Справа № 149/2099/17
Провадження № 22-ц/772/1106/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Желіховський В. М.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 рокуСправа № 149/2099/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів: Медяного В.М., Матківської М.В.,

за участю секретаря судового засідання: Сніжко О.А.,

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, представника відповідача ТОВ «Санаторій Поділля» - Дроненка Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №149/2099/17 за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій Поділля» про стягнення заробітної плати,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 10 квітня 2018 року про призначення експертизи та зупинення провадження у справі, яка постановлена суддею Желіховським В.М. в приміщенні Літинського районного суду Вінницької області о 16 год. 02 хв., повний текст складено 10 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в:

В серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся у суд з позовом до ТОВ «Санаторій Поділля» про стягнення заробітної плати.

22 лютого 2018 року представник ТОВ «Санаторій Поділля» - Мишковська Т.М. подала до суду першої інстанції клопотання про призначення судової економічно-бухгалтерської експертизи.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 10 квітня 2018 року призначено у справі судову економічно-бухгалтерську експертизу, на вирішення експерта поставлено наступне питання:

Чи підтверджуються документально розмір нарахованої та виплаченої заробітної плати, та усіх її складових, в тому числі доплат за роботу у вихідні і святкові дні, за роботу у нічний час, доплату за шкідливі умови праці, за період роботи ОСОБА_3 в ТОВ «Санаторій «Поділля» з 01 січня 2010 року по 31 липня 2015 року машиністом підводних насосів?

Проведення експертизи доручено експертам Вінницького відділення КНДІСЕ. Попереджено експертів про кримінальну відповідальність передбачену ст. 384 КК України.

Зобов'язано відповідача ТОВ «Санаторій Поділля», в разі потреби, за клопотанням експерта, надати у розпорядження необхідні оригінали документів, які відсутні в матеріалах цивільної справи. Провадження у справі зупинено до проведення експертизи. Витрати за проведення експертизи покладено на відповідача ТОВ «Санаторій Поділля».

Не погодившись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права, а тому просив ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Клопотання представника відповідача про призначення судової економічно-бухгалтерської експертизи визнати зловживанням ним своїми процесуальними правами та залишити її без розгляду. Накласти штраф на відповідачів у сумі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 3 п. 3 розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно п.8 ч.1 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.2 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ч.1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч.1 ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Пунктом 3 частини 1 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Як вбачається в матеріалах справи наявне заперечення представника позивача ОСОБА_4, у якому він просив відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення експертизи (т.2 а.с.79-81), проте зі змісту оскаржуваної ухвали не вбачається, що суд врахував висловлені міркування щодо відмови у задоволенні такого клопотання. Мотиви відмови в ухвалі суду відсутні.

При цьому суд не врахував, що у заяві про збільшення позовних вимог позивач просив стягнути заробітну плату за період з 01 січня 2010 року по 29 лютого 2016 року в розмірі 65757,38 грн. з яких: за недоплачені години до норми - 33284,14 грн.; за понаднормову роботу - 467,37 грн.; за невиплачену премію - 11608 грн.; за невиплачені кошти на оздоровлення - 19200 грн.; індексацію заробітної плати - 1197,87 грн.

Тоді як з оскаржуваної ухвали вбачається, що суд на вирішення експерта поставив питання: чи підтверджуються документально розмір нарахованої та виплаченої заробітної плати, та усіх її складових, в тому числі доплат за роботу у вихідні і святкові дні, за роботу у нічний час, доплату за шкідливі умови праці, за період роботи ОСОБА_3 в ТОВ «Санаторій «Поділля» з 01 січня 2010 року по 31 липня 2015 року машиністом підводних насосів.

Зокрема, позивач просив стягнути заробітну плату за період з 01 січня 2010 року по 29 лютого 2016 року, проте судом в ухвалі зазначено інший період, а саме з 01 січня 2010 року по 31 липня 2015 року.

Також, позивач просив стягнути індексацію, однак перед експертом не ставиться питання щодо розрахунку індексації заробітної плати.

Таким чином, вимоги позивача, викладені в позовній заяві не співпадають з питаннями, які ставляться експерту в ухвалі.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Таким чином, з урахуванням підстав та предмету позову по даній справі, а також фактичних обставин справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про призначення експертизи та зупинення провадження у даній справі.

У пункті 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Отже, слід звернути увагу, що з метою більш оперативного розгляду справи, не буде суперечити положенням чинного цивільного процесуального законодавства України і те, якщо суд першої інстанції, перед тим як призначити експертизу, попередньо з'ясує ступінь завантаженості тієї чи іншої експертної установи і орієнтовні строки проведення експертизи.

Крім цього, в апеляційній скарзі ОСОБА_4 просив апеляційний суд постановити окрему ухвалу стосовно судді Желюховського В.М., оскільки вважає, що суддя під час постановлення оскаржуваної ухвали допустив грубе порушення норм процесуального права.

Статтею 385 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції у випадку і в порядку, встановлених статтею 262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 ЦПК України окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

Згідно з ч. 10 ст. 262 ЦПК України суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення. Такі самі повноваження має Велика Палата Верховного Суду щодо питань передачі справ на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду грубі порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли.

Правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

Однак, колегія суддів вважає, що правові підстави для постановлення окремої ухвали у даній справі відсутні.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає правових підстав вважати, що наявне зловживання своїми процесуальними правами, а отже доводи представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в частині, що клопотання представника відповідача про призначення судової економічно-бухгалтерської експертизи слід визнати зловживанням ним своїми процесуальними правами, залишивши її без розгляду, а також накладення штрафу є безпідставними, оскільки представник відповідача скористався своїм процесуальним правом та заявив клопотання про призначення судової економічно-бухгалтерської експертизи, яка ухвалою суду була вперше призначена.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 10 квітня 2018 року про призначення експертизи та зупинення провадження у справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зокрема є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 10 квітня 2018 року про призначення експертизи та зупинення провадження у справі скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 07 червня 2018 року.

Головуючий: підпис Сопрун В.В.

Судді: підписи Медяний В.М.

Матківська М.В.

Згідно з оригіналом: Сопрун В.В.