Єдиний унікальний номер 242/1183/17 Номер провадження 22-ц/775/406/2018
Єдиний унікальний номер 242/1183/17 Головуючий у 1 інстанції Коліщук З.Н.
Номер провадження 22-ц/775/406/2018 Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дундар І.О.,

суддів: Корчистої О.І.,Тимченко О.О.

за участю секретаря судового засідання Ситнік Д.Л.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в приміщенні суду в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу № 242/1183/17 за позовом ОСОБА_3 соціального захисту населення Селидівської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення щомісячної адресної допомоги,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4,

на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 08 червня 2017 року, ухвалене в приміщенні суду в місті Селидове Донецької області,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив в стягнути з ОСОБА_4 переплачену суму щомісячної адресної допомоги в звязку з наявністю у відповідача у володінні житлового приміщення.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 08 червня 2017 року позов ОСОБА_3 соціального захисту населення Селидівської міської ради задоволено: стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 соціального захисту населення Селидівської міської ради занадто отриманих коштів щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 15 квітня 2015 року по 14 квітня 2016 року та з 21 квітня 2016 року по 30 вересня 2016 року у розмірі 15322,67 грн., стягнуто з ОСОБА_4 в доход держави судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просила рішення скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що рішення є незаконним, винесеним з порушенням матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а саме: суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач отримав інформацію не на неї, а на особу, у якої, прізвище, імя та по батькові співпадає з прізвищем, імям та по батькові відповідача, але ця особа має інший код платника податків, відповідач стверджує, що ніколи не мала у власності квартири у АДРЕСА_1.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 соціального захисту населення Селидівської міської ради просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, оскільки відповідач має інше житло на території України, яка контролюються органами державної влади. Дійсно, вони дійшли помилкового висновку, що квартира в м.Бровари Київської області належить відповідачу, але їй на праві власності належить інша квартира в м.Селидове, що також виключає можливість отримання адресної допомоги.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги.

Інші учасники справи до суду не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Представник позивача ОСОБА_3 соціального захисту населення Селидівської міської ради надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Указом Президента "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" від 29 грудня 2017 року № 452/2017 ліквідовано апеляційний суд Донецької області, утворено Донецький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку область, з місцезнаходженням у містах Бахмуті, Донецьку і Маріуполі.

Відповідно до ч.6 ст.147 ОСОБА_5 України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» ОСОБА_5 України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим ОСОБА_5, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8 п.1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції ОСОБА_5 №2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

На підставі п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України в редакції ОСОБА_5 №2147-УІІІ від 3 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цієї редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судом першої інстанції під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в УСЗН Селидівської міської ради як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, на її імя проводилось нарахування та виплати адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі в квітні 2015 року у сумі 471,47 грн., з травня 2015 року по березень 2016 року у сумі 884,00 грн., в квітні 2016 року у сумі 707,20 грн., з квітня 2016 року по вересень 2016 року у сумі 884,00 грн., а всього 15322,67 грн., в результаті перевірки встановлено, що відповідач має у власності житлове приміщення за адресою м.Бровари Київська область бульв. Незалежностіі 12/177.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при зверненні до УСЗН Селидівської міської ради повідомила недостовірну інформацію про відсутність у її володінні житлового приміщення та не зазначила, що має у власності квартиру у м. Бровари Київської області, тобто житлове приміщення розташоване в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України та районів проведення антитерористичної операції, що виключає можливість призначення грошової допомоги.

Такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_4 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.спр.64).

На підставі п.2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 "Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг", в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин, 2. Грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція".

Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить м. Авдіївка.

В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р.

Згідно із пунктом 16 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Авдіївка.

Отже, відповідач мала право на отримання грошової допомоги.

14 квітня 2015 року відповідач звернулась до УСЗН Селидівської міської ради із заявою про взяття її на облік як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції за фактичним місцем перебування: АДРЕСА_2 (арк..спр.14, 15); в заяві зазначено, що у володінні заявника або будь-кого із членів сім`ї немає житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія.

Заява аналогічного змісту була подана 21 квітня 2016 року для продовження виплат (арк..спр.10).

Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 23 квітня 2015 року, УСЗН призначило ОСОБА_4 з 15 квітня 2015 року по 14.жовтня 2015 допомогу на проживання, як переміщеній особі у розмірі 884,00 грн. в місяць (арк.. спр. 13).

Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 29 жовтня 2015 року, УСЗН призначило ОСОБА_4 з 15 жовтня 2015 року по 14 квітня 2016 року допомогу на проживання, як переміщеній особі у розмірі 884,00 грн. в місяць (арк.спр.11).

Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 30 травня 2016 року, УСЗН призначило ОСОБА_4 з 21 квітня 2016 року по 13 жовтня 2016 року допомогу на проживання, як переміщеній особі у розмірі 884,00 грн. в місяць (арк.спр.9).

Згідно довідки УСЗН № 16868 від 28 жовтня 2016 року ОСОБА_4 отримала допомогу в загальному розмірі 15322,67 грн. (а.с.3-4).

Відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.

На підставі інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 21 вересня 2016 року ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_3 (арк. спр. 7). Дана довідка була отримана позивачем. За змістом довідки вбачається, що в неї відсутній ідентифікаційний код ОСОБА_4, яка є власницею частини даної квартири.

В той же час відповідачем надана Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 06 жовтня 2017 року, за змістом якої фізичній особі з ідентифікаційним кодом ОСОБА_4 ( № НОМЕР_1) належить лише квартира в м.Селидове вул..Нагорна б. 39 кв.38 (арк..спр.69-70).

Отже під час розгляду справи достовірно встановлено, що квартира АДРЕСА_3 не належить відповідачу. Цю обставину у відзиві на апеляційну скаргу визнав і сам позивач.

Відповідно до ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

На підставі ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи; обставини, які суд визнав встановленими, недоведені; висновки, викладені у рішенні суду, не відповідають обставинам справи; неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставами для скасування рішення суду з ухваленням нового про відмову у задоволені позовних вимог.

При цьому апеляційний суд відхиляє доводи позивач, викладені у відзиві на апеляційну скаргу про те, що відповідачу належить квартира в м.Селидове вул..Нагорна б. 39 кв.38, що також виключає можливість отримання нею грошової допомоги за таких підстав.

По-перше, згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; ч.6 в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

В позовній заяві УСЗН як на підставу позову посилались лише на наявність у відповідача квартири в м.Бровари Київської області. В обґрунтування даних вимог були надані інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в яких зазначені відповідно дві квартири на праві власності за ОСОБА_4 Київська область м.Бровари б.Незалежності б.12 кв.177 (довідка від 21 вересня 2016 року) та АДРЕСА_4 (довідка від 28 вересня 2016 року).

Позовні вимоги не змінювались та не доповнювались.

В рішенні суду, ухваленому за результатами розгляду справи в межах позовних вимог надана оцінка лише наявності у відповідача квартири за адресою: Київська область м.Бровари б.Незалежності б.12 кв.177 (арк..спр.43-44), тобто посилання у відзиві на іншу квартиру, як підставу для стягнення переплаченої суми грошової допомоги знаходиться поза межами розгляду справи.

По-друге, відповідно до ч.2 ст.1 ОСОБА_5 України, від 02 вересня 2014 року № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014.

Крім того, Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України, від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а визначено такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення: Донецька і Луганська області - з 07 квітня 2014 року; Харківська область - з 07 квітня 2014 року до 14 вересня 2014 року.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим Розпорядженням Кабінету Міністрів України, від 30 жовтня 2014 року № 1053-р під пунктом 22 зазначено м. Селидове (Селидівська міська рада).

Розпорядженням Кабінету Міністрів від 02 грудня 2015 року № 1275-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, де за пунктом 22 зазначено м. Селидове (Селидівська міська рада).

Дане розпорядження діє без змін до цього часу.

І лише постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2017 р. N 370 8 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. N 505, якою затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, - абзац другий пункту 6 викласти в такій редакції: "будь-хто із членів сім'ї має у власності житлове приміщення / частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану;".

Дані зміни набули чинності лише з 3 червня 2017 року.

Звертаючись до суду з позовом УСЗН Селидівської міської ради зазначали, що грошові кошти в сумі 15322, 67 грн., які виплачені ОСОБА_4 за період з 15 квітня 2015 року по 14 квітня 2016 року та з 21 квітня 2016 року по 30 вересня 2016 року були нараховані надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями (арк..спр.1-2).

Але під час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження надання відповідачем документів з недостовірними відомостями. Більше того, в кожній заяві про призначення адресної допомоги ОСОБА_4 вказувала належну їй на праві власності квартиру в м.Селидове (арк..спр.10, 12, 15) тобто позивач достовірно знав про це.

З аналізу нормативних актів, які викладені вище та регулюють спірні правовідносини за спірний період - м. Селидове, в якому знаходиться квартира, належна відповідачу, було віднесено до районів проведення антитерористичної операції, що не виключало можливість призначення грошової допомоги.

На підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Позивач при зверненні до суду судовий збір не сплачував. Від його сплати він був звільнений на підставі п. 19 ч. 1 ст. 5 ОСОБА_5 України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

ОСОБА_5 України від 3 жовтня 2017 року №2147-YIII даний пункт 19 частини першої статті 5 було виключено.

Позовна заява подана до суду 28 березня 2017 року (арк..спр.1-2), предмет позову вимоги майнового характеру.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідачем при поданні апеляційної скарги було сплачено судовий збір у розмірі 2400,00 грн. (арк.. спр.100). Оскільки апеляційний суд прийшов до висновку про відмову у задоволені позову, понесені відповідачем витрати на сплаті судового збору слід стягнути з позивача.

Керуючись ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити .

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 08 червня 2017 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 соціального захисту населення Селидівської мічської ради до ОСОБА_4 про стягнення щомісячної адресної допомоги відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 соціального захисту населення Селидівської міської ради на користь ОСОБА_4 витрати по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 2400,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді:

Повний текст судового рішення виготовлений 23 березня 2018 року

Головуючий