Справа № 504/4223/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2018 р. смт. Доброслав Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

судді Вінської Н.В.

секретаря Білаш А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю ОСОБА_2-

ВСТАНОВИВ:

12.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, яка в подальшому була уточнена про визнання неправомірною бездіяльність посадових осіб Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі Лиманський відділ ДВС) у виконавчому провадженні №48969464, яка полягає у неповерненні майна, а саме: автомобіля НОМЕР_1 та зобовязати вчинити певні дії.

В обґрунтування скарги зазначив, що на примусовому виконані у Лиманському відділі ДВС перебувало виконавче провадження №49869464 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей. В межах виконавчого провадження був описаний його т.з. «Skoda Fabia» д/н НОМЕР_2 та переданий на відповідальне зберігання стягувачу ОСОБА_2 Постановою державного виконавця від 04.10.2016 року, арешт майна був скасований та провадження №48969464 закрито, однак ОСОБА_2 відмовляється повертати зазначений транспортний засіб посилаючись на існування інших грошових зобовязань. Він звертався до Лиманського відділу ДВС із заявою в якій просив повернути його т.з. «Skoda Fabia», але відповідь на заяву він не отримав, у звязку з чим він вимушений звернутися зі скаргою до суду.

Відповідно до проколу автоматизованого розподілу, справу 14.12.2016 року розподіллено на суддю Рідник І.Ю.

Ухвалою судді Рідник І.Ю. від 27.01.2017 року, через не усунення недоліків скаргу було повернуто заявнику.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 27.03.2018 року скасовано ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.01.2017 року і справу направлено для продовження розгляду питання про відкриття провадження.

Після повторного автоматизованого розподілу, скарга 24.04.2018 року передана на розгляд судді Вінській Н.В., та враховуючи навантаженість суду призначена на 16.10.2018 року.

Скаржник в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутність.

Представник Лиманського відділу ДВС в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про дату час і місце судового засідання повідомлений та належним чином.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, причину неявки суду не повідомила, про дату час і місце судового засідання повідомлена належним чином.

Згідно з ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до постанови державного виконавця від 04.10.2016 року, виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей було повернуто до Комінтернівського районного суду Одеської області, на підставі поновлення судом строку подання апеляційної скарги /а.с.49/.

З заяв від 16.11.2016 року та 30.11.2016 року, вбачається, що скаржник звертався до Лиманського відділу ДВС з проханням повернути йому т.з. «Skoda Fabia» д/н НОМЕР_2 /а.с.51-52/.

Частина 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначає, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відмовляючи в задоволені скарги суд виходив з того, що скаржником не надано будь яких доказів, підтверджуючих факт опису та передачі т.з. «Skoda Fabia» д/н НОМЕР_2 на відповідальне зберігання до ОСОБА_2, клопотань в частині витребування вказаних доказів судом, - в ході розгляду справи не заявлено. Сам факт звернення до Лиманського відділу ДВС із заявою про повернення транспортного засобу, не свідчить про факт передачі зазначеного автомобіля на відповідальне зберігання ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги відсутність належних та допустимих доказів підтверджуючих твердження скаржника, суд вважає, що скарга є необґрунтованою, безпідставною та недоведеною, у звязку з чим задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Таким чином приймаючи наслідки розгляду справи, суд вважає за необхідне покласти судові витрати, пов'язані з розглядом скарги на скаржника. За таких підстав зі скаржника на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 ( в редакції ЗУ «Про судовий збір» на час звернення до суду).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 450, 451, 452 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_3), проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір в сумі 551,20 гривень

Апеляційну скаргу на дану ухвалу може бути подано до Апеляційного суду Одеської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.В. Вінська