ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року м. Чернівці

справа № 727/5404/16

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинак О. О.

суддів Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Тодоряк Г.Д.

позивач за первісним позовом ОСОБА_1

відповідач за первісним позовом Чернівецька міська рада

позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2

відповідач за зустрічним позовом Чернівецька міська рада

апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 20 вересня 2018 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Семенко О.В.

встановив:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 20 вересня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 27 грудня 2016 року відмовлено.

На вказану ухвалу ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову.

Посилається на те, що суд постановив ухвалу з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Згідно частин 1, 2 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до частини 4 статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 27 грудня 2016 року в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про скасування рішень органу місцевого самоврядування, державних актів на право власності на земельну ділянку відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Чернівецької міської ради про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку задоволено.

Скасовано рішення 34 сесії ІV скликання Чернівецької міської ради від 7 липня 2005 року №768 в частині надання дозволу про видачу державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Визнано недійсним і скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, виданий ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 27 грудня 2016 року.

Посилався на те, що висновком експерта №1193-К від 7 серпня 2017 року встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 в протоколі погодження меж земельної ділянки, що передається у приватну власність від 6 червня 2002 року, який знаходиться на аркуші №13 технічної документації зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_6 виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою. За таких обставин при розробці документації із землеустрою не було погоджені межі земельної ділянки із суміжним землекористувачем у відповідності до земельного законодавства України в результаті чого межі земельної ділянки встановлені неправильно, а державний акт ОСОБА_6 та згодом ОСОБА_2 видано з порушенням норм закону.

Суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що обставини, на які посилається заявник не є нововиявленими.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції постановив ухвали з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому її слід залишити без змін.

Аргументи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Зокрема помилковим є аргумент скарги про те, що обставини, які встановлені висновком експерта №1193-К від 7 серпня 2017 року є нововиявленими обставинами, що підставою для перегляду судового рішення.

Нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Та обставина, що ОСОБА_1 не підписував протокол погодження меж земельної ділянки, що передається в приватну власність від 6 червня 2002 року, який знаходиться на аркуші №13 технічної документації зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_6 не є нововиявленими обставинами в розумінні статті 423 ЦПК України. Вказана обставина була відома позивачу за первісним позовом на момент розгляду справи по суті.

Вказану обставину підтвердив в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник заявника ОСОБА_7

Сам висновок експерта №1193-К від 7 серпня 2017 року є новим доказом, а не доказом, яким підтверджуються нововиявлені обставини.

Оцінка вказаного висновку експерта дає підстави зробити висновок проте, що вказаний доказ не є вирішальним та не міг призвести до іншого результату судового розгляду.

ОСОБА_1 не довів, що в нього не було можливості представити вищевказаний доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицію, яку Верховний Суд виклав у своїх постановах від 12 листопада 2018 року у справах № 363/1696/13-ц та № 654/209/17-ц.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 20 вересня 2018 року залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 20 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Дата складання повної постанови 29 листопада 2018 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

Н.Ю. Половінкіна