Справа № 438/387/16-ц
Номер провадження 2/438/32/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 червня 2018 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Валькович Г.К.

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бориславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_6 селищної ради м.Борислава Львівської області, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу ОСОБА_9, Бориславська міська рада про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_6 селищної ради м.Борислава Львівської області, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись із позовом в суд та просять визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_6 селищної ради м.Борислава Львівської області №82 від 12.04.2011року «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку» про передачу відповідачу ОСОБА_10 безоплатно у власність земельної ділянки площею 810 кв.м. для обслуговування 41/100 ідеальної частини житлового будинку №125 на вул.Зарічній в смт.Східниця м.Борислава Львівської області та господарських будівель; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯК №899977, виданий ОСОБА_6 селищною радою 29.12.2011року на ім»я ОСОБА_10 на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0810га, що розташована в смт.Східниця Львівської області, вул.Зарічна,125; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки від 29.05.2013року, укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_12, посвідчений приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_9 29.05.2013року та зареєстрований в реєстрі за №238; та скасувати рішення про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку, площею 0,081 га, розташовану за адресою: Львівська область, м.Борислав, смт.Східниця, вулиця Зарічна, 125, з кадастровим номером :01:008:0246, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за ОСОБА_12, номер запису про право власності: 1104435, індексний номер: 4108817 від 29.05.2013 р.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3, та відповідачка ОСОБА_11 є співвласниками та проживають у багатоквартирному житловому будинку №125 по вул. Зарічна в смт.Східниця м.Борислава Львівської області.

Зокрема, позивачка ОСОБА_1 (дівоче прізвище Чомко) на підставі договору дарування квартири від 04.07.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_13 за реєстровим №1388, зареєстрованого в Дрогобицькому ДК МБТІ та ЕО 06.08.2003року за реєстраційним №1645949, є власником квартири АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 30.05.1994року, виданого виконкомом Бориславської міської Ради народних депутатів згідно розпорядження від 30.05.1994р. №1987 та зареєстрованого Дрогобицьким МБТІ 30.07.1994р. за реєстровим №1987, та договору про встановлення розміру часток у квартирі за реєстровим №1253 від 11.11.2008року, є власником квартири АДРЕСА_2.

Відповідач ОСОБА_11 є власником квартири АДРЕСА_3.

Згідно рішення виконавчого комітету ОСОБА_6 селищної Ради народних депутатів від 16.05.1980р. №29 «Про результати обміру земель забудованого кварталу №10» та Додатку до нього затверджено представлені Дрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації і одобрені відповідною комісією виконкому матеріали обміру земель забудованого кварталу №10, затверджено встановлену при обмірі конфігурацію присадибної ділянки по вул.Зарічна,125 в смт.Східниця, тобто земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та зареєстровано за землекористувачами житлового будинку №125 по вул.Зарічна в смт.Східниця Львівської області земельну ділянку площею 2009кв.м.

Між позивачами та відповідачем ОСОБА_11 тривалий час виникають конфлікти щодо використання прибудинкової території земельної ділянки їхнього багатоквартирного житлового будинку. Саме тому згідно рішення ОСОБА_6 селищної ради Львівської області від 24.07.2009року №454 «Про безоплатну передачу у власність земельних ділянок для обслуговування житлових будинків» відповідачу ОСОБА_11 було відмовлено у безоплатній передачі у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку на вул.Зарічній,125 в смт.Східниця. З того часу жодних рішень про приватизацію прибудинкової земельної ділянки багатоквартирного житлового будинку відповідач ОСОБА_6 селищна рада не приймала.

Осінню 2015року позивачці ОСОБА_1 стало відомо про те, що ОСОБА_6 селищною радою без їхнього відома та згоди, з істотним порушенням норм ЗК України, прийнято рішення №82 від 12.04.2011року, яким лише одному із співвласників багатоквартирного житлового будинку №125 по вул.Зарічна в смт.Східниця м.Борислава, а саме відповідачу ОСОБА_11 передано у власність земельну ділянку площею 0,0810га по вул. Зарічна,125 в смт.Східниця Львівської області для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. У подальшому відповідачу ОСОБА_11 29.12.2011року видано державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯК №899977.

Проте, при приватизації громадянами одно або багатоквартирного будинку державного житлового фонду порядок користування закріпленою за ним прибудинковою територією згідно з пунктом 5 статті 10 Закону України від 19 червня 1992 року «Про приватизацію державного житлового фонду» здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Земельним кодексом України.

Крім цього, відповідно до положень ст. 42 Земельного кодексу України (в редакції чинній на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення) земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації.

Як зазначено вище, рішенням виконавчого комітету ОСОБА_6 селищної Ради народних депутатів від 16.05.1980р. №29 «Про результати обміру земель забудованого кварталу №10» та Додатку до нього затверджено представлені Дрогобицьким мідміським бюро технічної інвентаризації і одобрені відповідною комісією виконкому матеріали обміру земель забудованого кварталу №10, затверджено встановлену при обмірі конфігурацію присадибної ділянки по вул.Зарічна,125 в смт.Східниця, тобто земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та зареєстровано за землекористувачами житлового будинку №125 по вул.Зарічна в смт.Східниця Львівської області земельну ділянку площею 2009кв.м.

Крім того, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 19 своєї постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при приватизації громадянами одно- або багатоквартирного будинку державного житлового фонду порядок користування закріпленою за ним прибудинковою територією згідно з пунктом 5 статті 10 Закону від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду» здійснюється в порядку та на умовах, передбачених частиною третьою статті 42 ЗК, якою встановлено, що порядок використання земельних ділянок, де розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Якщо в жилому будинку приватизовано частину квартир, питання про користування прибудинковою територією вирішується відповідно до положень частини третьої статті 88 ЗК, тобто шляхом отримання в користування її частини, що відповідає частці приватизованих квартир та інших приміщень у вартості будинку і споруд. При цьому розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації.

Згідно із положеннями ст. 1 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції чинній на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення) прибудинкова територія - це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку. При цьому під прибудинковою територією слід розуміти встановлену за проектом поділу території мікрорайону (кварталу) та проектом забудови земельну ділянку багатоквартирної несадибної житлової забудови, необхідну для розміщення й обслуговування жилого будинку та пов'язаних із ним господарських і технічних будівель і споруд, тобто нею є територія під жилим будинком, проїзди та тротуари, озеленені ділянки та ігрові майданчики, майданчики для відпочинку, занять спортом, тимчасового зберігання автомобілів жителів будинку, для господарських цілей та інші території, пов'язані з утриманням і експлуатацією будинку.

У такому разі земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і неподільною часткою житлового комплексу (допоміжні приміщення, конструктивні елементи будинку, його технічне обладнання) є майном співвласників, які визначають порядок його використання.

Нормами земельного законодавства не передбачена можливість передачі у власність, або користування окремих співвласників багатоквартирних будинків земельної ділянки (на якій розташований багатоквартирний жилий будинок) або її частини.

Багатоквартирний житловий будинок №125 по вул.Зарічна в смт.Східниця м.Борислава Львівської області не перебуває на балансі жодної організації, а також між нами співвласниками даного багатоквартирного житлового будинку обєднання співвласників не створено.

Проте, ОСОБА_6 селищною радою з істотним порушенням вимог ст.42 ЗК України (в редакції чинній на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення), без вилучення з прибудинкової території нашого багатоквартирного житлового будинку, прийнято незаконне рішення, яким значну частину прибудинкової земельної ділянки нашого багатоквартирного житлового будинку №125 по вул. Зарічна в смт.Східниця незаконно передано у власність одному із співвласників даного багатоквартирного житлового будинку відповідачці ОСОБА_11, внаслідок чого істотно порушено наше право власності у даному багатоквартирному житловому будинку, зокрема ми позбавлені можливості доступу, проїзду до належним нам на праві власності квартир у даному житловому будинку та належного обслуговування даного житлового будинку.

Оскаржуване рішення відповідача № 82 від 12.04.2011року про безоплатну передачу ОСОБА_11 у власність земельної ділянки площею 810 кв.м. для обслуговування 41/100 ідеальної частини житлового будинку №125 на вул.Зарічній в смт.Східниця та господарських будівель винесено з порушенням вимог закону та суперечить положенням ст. 42 ЗК України (в редакції чинній на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення), та на підставі ст.21 ЦК України підлягає визнанню незаконним та скасуванню й відповідно підлягає визнанню недійсним виданий на підставі цього рішення державний акт на право власності на земельну ділянку.

Під час розгляду справи у суді зясувалося, що земельна ділянка, площею 0,081га, для будівництва і обслуговування житлового будинку по вул.Зарічна, 125 в смт.Східниця м.Борислава Львівської області, кадастровий номер :01:008:0246, відповідачем ОСОБА_11 подарована 29.05.2013року своєму синові ОСОБА_12, згідно договору дарування земельної ділянки від 29.05.2013року, посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_9 29.05.2013року та зареєстрований в реєстрі за №238.

Факт наявності договору дарування земельної ділянки від 29.05.2013року, посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_9 29.05.2013року та зареєстрований в реєстрі за №238 також істотно порушує право власності позивачів у даному багатоквартирному житловому будинку, а також даний договір укладено з порушенням вимог ч.1 ст.215 та ч.1 ст.203 ЦК України.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, в якій визначено основні критерії чинності правочину, зазначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. У судовій практиці нерідко виникають питання, чи застосовується зазначене правило до актів іншого галузевого спрямування, як-то: трудового, сімейного, законодавства про соціальне забезпечення. Більшість нормативно-правових актів, зокрема ЦК України, мають комплексні положення, які містять норми різних галузей права.

В ідповідно до статей 203, 204 ЦК України підстави і наслідки недійсності правочину можуть бути передбачені винятково законами. Проте положення зазначених статей необхідно застосовувати з урахуванням ст. 4 ЦК України. Виходячи з буквального тлумачення норм статей 4 та 203 ЦК України, зміст правочину має відповідати: ЦК України; іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України; актам Президента України у випадках, встановлених Конституцією України; постановам Кабінету Міністрів України; актам органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим, що видаються у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом.

Т аким чином, враховуючи загальні принципи цивільного права, правочини не повинні суперечити положенням законів, галузевих законодавчих актів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України недодержання сторонами або стороною в момент вчинення правочину вимог, встановлених частинами 1 - 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, як правило, має наслідком визнання правочину недійсним.

Отже, враховуючи фактичні обставини справи та чинні на час виникнення спірних правовідносин вимоги законодавства України, позивачі вважають, що оскаржуване рішення відповідача № 82 від 12.04.2011року про безоплатну передачу ОСОБА_11 у власність земельної ділянки площею 810 кв.м. для обслуговування 41/100 ідеальної частини житлового будинку №125 на вул.Зарічній в смт.Східниця та господарських будівель винесено з істотним порушенням вимог закону та суперечить положенням ст. 42 ЗК України (в редакції чинній на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення), а тому воно на підставі ст.21 ЦК України підлягає визнанню незаконним та скасуванню й відповідно підлягає визнанню недійсним виданий на підставі цього рішення державний акт на право власності на земельну ділянку. Та відповідно усі подальші правочини, зокрема оскаржуваний договір дарування земельної ділянки від 29.05.2013року площею 0,081га, для будівництва і обслуговування житлового будинку по вул.Зарічна, 125 в смт.Східниця м.Борислава Львівської області, кадастровий номер :01:008:0246, як і підлягає скасуванню рішення про державну реєстрацію права приватної власності на спірну земельну ділянку за відповідачем ОСОБА_12

Позов просять задоволити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, додатково пояснивши, що внаслідок прийняття без її відома ОСОБА_6 селищною радою м.Борислава Львівської області спірного незаконного рішення №82 від 12.04.2011року «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку», про що позивачу не було відомо до теперішнього часу, та подальшої незаконної приватизації сусідкою відповідачкою у справі ОСОБА_11 прибудинкової земельної ділянки, позивач ОСОБА_1 не має можливості повноцінно користуватися своєю квартирою №3, що в багатоквартирному житловому будинку №125 по вул.Зарічна в смт.Східниця м.Борислава Львівської області, зокрема не має доступу до тієї частини стін житлового будинку, зі сторони яких розміщена її квартира, що перешкоджає їй проводити ремонт власного житла, а також передшоджає дотупу до власної квартири. Просить позов задоволити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, позов підтримала та надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, додатково пояснивши, що твердження представника відповідачів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ОСОБА_4 про те, що даний позов є безпідставний, оскільки згідно рішення суду у формі постанови Бориславського міського суду Львівської області від 13.11.2010року у адміністративній справі №2а-836/2010р., суд вже вирішив питання правомірності приватизації ОСОБА_11 частини прибудинкової земельної ділянки по вул.Зарічній, 125 у смт.Східниця, а саме зобовязав ОСОБА_6 селищну раду передати ОСОБА_11 у приватну власність земельну ділянку площею 810 кв.м. для обслуговування 41/100 ідеальної частини житлового будинку та господарських будівель на вул.Зарічній, 125 у смт.Східниця., тому даний позов до задоволення не підлягає, є неспроможними, так як суд не може підміняти собою органи місцевого самоврядування у галузі земельних відносин і не наділений повноваженнями вирішувати питання передачі (тобто приватизації) земельних ділянок комунальної власності у власність громадян. Адже в дійсності своїм рішенням у формі постанови Бориславського міського суду Львівської області від 13.11.2010року у адміністративній справі №2а-836/2010р., суд визнавши протиправним та скасувавши п.1 рішення ОСОБА_6 селищної ради 24.07.2009року №454 «Про безоплатну передачу у власність земельних ділянок для обслуговування житлових будинків» в частині відмови ОСОБА_11 в передачі безоплатно у власність для обслуговування 41/100 ідеальної частини будинку №125 на вул.Зарічній в смт.Східниця земельної ділянки площею 810 кв.м., лише зобовязав ОСОБА_6 селищну раду вирішити питання про передачу ОСОБА_11 у приватну власність земельну ділянку площею 810 кв.м. для обслуговування 41/100 ідеальної частини житлового будинку та господарських будівель на вул.Зарічній, 125 у смт.Східниця у відповідності до вимог закону.

Згідно п.1.3 чинного рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради народних депутатів Львівської області від 21.03.1991року №96 «Про взяття на баланс житлового будинку №125 в смт.Східниця по вул..Зарічній» вирішено закріпити за житловим будинком №125 по вул.Зарічна в смт.Східниці земельну ділянку площею 800кв.м. Інших рішень щодо прибудинкової земельної ділянки багатоквартирного житлового будинку №125 по вул.Зарічна в смт.Східниця м.Борислава, виконавчим комітетом Бориславської міської ради народних депутатів Львівської області не приймалось, відтак ОСОБА_6 селищна рада м.Борислава Львівської області не вправі була розпоряджатися прибудинковою земельною ділянкою, в тому числі і приймати спірне рішення №82 від 12.04.2011року «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку», який передала відповідачці ОСОБА_11 безоплатено у власність більшу кількість земельної ділянки, а саме земельну ділянку площею 810 кв.м., ніж закріплено для обслуговування цілого житлового будинку №125 по вул.Зарічна в смт.Східниця Львівської області. Просить позов задоволити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_3 свій позов підтримав, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, додатково пояснивши, що внаслідок незаконно проведеної приватизації прибудинкової земельної ділянки багатоквартирного житлового будинку №125 по вул.Зарічна в смт.Східниця м.Борислава Львівської області, він взагалі не має проходу до своєї квартири №1, яка належить йому на праві власності, і щоб потрапити в свою квартиру вимушений щоразу проходити по власній земельній ділянці сусідки ОСОБА_11, яку як виявилося в даний час вона подарувала свєму синові ОСОБА_12, внаслідок чого у них часто виникають конфлікти та сварки. Іншого проходу, як по приватизованій сусідкою ОСОБА_11 прибудинковій земельній ділянці, до його квартири не існує. Просить позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_6 селищної ради м.Борислава Львівської області в судове засідання повторно не зявився, будь-яких письмових пояснень чи заперечень на позов не надіслав, про причину неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про судовий розгляд даної справи.

Представник відповідачів у справі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ОСОБА_4 позов не визнав, та пояснив, що позов позивачів є безпідставний, так як згідно постанови Бориславського міського суду Львівської області від 13.11.2010року у адміністративній справі №2а-836/2010р., суд вже вирішив питання правомірності приватизації ОСОБА_11 частини прибудинкової земельної ділянки по вул.Зарічній, 125 у смт.Східниця, та зобовязав ОСОБА_6 селищну раду передати ОСОБА_11 у приватну власність земельну ділянку площею 810 кв.м. для обслуговування 41/100 ідеальної частини житлового будинку та господарських будівель на вул.Зарічній, 125 у смт.Східниця., тому даний позов до задоволення не підлягає. Просить в позові відмовити за безпідставністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про судовий розгляд даної справи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Бориславської міської ради ОСОБА_14 щодо вирішення даного спору повністю покладається на думку суду. Надала пояснення про те, що дійсно рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради народних депутатів Львівської області від 21.03.1991року №96 «Про взяття на баланс житлового будинку №125 в смт.Східниця по вул.Зарічній» вирішено взяти трьох квартирний житловий будинок №125 по вул.Зарічній в смт.Східниця на баланс Бориславської міської ради народних депутатів і закріпити за житловим будинком №125 по вул.Зарічна в смт.Східниці земельну ділянку площею 800кв.м. Інших рішень щодо прибудинкової земельної ділянки багатоквартирного житлового будинку №125 по вул.Зарічна в смт.Східниця м.Борислава, в тому числі про передачу у розпорядження ОСОБА_6 селищної ради м.Борислава Львівської області даної при будинкової земельної ділянки, виконавчим комітетом Бориславської міської ради народних депутатів Львівської області не приймалось, так як про такі їй не відомо. Вважає, що ОСОБА_6 селищна рада м.Борислава Львівської області вправі була розпоряджатися прибудинковою земельною ділянкою, яка закріплена за багатоквартирним житловим будинком №125 по вул.Зарічній в смт.Східниця м.Борислава Львівської області, оскільки цей житловий будинок знаходиться на її території. В судове засідання, яке відбулось 05 червня 2018 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Бориславської міської ради ОСОБА_14 не зявилась.

Суд, заслухавши пояснення позивачів, представників сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, прийшов до наступного висновку.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правила, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. ст. 215 - 235 ЦК України, особа, яка вважає, що її права, речові права порушені, має право звернутися до суду з вимогами про визнання правочину недійсним, вказавши конкретну підставу для визнання його недійсним.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони являються співвласниками житлового багатоквартирного будинок №125, розташованого по вул.Зарічна в смт.Східниця м.Борислава Львівської області. Багатоквартирний житловий будинок №125 по вул.Зарічна в смт.Східниця м.Борислава Львівської області та не перебуває на балансі будь-яких підприємств, установ і організацій, які здійснюють управління цим будинком. Співвласниками даного багатоквартирного житлового будинку обєднання співвласників не створено. Зазначені обставини справи визнаються учасниками справи та в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Зокрема, на підставі договору дарування квартири від 04.07.2003року, посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_13 за реєстровим №1388, зареєстрованого в Дрогобицькому ДК МБТІ та ЕО 06.08.2003року за реєстраційним №1645949, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

На підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 30.05.1994року, виданого виконкомом Бориславської міської Ради народних депутатів згідно розпорядження від 30.05.1994р. №1987 та зареєстрованого Дрогобицьким МБТІ 30.07.1994р. за реєстровим №1987, та договору про встановлення розміру часток у квартирі за реєстровим №1253 від 11.11.2008року позивач ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2.

Відповідачу ОСОБА_11 квартира АДРЕСА_4 належала на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори Львівської області ОСОБА_15 від 13.04.1991року за реєстром №1076, зареєстрованого у Львівському обласному управлінні комунального господарства Дрогобицькому міжміському бюро технічної інвентаризації 18.04.1991року, в реєстрову книгу №4 за реєстровим №426. Згідно договору дарування квартири від 29.05.2013року, посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_9 та зареєстрованого в реєстрі за №236, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:2681099 від 29.05.2013р., ОСОБА_11 подарувала, а ОСОБА_12 прийняв у дар квартиру №2, що в будинку №125, розташованому по вул.Зарічна в смт.Східниця Львівської області, що складає 41/100 ідеальну частину даного будинку, і на даний час є власником даної квартири.

Відповідно рішення виконавчого комітету ОСОБА_6 селищної Ради народних депутатів від 16.05.1980р. №29 «Про результати обміру земель забудованого кварталу №10» та Додатку до нього затверджено представлені Дрогобицьким міжміським бюро технічної інвентаризації і одобрені відповідною комісією виконкому матеріали обміру земель забудованого кварталу №10, затверджено встановлену при обмірі конфігурацію присадибної ділянки по вул.Зарічна,125 в смт.Східниця, тобто земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, та зареєстровано за землекористувачами житлового будинку №125 по вул.Зарічна в смт.Східниця Львівської області земельну ділянку площею 2009кв.м.

Рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради народних депутатів Львівської області від 21.03.1991року №96 «Про взяття на баланс житлового будинку №125 в смт.Східниця по вул.Зарічній» трьохквартирний житловий будинок №125 по вул.Зарічній в смт.Східниця прийнято на баланс Бориславської міської ради народних депутатів, Дрогобицькому бюро технічної інвентаризації провести перереєстрацію даного будинку, закріпити за житловим будинком №125 по вул.Зарічна в смт.Східниці земельну ділянку площею 800кв.м.

Згідно плану земельної ділянки на вул.Зарічній, 125 в смт.Східниця м.Борислава Львівської області, виготовленого Бориславським міським відділом ЛРФ ДП «ЦДЗК», загальна площа земельної ділянки житлового будинку №125 по вул.Зарічній в смт.Східниця м.Борислава Львівської області становить 1960кв.м.

Відповідно до рішення ОСОБА_6 селищної ради Львівської області від 24.07.2009року №454 «Про безоплатну передачу у власність земельних ділянок для обслуговування житлових будинків» відповідачу ОСОБА_11 відмовлено у безоплатній передачі у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку на вул.Зарічній,125 в смт.Східниця з наступною видачею державного акту на право власності на землю, у звязку з відсутністю акта встановлення та погодження меж земельної ділянки.

Згідно постанови Бориславського міського суду Львівської області від 13.11.2010року та ухвали від 28.01.2011року про виправлення описки у адміністративній справі №2а-836/2010р. за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_6 селищної ради Львівської області, треті особи: Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», Управління Держкомзему у м.Бориславі Львівської області, ОСОБА_3, про визнання протиправним та скасування п.1 рішення ОСОБА_6 селищної ради 24.07.2009року №454, визнано нечинним та скасовано п.1 рішення ОСОБА_6 селищної ради Львівської області XXY сесія V-го демократичного скликання від 24.07.2009року №454 «Про безоплатну передачу у власність земельних ділянок для обслуговування житлових будинків» в частині відмови ОСОБА_11 в передачі безоплатно у власність для обслуговування 41/100 ідеальної частини будинку №125 на вул.Зарічній в смт.Східниця земельної ділянки площею 810 кв.м. та зобовязано ОСОБА_6 селищну раду вирішити питання про передачу ОСОБА_11 у приватну власність земельну ділянку площею 810 кв.м. для обслуговування 41/100 ідеальної частини житлового будинку та господарських будівель на вул.Зарічній, 125 у смт.Східниця.

Відповідно рішення ОСОБА_6 селищної ради від 12.04.2011року №82 «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку» передано ОСОБА_11, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, безоплатно у власність земельну ділянку площею 810 кв.м. для обслуговування 41/100 ідеальної частини житлового будинку 125 на вул.Зарічній та господарських будівель.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №899977, виданого на підставі рішення ОСОБА_6 селищної ради 3 сесія 6 скликання від 12.04.2011року за №82, ОСОБА_11 належала на праві власності земельна ділянка площею 0,0810га, розташована в смт.Східниця, по вул. Зарічна,125 , цільове призначення якої обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно договору дарування земельної ділянки від 29.05.2013року, посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_9 29.05.2013року та зареєстрований в реєстрі за №238, ОСОБА_11 подарувала, а обдаровуваний ОСОБА_12 прийняв у дар земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0810га, розташовану за адресою: Львівська область, смт.Східниця, вул.Зарічна, 125, кадастровий номер :01:008:0246, і на даний час є власником даної земельної ділянки.

Суд погоджується із вимогами позивачів про наявність порушеного права останніх на користування спірною земельної ділянкою виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ст. 10 Закону України від 19 червня 1992 року «Про приватизацію державного житлового фонду» при приватизації громадянами одно або багатоквартирного будинку державного житлового фонду, порядок користування закріпленою за ним прибудинковою територією здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Земельним кодексом України.

Відповідно до положень ст. 42 Земельного кодексу України (в редакції чинній на період виникнення спірних правовідносин) земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації.

Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при приватизації громадянами одно- або багатоквартирного будинку державного житлового фонду порядок користування закріпленою за ним прибудинковою територією згідно з пунктом 5 статті 10 Закону від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду» здійснюється в порядку та на умовах, передбачених частиною третьою статті 42 ЗК, якою встановлено, що порядок використання земельних ділянок, де розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Якщо в жилому будинку приватизовано частину квартир, питання про користування прибудинковою територією вирішується відповідно до положень частини третьої статті 88 ЗК, тобто шляхом отримання в користування її частини, що відповідає частці приватизованих квартир та інших приміщень у вартості будинку і споруд. При цьому розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації.

Згідно із положеннями ст. 1 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції чинній на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення) прибудинкова територія - це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

При цьому під прибудинковою територією слід розуміти встановлену за проектом поділу території мікрорайону (кварталу) та проектом забудови земельну ділянку багатоквартирної несадибної житлової забудови, необхідну для розміщення й обслуговування жилого будинку та пов'язаних із ним господарських і технічних будівель і споруд, тобто нею є територія під жилим будинком, проїзди та тротуари, озеленені ділянки та ігрові майданчики, майданчики для відпочинку, занять спортом, тимчасового зберігання автомобілів жителів будинку, для господарських цілей та інші території, пов'язані з утриманням і експлуатацією будинку.

Згідно з вимогами ст.11 цього ж Закону об'єднання співвласників багатоквартирного будинку після набуття статусу юридичної особи може прийняти на власний баланс весь житловий комплекс, який є єдиним комплексом нерухомого майна, що утворений земельною ділянкою в установлених межах, розміщеним на ній жилим багатоквартирним будинком або його частиною разом із спорудами та інженерними мережами, які утворюють цілісний майновий комплекс.

Згідно п. 5 Порядку передачі майна на баланс об'єднання співвласників багатоквартирного будинку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2002 №1521 «Про реалізацію Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передача житлового комплексу або його частини з балансу на баланс проводиться разом з планом земельної ділянки, технічним паспортом будинку та відповідною технічною документацією (інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, плани зовнішніх мереж тощо) у двомісячний термін після надходження відповідного звернення від об'єднання. Датою передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс є дата підписання акта приймання-передачі (п.7 Порядку передачі).

Ст.39 Земельного кодексу України встановлено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови.

Відповідно до Закону України «Про планування і забудову територій» від 20.04.2000 (в редакції чинній на період виникнення спірних правовідносин) генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, яка визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту. Генеральним планом населеного пункту визначаються: потреби в територіях для забудови та іншого використання; межі функціональних зон, пріоритетні та допустимі види використання та забудови територій; території, які мають будівельні, санітарно-гігієнічні, природоохоронні та інші обмеження їх використання.

Порядок використання вказаних земельних ділянок регулюється також Законом України «Про основи містобудування» та Типовими регіональними правилами забудови, затвердженими наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 10 грудня 2001 року № 219, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 3 січня 2002 року за № 4/6292.

Таким чином, виходячи з аналізу цільового призначення земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, та норм ст. 42 ЗК України, суд прийшов до висновку, що у разі приватизації громадянами квартир у багатоквартирному будинку, земельна ділянка як така, що входить у житловий комплекс, може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування лише об'єднанню співвласників будинку, створеному відповідно до Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 11 жовтня 2002 року № 1521 Про реалізацію Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

У такому разі земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і неподільною часткою житлового комплексу (допоміжні приміщення, конструктивні елементи будинку, його технічне обладнання) є майном співвласників, які визначають порядок його використання.

Нормами земельного законодавства не передбачена можливість передачі у власність, або користування окремих співвласників багатоквартирних будинків земельної ділянки (на якій розташований багатоквартирний жилий будинок) або її частини.

Крім цього, судом встановлено, що відповідач у справі - ОСОБА_6 селищна рада з істотним порушенням вимог ст.42 ЗК України (в редакції чинній на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення), без встановлення розміру та конфігурації прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку №125, що на вул.Зарічній в смт.Східниця м.Борислава Львівської області, без зарахування до земельного фонду ОСОБА_6 селищної ради прибудинкової земельної ділянки багатоквартирного житлового будинку, прийняла незаконне рішення, яким частину прибудинкової земельної ділянки цього багатоквартирного житлового будинку незаконно передала у власність лише одному із співвласників даного багатоквартирного житлового будинку відповідачці ОСОБА_11, внаслідок чого істотно порушила право власності інших співвласників цього багатоквартирного житлового будинку, зокрема позбавила позивачів можливості доступу, проїзду до належним їм на праві власності квартир у даному житловому будинку та належного обслуговування даного житлового будинку.

Відповідно до п.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Суд вважає, що спірне рішення прийнято селищною радою з порушенням вищезазначених норм чинного законодавства, а тому спірне рішення слід правомірно визнати недійсним з моменту його прийняття.

Таким чином суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення ОСОБА_6 селищної ради м.Борислава Львівської області №82 від 12.04.2011року «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку» про передачу відповідачу ОСОБА_10 безоплатно у власність земельної ділянки площею 810 кв.м. для обслуговування 41/100 ідеальної частини житлового будинку №125 на вул.Зарічній в смт.Східниця м.Борислава Львівської області та господарських будівель є незаконним і підлягає скасуванню, як і підлягає визнанню недійсним виданий на підставі даного незаконого рішення органу місцевого самоврядування державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯК №899977, виданий ОСОБА_6 селищною радою 29.12.2011року на імя ОСОБА_10 на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0810га, що розташована в смт.Східниця Львівської області, вул.Зарічна,125.

Факт наявності договору дарування земельної ділянки від 29.05.2013року, посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_9 29.05.2013року та зареєстрований в реєстрі за №238 також істотно порушує право власності позивачів у даному багатоквартирному житловому будинку, так як даний договір укладено з порушенням вимог ч.1 ст.215 та ч.1 ст.203 ЦК України.

Відповідно до узагальнення Верховного Суду України «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання право чинів недійсними» від 24.11.2008року, зміст правочину становлять права та обов'язки, про набуття, зміну або припинення яких учасники правочину домовилися. Зміст договору чи іншого правочину закріплюється у його статтях (пунктах).

Ст. 203 ЦК України визначено основні критерії чинності правочину, зазначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до вимог ст.ст. 203, 204 ЦК України підстави і наслідки недійсності правочину можуть бути передбачені винятково законами. Проте положення зазначених статей необхідно застосовувати з урахуванням ст. 4 ЦК України. Виходячи з буквального тлумачення норм статей 4 та 203 ЦК України, зміст правочину має відповідати: ЦК України; іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України; актам Президента України у випадках, встановлених Конституцією України; постановам Кабінету Міністрів України; актам органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим, що видаються у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом.

Таким чином, враховуючи загальні принципи цивільного права, правочини не повинні суперечити положенням законів, галузевих законодавчих актів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України недодержання сторонами або стороною в момент вчинення правочину вимог, встановлених частинами 1 - 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, як правило, має наслідком визнання правочину недійсним.

Отже, враховуючи фактичні обставини справи та чинні на час виникнення спірних правовідносин вимоги законодавства України, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідача № 82 від 12.04.2011року про безоплатну передачу ОСОБА_11 у власність земельної ділянки площею 810 кв.м. для обслуговування 41/100 ідеальної частини житлового будинку №125 на вул.Зарічній в смт.Східниця та господарських будівель винесено з істотним порушенням вимог закону та суперечить положенням ст. 42 ЗК України (в редакції чинній на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення), а тому на підставі ст.21 ЦК України підлягає визнанню незаконним та скасуванню й відповідно підлягає визнанню недійсним виданий на підставі цього рішення державний акт на право власності на земельну ділянку. Та відповідно усі подальші правочини, зокрема оскаржуваний договір дарування земельної ділянки від 29.05.2013року площею 0,081га, для будівництва і обслуговування житлового будинку по вул.Зарічна, 125 в смт.Східниця м.Борислава Львівської області, кадастровий номер :01:008:0246, як і підлягає скасуванню рішення про державну реєстрацію права приватної власності на спірну земельну ділянку за відповідачем ОСОБА_12

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір у рівних частках.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.10-13,76-80,258-259,263-268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_6 селищної ради м.Борислава Львівської області за №82 від 12 квітня 2011 року «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку» про передачу ОСОБА_7 безоплатно у власність земельну ділянку площею 810 кв.м для обслуговування 41/100 ідеальної частини житлового будинку№125 по вул.Зарічній в смт.Східниця м.Борислава Львіваської області та господарських будівель.

Визнати недійним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №899977, виданий ОСОБА_6 селищною радою м.Борислава Львівської області 29 грудня 2011 року на імя ОСОБА_7 на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0810 га, що розташована в смт.Східниця Львівської області, вул.Зарічна,125.

Визнати недійним договір дарування земельної ділянки від 29 травня 2013 року укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу ОСОБА_9 29 травня 2013 року та зареєстрований в реєстрі за №238.

Скасувати рішення про державну реєстрацію права приватної власності на земельну ділянку, площею 0,81 га, розташовану за адресою : Львіська область, м.Борислав, смт.Східниця, вулиця Зарічна,125, з кадастровим номером :01:008:0246, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за ОСОБА_8, номер запису про право власності:1104435, індексний номер: 4108817 від 29 травня 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_6 селищної ради м.Борислава Львівської області, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у рівних частках на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору у розмірі1653 гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 селищної ради м.Борислава Львівської області, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у рівних частках на користь ОСОБА_3 судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору у розмірі1653 гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя А.Т. Слиш