Провадження № 2/331/101/2018
Справа № 331/5587/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі :

головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю : секретаря Постарнак М.М.,

позивача ( за первісним позовом) ОСОБА_1,

представників :

позивача ( за первісним позовом) ОСОБА_2,

відповідача ( за первісним позовом) ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( адреса : АДРЕСА_3) до ОСОБА_4 ( адреса : 69095, АДРЕСА_4) про поділ майна, яке є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 ( адреса : 69095, АДРЕСА_4) до ОСОБА_1 ( адреса : АДРЕСА_5) про поділ майна, яке є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя ( а.с.2-4, т.1), який у подальшому неодноразово уточнювала та в остаточній редакції позову від 29.12.2017 року просить суд : розподілити майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 наступним чином : визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку : квартири АДРЕСА_6 ; автомобілю ЗАЗ VІDА, державний номер НОМЕР_8, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_9 ; автомобілю Меrсеdеs Веnz Е250, державний номер НОМЕР_1, номер шасі( кузова, рами) НОМЕР_10; автомобілю Меrсеdеs Веnz 313СDІ-ПЕ, державний НОМЕР_11, номер шасі ( кузова, рами) НОМЕР_12 ; автомобілю Меrсеdеs Веnz 300D, державний номер НОМЕР_2, номер шасі ( кузова рами) НОМЕР_13 ; визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частку : квартири АДРЕСА_6 ; автомобілю ЗАЗ VІDА, державний номер НОМЕР_8, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_9 ; автомобілю Меrсеdеs Веnz Е250, державний номер НОМЕР_1, номер шасі( кузова, рами) НОМЕР_10; автомобілю Меrсеdеs Веnz 313СDІ-ПЕ, державний НОМЕР_11, номер шасі ( кузова, рами) НОМЕР_12 ; автомобілю Меrсеdеs Веnz 300D, державний номер НОМЕР_2, номер шасі ( кузова рами) НОМЕР_13 ( а.с.181-185,т.1).

Позов обґрунтовано тим, що у період часу з 1.09.2001 року по 25 квітня 2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час перебування у зареєстрованому шлюбі ними, за рахунок спільного сімейного бюджету та сумісних заощаджень, було набуте майно, яке є предметом розподілу у судовому порядку.

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя ( а.с.35-39, т.1), який у подальшому, а саме 23.10.2017 року уточнив ( а.с.119-121, т.1) та в якому остаточно просить суд поділити майно у такий спосіб. Визнати за ОСОБА_4 право власності на автомобіль Меrсеdеs Веnz Е250, державний номер НОМЕР_1, номер шасі( кузова, рами) НОМЕР_10 та на ? частку квартири АДРЕСА_6 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобілю Меrсеdеs Веnz 313СDІ-ПЕ, державний НОМЕР_11, номер шасі ( кузова, рами) НОМЕР_12 та на ? частку квартири АДРЕСА_6.

Позовні вимоги обґрунтовані таким.

По-перше, він не заперечує проти розподілу квартири АДРЕСА_6 у спосіб, запропонований позивачем за первісним позовом і сам просить суд визнати за сторонами по ? частини зазначеної квартири.

По-друге, посилаючись на роз»яснення, що містяться у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зазначає, що автомобілі: ЗАЗ VІDА, державний номер НОМЕР_8, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_9 та автомобілю Меrсеdеs Веnz 300D, державний номер НОМЕР_2, номер шасі ( кузова рами) НОМЕР_13 були продані та такого майна на сьогоднішній день ні за ким із подружжя не зареєстровано.

По-третє, при вирішенні спірної ситуації просить суд прийняти до уваги той факт, що позивачка сама пішла із сім»ї, при цьому їх дочка ОСОБА_5 залишилася проживати з ним та знаходиться на його утриманні.

При зверненні до суду з позовом 14.08.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суді із заявою про забезпечення позову ( а.с.18-19,т.1).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицької В.М. від 16 серпня 2017 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 відкрито ( а.с.23, т.1).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2017 року заява про забезпечення позову задоволена ; накладено арешт, шляхом заборони відчуження майна, а саме : квартири АДРЕСА_6 ; будинку за адресою : м. Запоріжжя, вул. АДРЕСА_7; автомобілю ЗАЗ VІDА, державний номер НОМЕР_8, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_9 ; автомобілю Меrсеdеs Веnz SLK 230, державний номер НОМЕР_3 ; автомобілю Меrсеdеs Веnz 230 Т Е, державний номер НОМЕР_24 ; автомобілю Меrсеdеs Веnz 270 СDІ, державний номер НОМЕР_4 ; автомобілю Меrсеdеs Веnz 308 D ПЕ, державний номер НОМЕР_5 ( а.с.26,т.1).

25 вересня 2017 року від відповідача ОСОБА_4 до суду надійшли письмові заперечення на позов ( а.с.83-86,т.1).

25 вересня 2017 року позивач за зустрічним позовом та відповідач за первісним позовом - ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про витребування з Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області доказів по справі ( а.с.101-102,т.1).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2017 року зустрічна позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя об»єднана в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя ( а.с.110, т.1).

12 жовтня 2018 року позивач за зустрічним позовом та відповідач за первісним позовом - ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову ( а.с.114-115, т.1).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицької В.М. від 12 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_4 задоволено ; накладено арешт на автомобіль Меrсеdеs Веnz Е250, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі( кузова, рами) НОМЕР_10; автомобіль Меrсеdеs Веnz 313СDІ-ПЕ, реєстраційний номер НОМЕР_14, номер шасі ( кузова, рами) НОМЕР_12, що зареєстровані за ОСОБА_1 ( а.с.116, т.1).

23 жовтня 2017 року представник позивача за зустрічним позовом та відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 - ОСОБА_3 звернувся до суду з письмовим клопотанням про долучення до матеріалів справи документів , а саме відповідей сервісного центру МВС, що містять інформацію про підстави та час реєстрації спірних автомобілів та документів про отримання їх у власність ( а.с.122,123-133,т.1).

23 жовтня 2017 року позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням про витребування доказів ( а.с.136).

23 жовтня 2017 року позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотанням про відвід судді - головуючого у справі Світлицької В.М. ( а.с.137,т.1).

23 жовтня 2017 року позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 надала суду письмові заперечення на зустрічну позовну заяву ( а.с.138-139,т.1)

23 жовтня 2017 року позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 надала суду заяву про неправомірну поведінку головуючого у справі Світлицької В.М. ( а.с.142-143,т.1).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 листопада 2017 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Світлицької В.М. задоволено, справу передано до канцелярії суду для вирішення питання про передачу справи на розгляд іншому судді ( а.с.162,т.1).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Скользнєвої Н.Г. від 17 листопада 2017 року справу прийнято до провадження ( а.с.165,т.1).

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України « Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства та інших законодавчих актів» № 2147 -VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувався за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2018 року справу призначено до розгляду у підготовче судове засідання ( а.с.190-191, т.1).

26 лютого 2018 року від позивача за первісним позовом ОСОБА_1 до суду надішли заперечення на уточнену зустрічну позовну заяву ( а.с.197-199ґ.т.1)

26 лютого 2018 року від позивача за зустрічним позовом та відповідача за первісним позовом - ОСОБА_4 до суду надійшов відзив на позов ОСОБА_1 ( а.с.202-203,т.1).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 1 березня 2018 року підготовче провадження по справі продовжено до 29 квітня 2018 року ( а.с.206-207,т.1).

11 квітня 2018 року від позивача по справі ОСОБА_1 до суду надійшла уточнена позовна заява ( а.с.227-230,т.1), яка ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2018 року залишена без руху, з наданням позивачеві строку для усунення недоліків позову ( а.с.231-233,т.1).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2018 року уточнений позов ОСОБА_1 визнаний неподаним та повернутий позивачеві ( а.с.235-236,т.1).

21 червня 2018 року від позивача за первісним позовом ОСОБА_1 до суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи переліку всього майна, яке було придбане за час шлюбу подружжя ОСОБА_1 та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат ( а.с.242-244,т.1).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2018 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до розгляду по суті ( а.с.248-249,т.1).

В суді позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом -ОСОБА_1 та її представник, кожен в окремості, уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених по тексту позову; зустрічний позов визнали частково в частині розподілу спірної квартири, оскільки такий розподіл житла був запропонований і позивачем за первісним позовом, в іншій частині зустрічний позов не визнають і просять у його задоволенні відмовити.

Представник позивача за зустрічним позовом та відповідач за первісним позовом - ОСОБА_4 в суді зустрічний позов свого довірителя підтримав у повному обсязі, просить суд його задовольнити з підстав, викладених по тексту зустрічного позову ; позов ОСОБА_1 визнав частково в частині розподілу спірної квартири, оскільки такий розподіл житла був запропонований і його довірителем , в іншій частині позов не визнає і просить у його задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши вступні слова учасників справи, з»ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, взявши до уваги наявні в матеріалах справи заяви по суті справи, приходить до наступного.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 1 вересня 2001 року сторони зареєстрували шлюб, про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції зроблено запис № 884, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_16 ( а.с. 8, т.1).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 квітня 2017 року, яке набрало законної сили 15 травня 2017 року, шлюб між ОСОБА_1 розірвано ( а.с.14-15, т.1).

Сторони мають спільну дитину дочку ОСОБА_5, 19.05.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції від 3.06.2004 р., серії НОМЕР_15 ( а.с.9, т.1).

Після розірвання шлюбу спільна дочка сторін - ОСОБА_5 постійно проживає із батьком ОСОБА_4 та знаходиться на його утриманні.

В суді позивачем за первісним позовом надано перелік майна, яке було придбане під час шлюбу та підлягає розподілу. До цього переліку входить таке майно :

1.) квартира АДРЕСА_1 ;

2.) автомобіль Меrсеdеs - Веnz Е250, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_10, реєстраційний номер НОМЕР_17 ;

3.)автомобіль Меrсеdеs - Веnz 313 СDІ-ПЕ, номер шасі ( кузова, рами) НОМЕР_12, реєстраційний номер НОМЕР_6;

4.)автомобіль ЗАЗ VІDА, державний номер НОМЕР_8, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_9;

5.)автомобілю Меrсеdеs Веnz 300D, державний номер НОМЕР_2, номер шасі ( кузова рами) НОМЕР_13.

За загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку ( доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У частині першій статті 61 СК України передбачено, що об»єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння. Користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу ( частина перша статті 69 СК України).

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними ( частина перша, друга статті 71 СК України).

В суді позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник, кожен в окремості, вважають майно, вказане ними у письмовому переліку, доданому до матеріалів справи, спільною сумісною власністю подружжя ( а.с. 200-201,т.1).

Сторона відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 проти визначеного статусу спірного майна не заперечує та також вважає його спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_8 належить на праві приватної власності ОСОБА_4, відповідно до договору купівлі- продажу квартири, серія та номер :1857, виданий 21.08.2015 р., видавник : ОСОБА_8, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ( а.с.42-43,т.1)

Відповідно до висновку оцінювача - фізичної особи- підприємця ОСОБА_9, ринкова вартість двокімнатної квартири АДРЕСА_10 становить 422 490,00 грн. ( а.с. 44- 59, т.1).

Сторони проти встановленої ринкової вартості квартири не заперечують.

Крім того, в суді ОСОБА_1, її представник та представник ОСОБА_4, підтримали свої позиції щодо поділу квартири, викладені в позовах, як первісному, так і зустрічному, які за своєю суттю співпадають.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 право власності за кожним на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Надалі, згідно бази даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС України станом на 28 листопада 2017 року за ОСОБА_10 зареєстровані наступні транспортні засоби : автомобіль Меrсеdеs - Веnz Е250, держномер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_10, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_18 від 07.02.2012 р., підстава для реєстрації : довідка - рахунок серії НОМЕР_19 від 3.11.2011 р., видана ТОВ « Промснабресурс» ; автомобіль Меrсеdеs - Веnz 313 СDІ-ПЕ, держномер НОМЕР_6, номер шасі ( кузова, рами) НОМЕР_12,свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_20 від 3.03.2015 р., підстава для реєстрації : довідка -рахунок серії ААЕ № 063566 від 3.03.2015 р., видана ТОВ « Автохаус-2011».

Згідно з висновком консультативно - автоекспертного бюро ТОВ « Виробничо - експертне підприємство « Стандарт-Сервіс» від 21 вересня 2017 року ринкова вартість транспортного засобу Меrсеdеs - Веnz Е250, держномер НОМЕР_1, складає 81 719, 89 грн. ( а.с.67-68, т.1)

Згідно з висновком консультативно - автоекспертного бюро ТОВ « Виробничо - експертне підприємство « Стандарт-Сервіс» від 21 вересня 2017 року ринкова вартість транспортного засобу Меrсеdеs - Веnz 313 СDІ-ПЕ, складає 65 761, 39 грн. ( а.с.73-74, т.1).

За ОСОБА_4 були зареєстровані наступні транспортні засоби : автомобіль ЗАЗ VІDА, державний номер НОМЕР_8, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_9, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_21 від 7.07.2015 р., підстава для реєстрації : довідка - рахунок серії ААЕ № 288126 від 7.07.2015 р., видана Запорізькою філією ТОВ « Національна експертно -правова група - 1.09.2017 року вищевказаний транспортний засіб перереєстрований на нового власника ; автомобіль Меrсеdеs Веnz 300D, державний номер НОМЕР_2, номер шасі ( кузова рами) НОМЕР_13, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_22 від 5.02.2002 р., підстава для реєстрації : біржова угода № 219009 від 2.02.2002 р., видана УТБ ; 2.12.2003 р. вищевказаний ТЗ був знятий з реєстраційного обліку для продажу, після чого 11.12.2003 р. був зареєстрований за новим власником ( а.с.173-174, т.1).

Отже, в суді встановлено та не оспорюється сторонами, що автомобілі, які є спірним майном і які, як на думку позивача ОСОБА_1Є підлягають розподілу , а саме : автомобіль ЗАЗ VІDА, державний номер НОМЕР_8, 2012 року випуску Меrсеdеs Веnz 300D, державний номер НОМЕР_2, були продані ОСОБА_11 відповідно 1.09.2017 року та 2.12.2003 року.

З моменту переходу права власності на спірні автомобілі до наступного власника, який є добросовісним набувачем, об»єктом спільної сумісної власності подружжя стали грошові кошти, які ОСОБА_11 отримав за їх реалізацію.

Виходячи з викладеного, в даному випадку в порядку поділу спільного майна подружжя ОСОБА_11 підлягає виділенню в особисту власність 1/2 частина грошових коштів, отриманих від продажу автомобілів.

Проте, як в первісному, так і в уточненому позові позивачка ОСОБА_1 просила поділити продані автомобілі шляхом визнання за нею та відповідачем ОСОБА_11 права власності за кожним на ? частину цих автомобілів, що є невірним способом захисту порушеного права.

Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо розподілу автомобілів ЗАЗ VІDА, державний номер НОМЕР_8, 2012 року випуску, та Меrсеdеs Веnz 300D, державний номер НОМЕР_2, у спосіб , запропонований позивачем за первісним позовом, задоволенню не підлягають.

Стосовно розподілу автомобілів : Меrсеdеs - Веnz Е250, держномер НОМЕР_1, Меrсеdеs - Веnz 313 СDІ-ПЕ, держномер НОМЕР_6, слід зазначити таке.

В суді встановлено, що ОСОБА_4 є фізичною особою - підприємцем ( а.с.79, 80, т.1), який здійснює організацію надання ритуальних послуг (а.с.81-82, т.1).

Як пояснив в суді представник ОСОБА_4 його довіритель у своєї підприємницької діяльності постійно користується автомобілем Меrсеdеs - Веnz Е250, держномер НОМЕР_1, оскільки останній є специфічним у використанні ( катафалк).

А отже, суд вважає доцільним визнати за ОСОБА_4 право власності на цей автомобіль, а за ОСОБА_1 відповідно визнати право власності на автомобіль Меrсеdеs - Веnz 313 СDІ-ПЕ, держномер НОМЕР_6 ( мікроавтобус).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст.60, 69-71 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задовольнити.

Розподілити майно, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 наступним чином :

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_11, ІПН НОМЕР_23, право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 та на автомобіль Меrсеdеs - Веnz 313 СDІ-ПЕ, номер шасі ( кузова, рами) НОМЕР_12, реєстраційний номер НОМЕР_6.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_12, ІПН НОМЕР_7, право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 та на автомобіль Меrсеdеs - Веnz Е250, номер шасі ( кузова, рами) НОМЕР_10, реєстраційний номер НОМЕР_17.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 30 листопада 2018 року.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : Н.Г.Скользнєва

20.11.2018