Провадження № 2/201/521/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 червня 2018р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Карнаух І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - Орган опіки та піклування в особі управління - служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради, Орган опіки та піклування в особі управління - служби у справах дітей Дніпровської райдержадміністрації) про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2017р. позивачка ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 (третя особа: Орган опіки та піклування в особі управління служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради) про позбавлення батьківських прав (а.с. № 3-7).

В обґрунтування позовних вимог позивачка в позовній заяві зазначає, що від шлюбу з відповідачем у них є спільна дитина - донька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.н. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2010р. шлюб між сторонами розірвано. Від сплати аліментів на утримання дитини відповідач ухиляється, має значну заборгованість. Позивачка просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо його малолітньої доньки - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.н., яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

20.11.2017р. від позивачки надійшло клопотання про залучення у якості третьої особи - орган опіки і піклування в особі служби у справах дітей Дніпровської райдержадміністрації.

Ухвалою від 20.11.2017р. (винесена без виходу до нарадчої кімнати) клопотання позивачки задоволено та залучено у якості третьої особи орган опіки і піклування в особі служби у справах дітей Дніпровської райдержадміністрації (а.с. № 32).Ухвалою від 20.11.2017р. судом витребувано від цього органу висновок про доцільність (можливість) позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої доньки (а.с. № 33).

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання 06.04.2018р. та судові засідання, які призначалися на 27.04.2018р., 18.05.2018р. та 07.06.2018р., неодноразово не з'являвся, про час та дату судових засідань кожного разу був повідомлений належним чином, як шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленнями, так і шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с.№62-63,74-75,81-84,87-89,97-98,102). Про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розряду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання відзиву на позов.

Представник третьої особи Орган опіки та піклування в особі управління служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі в судові засідання також не з'явився, про дати та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повістками з відмітками про отримання (а.с. № 61, 85, 101).

29.01.2018р. на е/пошту суду була направлена заява представника цієї третьої особи - ОСОБА_3 (діє за довіреністю від 03.01.2018р. - а.с. № 46), з якої вбачається, що орган опіки та піклування просить розглядати цю справу за відсутності їх представника (а.с. № 45).

Представник третьої особи органу опіки і піклування в особі служби у справах дітей Дніпровської райдержадміністрації в судові засідання також не з'явився, про дати та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням (а.с.№60,87-88,96) та повістками з відмітками про отримання (а.с.№76,99).

30.01.2018р., 12.04.2018р. та 05.06.2018р. до суду від третьої особи органу опіки і піклування в особі служби у справах дітей Дніпровської райдержадміністрації були направлені листи, в яких начальник служби Краснощок О.О. та в.о. начальника Юнкевич Л.С. просили задовольнити позов, розглянути справу за їх відсутності, проти заочного рішення не заперечували (а.с. № 47, 77, 100). Крім того, до суду був направлений висновок Дніпровської райдержадміністрації Дніпропетровської області від 13.02.2018р. про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача (а.с.№65-66).

За частиною 4 статті 223 ЦПК України - у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За таких обставин, суд вважає за можливе на підставі ст. 223, ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивачки, розглядати справу за відсутності відповідача та третіх осіб та винести по справі заочне рішення на підставах встановлених Главою 11 ЦПК України.

При розгляді справи, суд враховує норму п. 9 ч. 1 Розділу XI «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р., згідно якого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Підготовче засідання у справі відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України проведено 06.04.2018р. задоволено клопотання про допит свідків, встановлено порядок дослідження доказів (а.с. № 68).

Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки та допитаних у судовому засіданні свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 від шлюбу мають доньку - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.н., що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1, яке видане 21.08.2009р. Жовтневим відділом РАЦС ДМУЮ (а.с.№8).

Шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано заочним рішенням Жовтневого суду м. Дніпропетровська від 29.10.2010 року по справі № 2-12710/10, що підтверджується копією заочного рішення Жовтневого суду м. Дніпропетровська від 29.10.2010р. (а.с.№8-9).

Відповідач ОСОБА_2 мешкає окремо від дитини, дитина проживає разом з позивачем від народження, що підтверджується копією заочного рішення Жовтневого суду м. Дніпропетровська від 29.10.2010р.

З січня 2010р. відповідач з дитиною не бачився, станом її здоров'я, успіхами у навчанні та особистими досягненнями не цікавився, що підтверджується копією довідок Комунального закладу освіти «Навчально-виховний комплекс № 33 «Маріїнська багатопрофільна гімназія - загальноосвітній навчальний заклад І ступеня» Дніпровської міської ради № 485 від 27.06.2017р. (а.с.№9зв), № 852 від 21.12.2017р. (а.с.№104), оригіналом довідки Комунального закладу освіти «Навчально-виховний комплекс № 33 «Маріїнська багатопрофільна гімназія - загальноосвітній навчальний заклад І ступеня» Дніпровської міської ради № 425 від 05.06.2018р. (а.с.№103).

Відповідач не виконує своїх обов'язків щодо утримання дитини, через що виникла велика заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджується копією довідки - розрахунку Соборного ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області № 18805/В13/13.3-47 від 27.06.2017 р. (а.с.№10), оригіналом довідки - розрахунку Соборного ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області № 34342 від 21.12.2017 року (а.с.№105), оригіналом довідки - розрахунку Соборного ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області № 30501/В7 від 05.06.2018р. (а.с.№106).

Позивачка характеризується за місцем роботи позитивно, що підтверджується характеристикою ТОВ «Причал Плюс» (а.с.№ 11). Позивачка приділяє належну увагу вихованню дитини, дитина є розвинутою, що підтверджується характеристикою ОСОБА_2 з КЗО «Навчально-виховний комплекс № 33 «Маріїнська багатопрофільна гімназія - загальноосвітній навчальний заклад І ступеня» Дніпровської міської ради № 485 від 27.06.2017р. (а.с.№11зв).

Позивачка 24.03.2017р. уклала шлюб з ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб(а.с.№10зв).Позивачка разом з ОСОБА_8та дитиною проживають разом однією сім'єю, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, допитаними 07.06.2018р.

Відповідно до висновку Дніпровської райдержадміністрації Дніпропетровської області від 13.02.2018р. про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його доньки ОСОБА_2, вихованням та утриманням дитини займається мати - ОСОБА_1, батько дитини ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків, не цікавиться про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, не спілкується з донькою, свідомо нехтує своїми обов'язками з виховання та матеріального забезпечення дитини (а.с. №65-66).

Суд зазначає, що відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей, піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьківські права є в той же час і обов'язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов'язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В судовому засіданні 07.06.2018р. позивачка пояснила суду, з 2007р. перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі, потім в 2009р. вони його зареєстрували, між тим невдовзі вона пішла від відповідача жити до своєї матері. Пізніше у вересні 2010р. звернулась із позовом до Жовтневого районного суду про розірвання шлюбу З 2010р. позивачка проживає разом з дитиною у її матері за адресою: АДРЕСА_1 До досягнення дитиною 1 року відповідач матеріально допомагав позивачці по утриманню дитини, після досягнення дитиною 1 року матеріальну допомогу по утриманню дитини припинив, через що позивач і звернулась до Жовтневого районного суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної дитини. Відповідач злісно ухиляється від виконання своїх обов'язків батька, з дитиною не спілкується взагалі, матеріально не допомагає, не цікавиться станом здоров'я доньки, рівнем розвитку та виховання.

07.06.2018р. в судовому засіданні допитано у якості свідка ОСОБА_9, яка пояснила суду, що проживає поруч, позивачка є її подругою, товаришують і їх діти 15 та 8 років. Ніколи з 2010р. вона не бачила батька дитини. Вихованням дитини, її забезпеченням займається ОСОБА_1.

Також 07.06.2018р. було допитано у якості свідка ОСОБА_10, яка пояснила суду, що позивача - з 2010р. її сусідка та подруга. Її донька ОСОБА_13 товаришує з ОСОБА_9, буває у сусідів вдома. Свідок ніколи не бачила батька ОСОБА_11. На дні народження батько дитини або його батьки дівчинку не поздоровляють, не приїздили жодного разу. Вихованням дитини, її забезпеченням займається ОСОБА_1.

Отже, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків з виховання дитини, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, одягу, не надає необхідного для дитини грошового забезпечення.

Донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.н. знаходиться виключно на утриманні своєї матері.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду у з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У відповідності до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач з дитиною разом не проживає, матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини не надає, долею дитини не цікавиться, здоров'ям, духовним, моральним та фізичним вихованням та розвитком дитини не опікується, з дитиною не спілкується, не відвідує доньку а ні за місцем її проживання, а ні за місцем її навчання, тобто ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що є у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, підставою для позбавлення батьківських прав.

Крім того, суд, при прийнятті рішення дійшов висновку, що відповідач, поклавши виховання своєї доньки на позивачку, свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків та не бажає опікуватися над малолітньою дитиною. Доказів протилежного суду надано не було.

З урахуванням викладеного, а також приймаючи до уваги позицію органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про наявність передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.н. і вважає за необхідне позов задовольнити.

За ч.1 та 3 ст. 133 ЦПК України, - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 5140грн., з яких 640грн. - це витрати по сплаті судового збору, а 4500 грн. - це витрати на правову допомогу, що підтверджується відповідною квитанцією про сплату судового збору, наявною в матеріалах справи (а.с. № 2) та копією договору на надання юридичних послуг від 18.07.2017р. № 552 (а.с. № 14).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 164, 165, 180, 181, 184 191 СК України, п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч. 4 ст. 223, ст.ст. 259, 263-265, ч. 1 ст. 280, п. 9 ч. 1 Розділу XI «Перехідні положення» ЦПК України ( в редакції Закону України від 03.10.2017р.), суд ,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - Орган опіки та піклування в особі управління - служби у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради, Орган опіки та піклування в особі управління - служби у справах дітей Дніпровської райдержадміністрації) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. народження, батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1. народження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 4500грн, а всього 5140 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя : Ткаченко Н.В.