Справа № 2/593/184/2018
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"19" березня 2018 р. м. Бережани Тернопільської області

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., перевіривши дотримання та виконання вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 із вимогою « збільшити розмір сплати аліментів, який було встановлено рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2011 року № 2-374/11 на утримання дочки ОСОБА_3 і стягувати із відповідача ОСОБА_2, кошти у розмірі однієї четвертої заробітку ( доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення нею повноліття». В обґрунтування заявлених вимог позивачка послалася на норми ст.ст. 180 192 Сімейного кодексу України й мотивує свої вимоги змінами в законодавстві щодо встановлення мінімального розміру аліментів не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також, що збільшилися витрати на утримання доньки у зв»язку із досягненням нею тринадцятирічного віку; зростання вартості життя.

Вивчивши позовну заяву, суд вважає, що її слід залишити без руху виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ЦПК (в редакції закону від 03.10.2017 року) позовна заява повинна відповідати вимогам ст.ст. 175,177 цього Кодексу і позивачкою при поданні позову такі вимоги дотримані не в повному обсязі.

Так, у позовні заяві не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача за його наявності; не зазначення таких відомостей з тих підстав, що вони не відомі позивачу, чинним законодавством не передбачено, ця умова стосується лише відомостей про паспортні дані (п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України).

Також у позові слід вказати докази, що підтверджують всі без винятку вказані у позові обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги; суд звертає увагу, що позивачка взагалі не вказала дату народження дитини, на утримання якої заявлено вимогу щодо аліментів, як і не зазначила доказів, що підтверджують таку обставину; ( п.5 ч.3 ст. 175 ЦПК України).

У позові відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи ( або ж відомості про відсутність таких витрат)( п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК України).

Суд також констатує, що із змісту позовної заяви вбачається, що рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2011 року на користь позивача присуджені аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі у розмірі 450,00 грн. щомісяця.

Зважаючи на зміст заявлених вимог, звернувшись до суду із теперішнім позовом, позивачка, визначивши предметом своїх позовних вимог збільшення розміру сплати аліментів, фактично висунула вимогу про стягнення з відповідача аліментів в частці від його доходу. Зважаючи на такі обставини, враховуючи вищевказане рішення суду, заявлені вимоги позивачки фактично є вимогами про зміну способу стягнення аліментів. Правова природа таких вимог по своїй суті є різною і врегульована різними нормами сімейного законодавства, а саме:

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Також, суд звертає увагу, що вимога про зміну способу стягнення аліментів, згідно положень п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ( далі Закон) не оплачується судовим збором. А щодо вимоги про збільшення розміру аліментів, такої пільги у Законі не встановлено. У такому випадку, позивачці слід вказати суму, на яку вона просить збільшити розмір вже присуджених аліментів, відтак вказати ціну позову, яка буде визначатися у даному випадку згідно п.3 ч.1 ст. 176 ЦПК України сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців; а також, згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» сплатити за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір, розмір якого повинен становити 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 704,80 гривні та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім цього, згідно положень цивільного процесуального судочинства ( ч.1 ст. 28 ЦПК України), позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів можуть пред»являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Що ж до вимоги про збільшення розміру аліментів, таке правило підсудності не передбачене. Відтак, зважаючи на положення ч.1 ст. 27 ЦПК України й враховуючи вказане у позові місце проживання відповідача м.Тернопіль, за такими вимогами, при поданні даного позову не дотримано правило територіальної підсудності, оскільки такі вимоги повинні пред»являтися до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

Окрім цього, позивачка просить стягувати аліменти з відповідача з дня подачі позову до суду. Суд звертає увагу, що положеннями ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а предметом заявлених вимог не є присудження аліментів, оскільки вони вже присуджені згаданим рішенням суду від 07 червня 2011 року.

Також слід зазначити, що позивач у прохальній частині позову просить суд стягнути з відповідача судові витрати, при цьому не вказує їх розміру й не надає суду жодного доказу (документу ) , яким би підтверджувалася дана обставина .

Позивачем не дотримані й вимоги ст.95 ЦПК України, якою визначено порядок подання доказів у цивільному процесі. Так, відповідно до ч.2 вказаної статті, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього, а відповідно до ч.5 цієї статті, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Такі вимоги до письмових доказів, які є долученими до позовної заяви позивачем не дотримано.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК.

Дотримання вимог ст. 175 ЦПК України при пред`явленні заяви в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 175,177 ЦПК України, протягом п»яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб та строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст. 175 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За вказаних обставин суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху для виправлення вказаних у даній ухвалі недоліків, а саме: визначення позивачем фактичного предмету позову; вказання (за наявності) реєстраційного номера облікової картки відповідача, як платника податків; вказання зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання або перебування відповідача; зазначення доказів на підтвердження кожної з обставин, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги; вказання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи; виконання вказаних вимог ст. 95 ЦПК України щодо доказів, а також для зазначення підстав звільнення позивача від сплати судового збору, або подання оригіналу документу про сплату судового збору у передбаченому законом розмірі, якщо з врахуванням предмету позовних вимог, який буде вказано позивачем на усунення недоліків, на такі вимоги не буде поширюватися пільга звільнення від сплати судового збору.

Такі недоліки мають бути усунуті шляхом подання оновленої позовної заяви із додатками в кількості копій відповідно до кількості учасників процесу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз'яснити позивачу , що у разі невиконання вимог даної ухвали у зазначений в ній строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_4