Справа 688/253/18
№ 2/688/285/18
Рішення

Іменем України

12 червня 2018 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюка О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Антонюк І.І.,

без участі сторін та третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шепетівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», за участю третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

01 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», за участю третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На обґрунтування своїх вимог послався на те, що у 2012 році отримав кредитну картку за №278206 у ПАТ КБ «ПриватБанк» з кредитним лімітом 6300 гривень, термін дії якої минув у квітні 2015 року. В січні 2018 року йому стало відомо про вчинення нотаріусом виконавчого напису про стягнення з нього заборгованості у розмірі 112782,37 гривень. Вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог закону, оскільки заборгованість не була безспірною і нотаріус цього не перевірив, він кредитного договору з банком не укладав, лише отримав кредитну картку, гроші з якої витратив на лікування. В погашення заборгованості сплатив майже 11000 гривень, однак у звязку з тим, що працівники банку не повідомили остаточної суми для погашення боргу, припинив виплату. Вказуючи на те, що заборгованість не була безспірною, оскільки банк не надав нотаріусу належних доказів, а саме первинних документів, оформлених відповідно до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 02 лютого 2018 року відкрито провадження в справі та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 05 березня 2018 року

05 березня 2018 року на адресу суду надійшло заперечення представника відповідача ОСОБА_3 проти позову, у якому остання позов не визнала. В обґрунтування заперечень зазначила, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Перелік документів, за якими стягнення провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Вказаним Переліком передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Отже, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Для вчинення виконавчого напису нотаріусу було надано документи, які підтверджують безспірність кредитної заборгованості, в т.ч. розрахунок заборгованості, письмова вимога банку про усунення порушення та докази її відправки, кредитний договір. Крім того, безспірність вимог підтверджується тим, що на час розгляду справи заборгованість перед банком погашена. Вважає дії нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису законними, просила у задоволенні позову відмовити.

05 березня 2018 року підготовче засідання відкладено на 26 березня 2018 року через неявку осіб, які беруть участь в справі.

23 березня 2018 року представник позивача ОСОБА_4 подав відповідь на відзив відповідача, у якій не погодився з доводами відповідача. Зазначив, що, звертаючись до нотаріуса, банк претендував на борг в розмірі 112782,37 гривень, на вказану суму нотаріусом видано виконавчий напис. 16 лютого 2018 року ОСОБА_1 сплатив банку 13100 гривень в рахунок погашення боргу та 5000 гривень на компенсацію судового збору, чим вирішив існуючий спір, про що свідчить довідка банку, що заборгованість перед банком погашена. Оскільки виконавчий напис залишається виконавчим документом на виконанні у Державній виконавчій службі, спір має бути вирішено по суті заявлених позовних вимог.

Ухвалою від 26 березня 2018 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду на 16 квітня 2018 року.

16, 27 квітня 2018 року розгляд справи відкладався через неявку представника відповідача та ненадання третьою особою документів, витребуваних судом за клопотанням сторони позивача.

15 травня та 31 травня 2018 року розгляд справи відкладався через неявку представника відповідача та відсутність даних про отримання судової повістки.

У судове засідання 12 червня 2018 року сторони та третя особа не зявилися. Позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просив задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача. Позов підтримав, в заяві зазначив, що нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, не перевірив безспірності заборгованості позивача за кредитом, а також те, що заборгованість виникла з 26 травня 2012 року, тобто з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а тому виконавчий напис не підлягав видачі. Зазначив, що банк направив нотаріусу копію анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, вважаючи це кредитним договором, в той час, як законодавець вимагає надавати оригінал кредитного договору. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні розписки про отримання судових повісток, причини неявки суду не повідомив, надіславши на адресу суду відзив на позов, своєї позиції щодо розгляду справи без його участі не висловив.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі його неявки в судове засідання без повідомлення причин неявки.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 12 квітня 2018 року подав заяву про розгляд справи без його присутності та 03 травня 2018 року надав копії документів на підставі яких був вчинений виконавчий напис.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 січня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір приєднання, за умовами якого ПАТ КБ «ПриватБанк» надало відповідачу кредит у розмірі 6 300 гривень установленого ліміту на платіжну картку КРЕДИТКА «Універсальна» зі сплатою 20,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, до квітня 2015 року (04/15).

У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором станом на 30.06.2017 року виникла заборгованість у розмірі 112782,37 гривень, а тому ПАТ КБ «ПриватБанк» 24 серпня 2017 року направило йому вимогу про погашення заборгованості протягом 5 календарних днів з дати відправлення письмової вимоги.

29 серпня 2017 року кредитор звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. На підставі цієї заяви та доданих до неї документів, 07 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №12465, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів за кредитним договором у загальному розмірі 112782,37 гривень.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за кредитним договором подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання (п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172). За змістом п.2 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Вказаними приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису зобов'язаний перевірити наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Нотаріусом надано суду копії документів, на підставі яких був виданий виконавчий напис: заява представника ПАТ КБ «ПриватБанк», копія анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором, розрахунок заборгованості за договором №б/н від 17 січня 2012 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 станом на 30.06.2017 року, розрахунковий документ про оплату послуг поштового звязку, список згрупованих поштових відправлень, опис вкладення до Цінного листа (претензія про наявність боргу на імя ОСОБА_1В.)

Відповідно до п. 2.3 глави 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Відповідно до п. 3.1 цієї глави нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Як вбачається з направленої ОСОБА_1 письмової вимоги про усунення порушення, що відправлена 24 серпня 2017 року, останньому встановили строк для сплати заборгованості 5 календарних днів з дати відправлення письмової вимоги, а виконавчий напис видано 07 вересня 2017 року, тобто раніше ніж після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень, у зв'язку з чим позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред'явленої до стягнення. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено дотримання строків, передбачених п. 2.3 глави 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та, в порушення зазначених строків 07 вересня 2017 року видано виконавчий напис.

Безспірною є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована. При вчиненні напису нотаріус отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» засвідчений стягувачем розрахунок із зазначенням загальної суми заборгованості. З наданого суду розрахунку банку слідує, що борг виник з 26 травня 2012 року, тобто з дня виникнення права на частину вимоги минуло більше трьох років. Тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними, оскільки такі суми не виключали спору щодо строку, за які вони нараховані.

Крім того, звертаючись до нотаріуса стягувач надав копію кредитного договору, а не його оригінал, як це визначено законодавством.

Вказані порушення, допущені під час процедури видачі виконавчого напису свідчать про те, що виконавчий напис вчинено без дотриманням вимог закону і є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Виходячи з вимог ст.141 ЦПК на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір у сумі 704,80 грн.

Керуючись Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 від 29 червня 1999 року, ст. ст. 11, 12,13, 76, 141, 223, 263-262 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», за участю третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 07 вересня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за №12465, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»,ЄДРПОУ 14360570, юридична адреса вул. Грушевського, 1д м.Київ,01001 Україна, адреса для листування вул.. Набережна Перемоги,50 м. Дніпро, 49094 Україна, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2«а» АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: