко В.О., Чолавін Н.П.,

представника служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Якима І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи Служби у справах дітей виконкому Дрогобицької міської ради про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з вищезгаданим позовом, в підтвердження позовних вимог посилається на те, що 11.02.2010 року між нею та відповідачем розірвано шлюб, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_4.

Вказує на те, що після розірвання шлюбу, син проживає разом з нею та перебуває на її утримання. З відповідача стягуються на підставі рішення суду аліменти. На даний час вже утворилася велика заборгованість по сплаті аліментів.

Відповідач більше чотирьох років не спілкується з сином, не відвідує його, абсолютно не бере участі у його вихованні.

Їхній син, вже більше двох років є учнем спеціалізованої дитячо-юнацької школи олімпійського резерву з велоспорту «Медик». На даний час він є членом збірної команди Львівської області з велоспорту. Син зарекомендував себе як перспективний спортсмен у складі даної команди, брав участь у чемпіонаті України у Дніпрі, отримав призові місця та чотири медалі.

Команда Львівської області у 2018 році прийматиме участь у міжнародних змаганнях за кордоном, в яких її син так само хоче приймати участь. Як учасник команди. У квітні 2018 року такі змагання відбудуться у Республіка Польща, згодом заплановано змагання у інших країнах.

Відповідач відмовляється надати згоду на виїзд дитини за межі України для участі в змаганнях. При цьому, жодних аргументів не наводить. Відтак, вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явилася. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просила їх задоволити. Не заперечила щодо постановлення заочного рішення.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату час та місце слухання справи шляхом оголошення в пресі, в судове засідання не з»явився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Відтак, суд ухвалив продовжити розгляд справи за його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечив щодо задоволення позову.

Відповідно до вимог ч.2ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Перевіривши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 11.02.2010 року розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 17.03.2010 року.

Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син - ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва ро народження серії НОМЕР_2 від 01.11.2003 року.

З оглянутого судом листа спеціалізованої дитячо-юнацької школи олімпійського резерву з велоспорту «Медик» вбачається, що ОСОБА_4 є учнем їхньої школи, членом збірної команди Львівської області з велоспорту, яка прийматиме участь у міжнародних змаганнях, починаючи з 29.04.2018 року по 04.05.2018 року, які будуть проводитися в Республіці Польща. Крім того, команда протягом сезону братиме участь у змаганнях за кордоном.

Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. У відповідності до ч.2 ст.150 цього ж Кодексу батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Бажання позивача отримати дозвіл на виїзд дитини за кордон, повністю узгоджується з її правами та обов'язками, покладеними Сімейним кодексом України, при цьому відсутні будь-які обставини, що обмежують згідно із законодавством право виїзду сина сторін за кордон. Тому надання такого дозволу, буде відповідати інтересам неповнолітнього ОСОБА_4.

Згідно п.18 Правил оформлення, видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, в редакції, затвердженій Постановою КМУ від 24.03.2004 року № 380, оформлення проїзного документу здійснюється на підставі згоди батьків.

Також, відповідно до п.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції Організації Об'єднаних Націй «Про права дитини» прийнятої резолюцію 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.2 ст.10 зазначеної «Конвенції», держави-учасниці поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Щодо права залишати будь-яку країну діють лише такі обмеження, які встановлені законом і необхідні для охорони державної безпеки, громадського порядку (order public), здоров'я чи моралі населення або прав і свобод інших осіб і сумісні з визнаними в цій Конвенції іншими правами.

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, що закріплено в ст.7 Сімейного Кодексу України. Також за ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Оскільки, у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд дитини за межі України, не вбачається обмежень закону, чи необхідності охорони державної безпеки, громадського порядку (order public), здоров'я чи моралі населення або прав і свобод інших осіб, суд вважає, що позов слід задоволити. Водночас, суд враховує, що безпека дитини під час такої подорожі гарантуватиметься супроводом старшого тренера-викладача спеціалізованої школи ОСОБА_6 За таких умов права та інтереси дитини, на думку суду, будуть забезпечені максимально.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 4,7,10,81,141, 263-266 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Надати дозвіл на тимчасові поїздки за межі України неповнолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на період з 29.04.2018 року по 31.12.2018 року для участі у міжнародних спортивних змаганнях до республіки Польща та країн Європейського Союзу.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Медведик Л.О.