Справа №463/396/18
Провадження №2/463/1021/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Жовніра Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Миличук У.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи Демиденко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, третьої особи про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою від 22.02.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 04.05.2018 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду справу.

Свої вимоги мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, у шлюбі народились доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка на даний час є повнолітня та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 Однак, спільне життя сторін не склалося, 28.05.2010 року було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. З цього часу вона самотужки виховувала та утримувала дітей, проживали разом за адресою АДРЕСА_1, де і є зареєстровані. У зв'язку з окупацією території та проведення АТО, вона з дітьми 1 вересня 2014 переїхала для подальшого проживання у м. Львів-Винники. Молодша донька ОСОБА_4 проживає разом з нею. Відповідач жодним чином не приймає участі у вихованні дитини, не спілкується з нею, не цікавиться її життям, матеріально не забезпечує, не піклується про її духовний та моральний розвиток. Тобто, відповідач самоусунувся від своїх батьківських обов'язків.Вважає позовні вимоги підставними та просить позов задоволити.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі дала пояснення аналогічні наведеним вище, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 у судові засідання з розгляду даної справи не з'явився, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлена належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України.

У зв'язку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України.

Представник третьої особи позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 підтримала, додатково зазначила, що відповідача викликався на засідання комісії з питань захисту прав дитини коли розглядалась заява ОСОБА_1, проте він не з'явився. Підтвердила, що орган опіки та піклування надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітньої доньки ОСОБА_4

Крім того, в судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_4, яка являється донькою позивача та відповідача. Суду показала, що батька давно не бачила, не спілкуються, він не цікавиться її життям та здоров'ям, матеріально не забезпечує. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, свідка, вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони та інші учасники посилаються, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до ч.2, 3 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Крім цього, статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Статтею 59 Закону України «Про освіту», статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачені обов'язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини, відповідно до яких батьки зобов'язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної середньої освіти та ін.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Крім цього, як роз'яснив у своїй постанові Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно із свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 виданого Горлівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласногоуправління юстиції (а.с.12), ОСОБА_4, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, і її батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 28 травня 2010 року шлюбу між сторонами розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №110 від 28 травня 2010 року

В судовому засіданні встановлено, що починаючи з 2010 року неповнолітня ОСОБА_4 проживає виключно із позивачкою, перебуває на її повному матеріальному забезпеченні, а відповідач не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям та здоров'ям.

Наведені позивачем обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду і відповідачем не спростовані.

Відповідно до довідки від 27.04.2016 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.10) встановлено, що ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_4 переселилась 28.04.2016 року з місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 у АДРЕСА_2.

Зокрема, як вбачається із акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 12.01.2017 року (а.с.15), довідки з місця проживання про склад сімї та прописку (а.с.14), неповнолітня ОСОБА_4 проживає однією сім'єю із своєю матір'ю ОСОБА_1 та рідною сестрою ОСОБА_5, за адресою: АДРЕСА_2.

Встановлено, що ОСОБА_4 навчається у ЗОШ «Берегиня» у м. Львові, зарекомендувала себе, як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна та здібна учениця, що підтверджується характеристикою (а.с.16).

Згідно з довідкою про доходи від 25.01.2018 ОСОБА_1 працює у Львівській установі виконання покарань (№19) на посаді лікаря - рентгенолога, загальна сума доходу за період з 01.07.2018 по 31.12.2017 становить 51 477, 52 грн.

Крім цього, з висновку органу опіки та піклування від 04.01.2018 за №33-36 (а.с.20-21) вбачається, що ОСОБА_3 не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться фізичним, духовним та культурним розвитком доньки. А тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

З врахуванням наведеного, оскільки відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, не займається та не піклувався про неї, не проявляє інтересу до стану здоров'я та навчання дитини, не цікавиться її фізичним, моральним і духовним розвитком, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення його батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Одночасно, у відповідності до ст. 166 СК України при задоволенні позову слід стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 930 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з дня звернення з позовом до досягнення ним повноліття.

Аліменти слід стягнути з 22.01.2018 року, що, у відповідності до вимог ч.1 ст. 191 СК України, є днем пред'явлення позову до суду.

При цьому, задовольняючи позов, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

позов - задоволити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце проживання: АДРЕСА_1, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_4) батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце проживання: АДРЕСА_1, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 (місце проживання: АДРЕСА_2, і.н. НОМЕР_1) аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн. (дев'ятсот тридцять гривень), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову - 22.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати - судовий збір в розмірі 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів у межах суми платежу за один місяць, у твердій грошовій сумі в розмірі 930 грн (дев'ятсот тридцять гривень), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дата складання повного рішення - 13.06.2018 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив з письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили у відповідності до вимог ст.289 ЦПК України якщо протягом строків встановлених цим Кодексом не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга позивачем протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Апеляційного суду Львівської області або через місцевий суд до Апеляційного суду Львівської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Жовнір Г.Б.