Справа № 214/4436/17
2/214/1029/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 червня 2018 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді Гриня Н.Г., за участю: секретаря судового засідання Печарник З.І.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду міста ОСОБА_4 цивільну справу № 214/4436/17, 2/214/2655/17 за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про вішкодування матеріальної та моральної шкоди, вчиненої внаслідок злочину, -

встановив:

02.08.2017 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який в подальшому 15.01.2018 року уточнив, в обґрунтування якого вказав, що ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.09.2017 року, ОСОБА_2 було звільнено від кримінальної відповідальності, у зв`язку із передачею на поруки трудовому колективу. Злочином, вчиненим ОСОБА_2 йому були заподіяні матеріальні та моральні збитки, які відповідачем не відшкодовані. Моральні збитки полягали в тому, що 30.09.2015 року перебуваючи в м. Кривому Розі по вулиці Косарєва, біля будинку 36 він піддався фізичному насиллю з боку відповідача, а саме отримав два удари сокирою по кінцівкам та один удар сокирою в праву половину грудної клітини, отримавши тілесні ушкодження у вигляді рубленої рани нижньої третини правого передпліччя з пошкодженням сухожилій розгиначів 2,3,4 пальців правої кисті.

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, він перебував на стаціонарному лікуванні з 30.09.2015 року по 17.11.2015 року та переніс декілька операцій. Матеріальні збитки складаються із витрат на лікування понесених в період з 30.09.2015 по 17.11.2015 року на суму 5298 грн. та 498 грн. - понесених в лютому місяці 2016 року під час повторного звернення до медичного закладу. Позивач зазначає, що протиправними діями ОСОБА_2 йому було завдано матеріальну шкоду в сумі 5796 грн. 00 коп. та моральну шкоду, яка полягала у тілесному болі та численних ушкодженнях, тривалим та болісним лікуванням від отриманих травм. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює у 40 000,00 гривень.Також просить стягнути витрати на правову допомогу в сумі 8140,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю. У судове засідання представник позивача 11.06.2018 року направив заяву, в якій просив справу розглянути в його відсутність, вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважав недоведеним факт спричинення саме ним тілесних ушкоджень позивачу. Тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_3 в суді підтримала позицію відповідача, також 11.06.2018 звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнає частково а саме в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 1559,95 грн., в іншій частині просить суд в їх задоволенні відмовити.

Справа надійшла до суду 02.08.2017 року, при цьому розглядається за правилами, що діють після набрання чинності ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року (далі ЦПК України), що передбачено ч. 1 п. 9 Розділу XІІІПерехідних Положень ЦПК України.

Ухвалою судді від 29.08.2017 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 23.10.2017 року відкрито провадження у справі, копії направлені сторонам у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.09.2016 року, ОСОБА_2 був звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України та переданий на поруки трудовому колективу структурного підрозділу «Криворізька дистанція колії» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», за умови, якщо він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру трудового колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру, не порушуватиме громадського порядку. Ухвала не оскаржувалась, набрала законної сили 22.09.2016 року (а.с.3).

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в результаті протиправних дій ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_5 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді рубленої рани нижньої третини правого передпліччя з пошкодженням сухожилій розгиначів 2,3,4 пальців правої кисті, відкриті переломи основних фаланг 2,3 пальців лівої кисті, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 237 від 15.02.2017 року за своїм характером відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоровя більше 21 доби.

Суд встановив, що внаслідок суспільно-небезпечних дій відповідача позивачу спричинена моральна шкода.

Згідно із пунктом 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31.03.1995 р. №4 (зі змінами та доповненнями) зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 9 вищевказаної Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно із ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При вирішенні питання про задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди, суд враховує характер протиправних дій відповідача по відношенню до позивача, які є кримінально караними, ступінь вини відповідача, глибину душевних страждань позивача, які зумовлені заподіянням йому фізичного болю та у численних ушкодженнях, що призвели до зміни звичного для нього способу життя, вимушеним тривалим та болісним лікуванням, що свідчить про зміну звичного для нього способу життя та необхідність вжиття позивачем додаткових зусиль для його організації.

На думку суду, розмір відшкодування моральної шкоди повинен відповідати моральним стражданням з урахуванням ступені і тривалості фізичних страждань, порушення нормального укладу життя та наданих доказів, тому позов у частині моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 12 000 грн.

Щодо позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Так судом, були досліджені копії та оригінали фіскальних чеків та квитанцій, які були долучені позивачем на підтвердження понесених ним витрат на придбання ліків (а.с. 10-13).

Суд зазначає, що позивачем надано фіскальні чеки на придбання ліків за період часу з жовтня по грудень 2015 року (період стаціонарного лікування після спричинення тілесних ушкоджень) та за період з 07 по 08 лютого 2018 року (повторна операція) на загальну суму 1 559 грн. 06 коп.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи викладене, зокрема розмір шкоди, який доведений позивачем, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди, а саме про відшкодування вартості ліків, придбаних на лікування в розмірі 1 559 грн. 06 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Нормою частини 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником відповідача 11.06.2018 року подано клопотання про зменшення розміру витрат позивача не правничу допомогу, у звязку з їх недоведеністю(а.с.100).

Суд з цього приводу зазначає таке.

У матеріалах справи наявний Договір про надання правової допомоги від 21.11. 2017 року, укладений між адвокатом ОСОБА_1 та позивачем ОСОБА_5 та додатковий договором між зазначеними сторонами від 21.11.2017 року вартість послуг (гонорар) адвоката визначено в сумі 7 500 грн. 00 коп. (а.с. 73-74).

Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатом ОСОБА_1 до суду не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу в цивільних та адміністративних справах», передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до журналу судового засідання від 19.04.2018 року представник позивача приймав участь в судовому засіданні з 09-24 год. по 09-35 год. (а.с.89) тобто 13 хвилин, відповідно до журналу судового засідання від 07.05.2018 року адвокат позивача приймав участь в судовому засіданні з 11-17 год. по 11-55 год. (а.с.97) тобто 38 хвилин, отже адвокат надавав правничу допомогу в загальній кількості 51 хвилини.

За вказаних обставин, суд керуючись ст.1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу в цивільних та адміністративних справах» вважає доведеними витрати на правничу допомогу надану представником потерпілого адвокатом ОСОБА_1 в розмірі 578 грн.00 коп

Згідно із ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 жовтня 2017 року ОСОБА_5 сплатив судовий збір у розмірі 640,00 грн. за подання позовної вимоги про стягнення моральної шкоди (а.с.26).

З огляду на те, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволено частково, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в пропорційному розмірі щодо задоволених вимог, тобто в сумі 192,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 23, 1166,1167,1195 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 17, 18, 77-81, 82, 141, 259, 263-265 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (09 вересня 1978 року народженця, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 12000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок,

Стягнути з ОСОБА_2 (09 вересня 1978 року народженця, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 1559 (одну тисячу пятсот пятдесят девять) гривень 06 копійок, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 судовий збір в сумі 192 (сто девяносто двох) гривень 00коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 578 (пятсот сімдесят вісім) грн. 00 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 11.06.2018 року.

Суддя: Н.Г. Гринь