РІШЕННЯ

іменем України

04 грудня 2018 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участі секретаря судового засідання Вєдєрникової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 про розірвання шлюбу,-

Встановив:

У жовтні 2018 року позивач звернувся дійсним позовом до суду. В обґрунтування вимог зазначив, що перебуває з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 21 травня 1988 року. Спільне життя з відповідачем не склалося і вони перестали вести спільне господарство. Шлюбні відносини з відповідачем припинено близько пятнадцяти років. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 21 травня 1988 року Новочервонською сільською радою Троїцького району, актовий запис № 1. Повторне свідоцтво видане Сватівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 10.10.2018 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності та наполягає на задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомила.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємостосунки подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 21 травня 1988 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕД № 245447, виданим повторно 10.10.2018 року Сватівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.10).

Шлюб позивача з відповідачем не склався. Шлюбні відносини між сторонами припинилися близько 15 років тому.

Суд бере до уваги положення ст. 24 СК України, яка визначає однією з основних ознак шлюбу його добровільність, передбачивши, що примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України).

Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98).

При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач уже тривалий час не проживають сім'єю, мають різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство й проживають окремо.

За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, їх сім'я існує формально.

Суд вважає, що сім'я розпалась, а тому шлюб між ними слід розірвати.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 95, 264, 265, 273,354, 355, ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112,113,114,115 Сімейного кодексу України, суд, -

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 про розірвання шлюбу - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 21 травня 1988 року Новочервонською сільською радою Троїцького району, актовий запис № 1, повторне свідоцтво про шлюб видане Сватівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 10.10.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд Луганської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.С.Река