Ухвала

19 березня 2018 року

м. Київ

справа № 2-1240/2009

провадження № 61-78 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2009 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 січня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

14 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2009 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 січня 2014 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального

кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пунктів 4 і 14 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення

змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 12 січня 2018 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме зобов'язано надати докази, що підтверджують поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, визнавши наведені підстави для поновлення строку неповажними, та доплати судового збору. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 12 січня 2018 року заявником надано докази на підтвердження сплати судового збору та порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, ОСОБА_1 вказує на правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-1411цс17, відповідно до якого повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства.

На думку заявника, наведена ним причина пропуску строку - судова помилка при вирішенні спору, є поважною, а відтак строк на касаційне оскарження підлягає поновленню саме з цих підстав.

Наведена заявником підстава для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження не є поважною та не може бути підставою для поновлення строку зі спливом значного строку.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня

2004 року, «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня

2010 року).

Зі змісту оскаржуваного рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2009 року вбачається, що останній був у судовому засіданні та давав пояснення щодо суті позовних вимог. Справа переглядалась в апеляційному порядку за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 за результатами перегляду якої 13 січня 2014 року постановлено ухвалу про залишення рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2009 року без змін. Заявник не був при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, однак зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що останній тричі своєчасно був повідомлений про день, час і місце розгляду справи апеляційним судом.

Саме по собі подання касаційної скарги зі спливом майже 8 років після ухвалення місцевим судом рішення та майже 4 років після розгляду в суді апеляційної інстанції свідчить лише про те, що останній не цікавився результатами розгляду спору.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, пункт 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі "Олександр Шевченко проти України", та "Трух проти України" (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини

від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України).

Відповідно до вимог частини третьої статті 328 ЦПК України, в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 325 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана після значного спливу строку з дня ухваленні рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2009 року та постановлення ухвали апеляційного суду Львівської області від 13 січня 2014 року, то у відкритті касаційного провадження у справі № 2-1240/2009 слід відмовити.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Керуючись частиною третьою статті 328 ЦПК України, в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, пунктом 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року № 2147 - VIII,

УХВАЛИВ :

Визнати підставу для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2009 року та ухвали апеляційного суду Львівської області

від 13 січня 2014 року за клопотанням ОСОБА_1 неповажною.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2009 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 січня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька