справа №176/2435/18
провадження №2/176/1152/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кучми В.В.,

при секретарі Петренко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, та просив визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником будинку АДРЕСА_1 який належить йому на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на право особистої власності житлової площі не більше 60 м.кв., від 08.04.1975 року, зареєстрований державним нотаріусом Жовтоводської нотаріальної контори. Відповідач - ОСОБА_2 є колишнім співмешканцем його померлої матері і значиться зареєстрованим в спірному будинку з 08.02.2000 року, однак фактично у вищезазначеному будинку не проживає з 10 травня 2001 року, витрат по утриманню будинку та сплаті комунальних послуг не несе. Реєстрація відповідача в будинку створює для нього перешкоду в користуванні житлом, а також позбавлений можливості щодо оформлення житлової субсидії, тому був вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області було відкрито провадження від 13.11.2018 року, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу було надано строк 15 днів з дня отримання ним даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

Відповідачу ОСОБА_2, відповідно до вимог ЦПК України, за місцем реєстрації та місцем останнього відомого місця проживання, були направлені копії позовної заяви та додатків до неї, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву за наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. На адресу суду повернулося поштове повідомлення від ОСОБА_2 з відміткою про вручення судової кореспонденції під особистий підпис. Таким чином, відповідачу направлені документи відповідно до вимог ЦПК України, заперечень від відповідача не надійшло, відзив відповідач не подав.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та з урахуванням заяви позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні фактично встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1, що підтверджується копією договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності житловою площею не більше 60 квадратних метрів, який посвідчений державним нотаріусом Жовтоводської нотаріальної контори. (а.с. 6).

Відповідно до повідомлення відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Жовтоводської міської ради №680/2018 від 02.10.2018 року, домоволодіння (власник ОСОБА_3.), що знаходиться по ІНФОРМАЦІЯ_1 за договором про надання у безстрокове використання земельної ділянки для будівництва житлового будинку на право особистої власності житловою площею не більше 60 кв.м.), має поштову адресу - АДРЕСА_1.(а.с.7)

Згідно довідки про склад сімї в будинку АДРЕСА_1 окрім позивача ОСОБА_1 (власника будинку), значаться зареєстрованими його дружина - ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2Д.(а.с.8)

Згідно акту про не проживання від 21 вересня 2018 року, встановлено та підтверджується, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно проживав в будинку АДРЕСА_1 але з 10 травня 2001 року в даному будинку він не проживає (а.с. 9).

З довідки наданою адресно - довідковим підрозділом ГУДМС України в Дніпропетровській області, вбачається, що в будинку АДРЕСА_1, дійсно є зареєстрованим ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 25).

Статтею 1 Протоколу 1 до Європейської Конвенції про захист прав людини й основних свобод, що є частиною національного законодавства України, визначено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законами або загальним принципами міжнародного права. Конституція України, а саме стаття 41, гарантує кожному право володіння, користування та розпорядження його власністю. Стаття 319 Цивільного кодексу України передбачає, що власник за своїм розсудом користується, володіє і розпоряджається своїм майном. Статті 386, 391 цього Кодексу визначають право власника вимагати усунення всяких порушень його права й обов'язок держави законодавчо забезпечувати громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності.

Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

На підставі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, фактично не користуючись спірним будинком, відповідач чинить перешкоди позивачу в користуванні даним будинком, будучи зареєстрованим в ньому.

Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або його членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

За таких обставин, зважаючи, що відповідач, будучи зареєстрованим в будинку АДРЕСА_1 з часу володіння цим помешканням позивачем як власником, в даному будинку не проживає більше 10 років, не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили, що позивач своїми діями заважав або перешкоджав відповідачу реалізовувати своє право проживання у будинку або, що позивач змусив відповідача залишити житлове приміщення, переїхати, а також не встановлено будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачем стосовно подальшого проживання останнього у даному будинку, суд вважає, що право позивача як власника будинку щодо користування власним приміщенням на свій розсуд порушеним і таким, що підлягає відновленню шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. 163, 72 Житлового кодексу України, ст.ст.16, 317, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 280-282, 284, 288, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, що повинна відповідати формі і змісту, передбаченим ст. 285 ЦПК України, та може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачкою шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: