ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/711/18 Справа № 215/5489/17 Суддя у 1-й інстанції - Дудіков А.В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Чубіна А.В.,

сторони

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційні скарги ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 травня 2018 року, яке постановлено суддею Дудіковим А.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 04 червня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ПАТ «Кривбасзалізрудком» про стягнення моральної шкоди у зв'язку з загибеллю чоловіка на виробництві.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в результаті нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, при виконанні трудових обов'язків, загинув її чоловік ОСОБА_2, перебуваючи на робочому місці, при виконанні робіт внаслідок отриманих несумісних з життям травм голови, тулубу та кінцівок, що супроводжувалися переломами кісток скелета, ушкодженнями м'яких тканин та органів трупа з грубим порушенням цілісності голови. ОСОБА_2 працював прохідником 4 розряду на дільниці №37 ш. Октябрська, ПАТ «Кривбасзалізрудком». Нещасний випадок відбувся з вини працівників відповідача, які в свою чергу допустили порушення посадових інструкцій.

Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 1 600 000 грн., завданої їй смертю чоловіка внаслідок виробничої травми, яка полягає в тому, що вона втратила близьку людину, з якою мала намір прожити все життя. Звістка про загибель чоловіка призвела до того, що їй було діагностовано стенокардію, ВСД по гіпертонічному типу, антено-депресивний синдром, окрім того вона отримала психологічну травму, пов'язану з безповоротною втратою близької та коханої людини - чоловіка, відчуттям суму та відчаю. Смерть чоловіка змусила її корінним чином змінити своє життя, вона змушена самостійно заробляти собі та дітям на життя, самостійно облаштовувати свій побут, тому їй завдано глибоких моральних страждань, з огляду на незворотні негативні наслідки, які настали для неї внаслідок смерті її чоловіка.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 травня 2018 рокупозов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану внаслідок смерті її чоловіка внаслідок виробничої травми, у розмірі 90 000 грн., без утримання податку з доходів фізичних осібта 7800 грн. судових витрат, стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі, визначеному в позовній заяві, а саме 1 600 000 грн., посилаючись на неповне та неточне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, вважає, що розмір стягнутої моральної шкоди не відповідає фактичним моральним стражданням, які вона перенесла та переносить у зв'язку із смертю чоловіка, який загинув з вини відповідача.

В апеляційній скарзі представник відповідача ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення по справі про відмову в задоволені позовних вимог позивача посилаючись на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, рішення ґрунтується на висновках, зроблених після неповного та необ'єктивного з'ясування всіх дійсних обставин справи. Так, судом не було враховано, що обов'язковою підставою для деліктної відповідальності за завдання моральної шкоди є встановлення причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою особи, тоді як Актом розслідування нещасного випадку № 32-61 від 17.07.2017 року не встановлено порушення жодних нормативних актів з охорони праці. Крім того, судом не встановлено, чи дійсно позивач проживала однією сім'єю з ОСОБА_2 на момент його смерті. Розмір моральної шкоди визначений судом першої інстанції є необґрунтованим, завищеним та основаним на припущеннях, оскільки матеріали справи не містять відповідного експертного висновку про становлення факту моральної шкоди.

Також представник відповідача зауважує на тому, що судом першої інстанції безпідставно стягнуто 7800 грн. судових витрат по справі та невірно визначено розмір стягнутого судового збору, який має бути співмірним із задоволеними позовними вимогами.

Відзиви на апеляційні скарги не подавались.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та її представника - ОСОБА_4, які кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги позивача та заперечували проти задоволення апеляційної скарги відповідача, представника відповідача ПАТ «Кривбасзалізрудком» - ОСОБА_5, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги позивача та підтримала доводи апеляційної скарги відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, згідно акту №32-61 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом ОСОБА_2, затвердженого заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області 17.07.2017 року та складеного комісією 14.07.2017 року, 05.06.2017р. на першу зміну (з 23:00 год. 05.06.2017 до 06:00 год. 06.06.2017) виконуючий обов'язки заступника начальника дільниці №37 ОСОБА_6 видав письмовий наряд робітникам дільниці № 37, зокрема: прохіднику ОСОБА_2 на буріння шпурів 51х2.0м у штреку акумуляційному в осях 113-115 гор. -122-м.

О 08:15 год. ОСОБА_7 виявив, що ОСОБА_2 присипаний гірничою масою лежав в осях 113-115 гор. -1220м з ортом 113 осі гор. -1220м, а о 08:25 доповів про це начальнику дільниці №37 ОСОБА_8

Помічником командира Оперативного взводу ДВГРЗ ОСОБА_9 о 10:03 год. було констатовано біологічну смерть ОСОБА_2, зумовлену травмами, несумісними з життям. Причина настання нещасного випадку: основна - технічна-незадовільний технічний стан виробничих об'єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, територій; супутні: 1) організаційна - невиконання посадових обов'язків, 2) технічна інші - раптовий викид породи.

У п. 10 Акту №32-61 від 14.07.2017 року про нещасний випадок зазначено, що особи, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, або орган, який проводить розслідування: - ОСОБА_10 - гірничий майстер дільниці №37 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», який не здійснив належний контроль за дотриманням працівниками технологічних процесів, виконання робіт відповідно до вимог охорони праці та не забезпечив безпосереднє керівництво охороною праці в зміні, здорові і безпечні умови праці підлеглого персоналу, чим порушив вимоги посадової інструкції. А також допустив до виконання робіт ОСОБА_2 на робоче місце, яке не відповідало вимогам безпеки - ОСОБА_8 - начальник дільниці № 37 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», який не забезпечив безпечну організацію робіт на дільниці, чим порушив вимоги посадової інструкції, а також допустив ведення гірничих робіт з відхиленням від паспорта, чим порушив правила безпеки.

У Акті проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 06.06.2017 року о 08:15 год. у ПАТ «Кривбасзалізрудком» від 14.07.2017 року, який затверджено заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області 17.07.2017 року зазначено причини настання нещасного випадку: 1. Основна: Технічна, незадовільний технічний стан виробничих об'єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, територій, а саме: кріплення сполучення акумуляційного штреку в осях 113-115 осі гор - 1220 м з ортом 113 осі гор.- 1220м. Порушено п. 2 глава 2 розділ ІІІ. Правил безпеки під час розробки родовищ рудних та нерудних корисних копалин підземним способом НПАОП 0.00-1.77-16 2. Супутні: - Організаційна: невиконання посадових обов'язків. - Технічна: інші-раптовий викид породи. У п. 6 Висновок комісії вказано, що більшістю членів комісії було прийнято рішення, що особами, чиї дії або бездіяльність призвели до нещасного випадку є: - ОСОБА_10 - гірничий майстер дільниці №37 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком»; - ОСОБА_8 - начальник дільниці № 37 шахти «Октябрська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» (а.с.21-26).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції керувався вимогами ст. ст. 1167, 1168 ЦК України і виходив з обов'язку відповідача відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у зв'язку із смертю її чоловіка.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність парових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у зв'язку із смертю її чоловіка та погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром морального відшкодування, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім'єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв'язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров'я на виробництві.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Колегія суддів вважає, що у зв'язку зі смертю чоловіка, який помер 06 червня 2017 року внаслідок нещасного випадку, що стався з ним на виробництві 06 червня 2017 року на підприємстві ПАТ «Кривбасзалізрудком», позивачу спричинено моральну шкоду, пов'язану із втратою рідної людини, позбавлено моральної підтримки, що призвело до душевних страждань, порушення нормальних життєвих зв'язків.

З огляду на вищезазначене суд першої інстанції правильно визнав, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди дружині загиблого, а доводи відповідача в апеляційній скарзі в цій частині є необґрунтованими.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов'язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв'язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Суд першої інстанції при постановленні рішення встановив обставини справи, дав їм належну оцінку і відповідно до норм процесуального та матеріального закону обґрунтовано дійшов висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода у зв'язку з втратою близької людини.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди " № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала ОСОБА_3, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди визначено судом першої інстанції виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом враховано конкретні обставини по справі, моральні страждання ОСОБА_1, яка втратила чоловіка та залишилася без його турботи і піклування, змушена була самостійно заробляти собі на життя, виховувати двох малолітніх дітей, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, наслідки, що наступили, та їх невідворотність.

Не можуть бути прийняті до уваги посилання відповідача на те, що позивачем не доведено наявність моральних страждань. Смерть рідної людини, не відновлювана втрата, що спричиняє страждання та хвилювання.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.

Колегія суддів, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача, характер психологічної травми, яку вона отримала у зв'язку зі смертю чоловіка, конкретні обставини по справі, наслідки, що наступили, вважає що визначений розмір моральної шкоди, відповідає засадам розумності, виваженості у зв'язку з чим вважає, що доводи апеляційної скарги позивача та відповідача в цій частині не заслуговують на увагу.

Не приймає до уваги колегія суддів доводи апеляційної скарги відповідача про те, що судом першої інстанції не встановлено, чи дійсно позивач проживала однією сім'єю з ОСОБА_2 на момент його смерті, оскільки, відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, позивач по справі надала належні та допустимі докази на підтвердження вказаної обставини, в той час як відповідачем не доведено зворотнього.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем не було надано відповідних висновків медичних установ на підтвердження спричинення їй моральної шкоди, колегією суддів відхиляються, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, до юридичних фактів, які має довести позивач, зокрема, належить доведення факту завдання моральної шкоди та розміру шкоди.

Доведення цих обставин із боку позивача можливе на підставі доказів, перелічених у статті 76 ЦПК України. До таких доказів належить і висновок експертизи, проте він не є як єдиним можливим і достатнім доказом спричинення шкоди, так і підставою визначення її розміру, оскільки згідно з частиною другою статті 80 ЦПК України жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленого значення.

Відтак, якщо позивач надала докази завдання їй шкоди, довела цими доказами певний її розмір і не просила суд про призначення медико-соціальної експертизи, то суд не має підстав для відмови в позові чи призначення експертизи з власної ініціативи, оскільки це не передбачено положеннями ЦПК України (зокрема статей 12, 103-105), які мають суто змагальний характер доказування.

При цьому, матеріали справи містять достатньо доказів щодо спричинення позивачеві ОСОБА_1, в результаті смерті чоловіка, моральної шкоди й без висновку медичних установ.

Слід зауважити, що згідно положення закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674 в редакції, чинній на момент постановлення рішення судом першої інстанції, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом та поданні апеляційної скарги позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, вимога про стягнення моральної шкоди є немайновою та за подання позову в даній категорії справ судовий збір справляється зі фіксованою ставкою (пп. 2 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), а не пропорційно до розміру суми грошового відшкодування моральної шкоди, заявленого позивачем.

У зв'язку з цим, викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача щодо порушення судом першої інстанції норм законодавства при стягненні в повному розмірі судового збору з відповідача на користь держави, колегія суддів визнає такими, що не заслуговують на увагу та не враховує їх.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 23 травня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 30 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: