пр. № 2/759/969/18
ун. № 759/3883/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді П'ятничук І.В.,

при секретарі Медвідчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяви представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Т.М.М.» про вжиття заходів зустрічного забезпечення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ТОВ «Фірма «Т.М.М.», 3-я особа: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 в заявлених вимогах позивач просить постановити рішення яким зняти арешт накладений 10.03.2011 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва по справі № 2-2666/11, з майна - ? частини квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.08.2013 р. по справі № 759/9374/13-ц та зняти арешт, накладений 12.01.2017 постановою старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гуріної Дарії Ігорівни у виконавчому провадженні № 53203830, з майна - ? частини квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.08.2013 р. по справі № 759/9374/13-ц.

Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м.Києва 11 жовтня 2017 р. судом задоволено заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення продажу арештованого майна, а саме ? частини квартири АДРЕСА_1 яка належить позивачу на праві власності на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.08.2013 р. по справі № 759/9374/13-ц та заборонено Святошинському районному відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві проводити дії щодо примусової реалізації вказаної частини арештованого майна.

18.01.2018 р. представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Т.М.М.» подано заяву про зустрічне забезпечення в якій представник посилаючись на обставини викладені в даній заяві просила застосувати зустрічні заходи забезпечення позову, шляхом внесення позивачем 871 323 грн. на депозитний рахунок суду.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення даної заяви про зустрічне забезпечення.

Відповідач ОСОБА_3 та представник третьої особи в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі, тому суд вважає можливим розглянути дану заяву в їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Частиною 3 ст. 154 ЦПК України передбачено, що суд зобов'язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо: 1/ позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; 2/ суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Частиною 5 ст. 154 ЦПК України передбачено, розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із суті та характеру спірних правовідносин, суд приходить до висновку про неможливість задоволення клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Т.М.М.» про вжиття заходів зустрічного забезпечення, оскільки по суті на час розгляду даної заяви судом не здобуто доказів які передбачені ч.3 ст.154 ЦПК України існування яких покладає на суд обов'язок застосування заходів зустрічного забезпечення суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.154 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Т.М.М.» про вжиття заходів зустрічного забезпечення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ТОВ «Фірма «Т.М.М.», 3-я особа: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві про зняття арешту з майна- відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду не підлягає оскарженню.

Суддя І.В.П'ятничук