Ухвала

Іменем України

06 червня 2018 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Ребров С.О. розглянувши заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа №175/1790/16-ц (провадження №2/175/707/16) за первісним позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_1, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову по вищевказаній справі, посилаючись на те, що невжиття цих заходів утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому, у зв'язку з тим, що предметом спору є кредитні кошти, які були надані за кредитним договором №4/СМБ-21102 від 24 червня 2008 року, фонд гарантування вкладів фізичних осіб намагався неодноразово продати даний кредит з публічних торгів, виникає необхідність забезпечення позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Згідно з ч.3 ст.150 цього ж Кодексу заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно абз.2 п.1 Постанови Пленуму Верховною суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року за №9, яким передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

П. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.06 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», зазначає, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову значно ускладнить ефективний захист прав позивача за зустрічним позовом. Обраний ним захід забезпечення позову є співмірним та повністю відповідає змісту позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 149, 150 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити будь - яким особам, вчиняти дії направлені на відчуження права вимоги за кредитним договором №4/СМБ-21102 від 24 червня 2008 року, забезпечення: нежитлове приміщення, в цокольному поверсі житлового будинку, заг. пл. 571, 4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її оголошення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня постановлення незалежно від її оскарження.

Суддя С.О. Ребров