Справа № 188/871/18
Провадження № 2-о/188/35/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Місюра К.В.

за участю секретаря судового засідання: Хандрига Л.І.

за участю представників сторін:

від заявника: ОСОБА_1

від зацікавленої особи: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи в певний час,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до суду, відповідно до якої просить встановити факт смерті його матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що зроблено відповідний актовий запис про смерть № 410 від 10.03.2018 року, уродженка села Верхня Самара Близнюківського району Харьковської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ДНР № 099821 виданим Єнакієвським міським відділом запису актів громадського стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 10.03.2018 року, зареєстрована за постійним місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично мешкала по вул. Дім Відпочінку с. Шурово Краснолиманського району Донецької області, смерть якої настала врезультаті Атеросклеротичного кардіосклерозу, що засвідчено дільничним лікарем ОСОБА_3, що підтверджується довідкою про причину смерті № 243 від 10.03.2018 року та захоронкна 10.03.2018 року на Волинцівському кладовищі м. Єнакієво, що підтверджується свідоцтвом про захоронення серії ААА № 007771.

08.03.2018 року, у віці 84 років, перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Єнакієво Донецької області, померла його мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що зроблено відповідний актовий запис про смерть № 410 від 10.03.2018 року, уродженка села Верхня Самара Близнюківського району Харьковської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ДНР № 099821 виданим Єнакієвським міським відділом запису актів громадського стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 10.03.2018 року, зареєстрована за постійним місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_2.

Смерть матері ОСОБА_4 настала в результаті Атеросклеротичного кардіосклерозу, що засвідчено дільничим лікарем ОСОБА_3, що підтверджується довідкою про причину смерті № 243 від 10.03.2018 року та захоронена 10.03.2018 року Волинцівському кладовищі м. Єнакієво, що підтверджується свідоцтвом про захоронення серії ААА № 007771.

З цим свідоцтвом про смерть він звернувся до Петропавлівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного управління юстиції в Дніпропетровської області щодо реєстрації смерті його матері ОСОБА_2, але у звязку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих «державними органами» на території не підконтрольнійУкраїні, йому було повідомлено у проведенні державної реєстрації смерті чоловіка через те,що ним для підтвердження факту смерті предявлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 « Про порядок впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/1324, що підтверджується відмовою у проведенні державної реєстрації смерті № 1457/14.39-137 від 10.08.2017 року і відповідно йому було рекомендовано звернутись до суду,оскільки наданий ним документ не визнається таким, на підставі якого проводиться державна реєстрація смерті.

В судовому засіданні заявник просить заяву задовольнити, посилаючись на те, що без реєстрації смерті на території України він позбавлений права на отримання виплат на поховання.

Представник Петропавлівського районного відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у відсутність їх представника та не заперечував проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні представника заявника та свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 батьками останнього є ОСОБА_6 та ОСОБА_2(а.с. 6).

Відповідно до ксерокопії фотокартки вбачається зображення частини кладовища та наявність памятника з фотокарткою та табличкою з прізвищем, імям та по-батькові померлої особи, а саме: «ОСОБА_2, 01.07.1933 року-помер 08.03.2018 року» (а.с. 13-15).

Згідно довідки Управління соціального захисту населення Петропавлівського району Дніпропетровської області № 2703 від 14.12.2017 року ОСОБА_7 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3; фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7).

Відповідно свідоцтва про смерть, виданого 10.03.2018 року Єнаківським міським відділом записів актів громадського стану Державної ОСОБА_8 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, що ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно померла 10.03.2018 року (а.с. 8).

Після смерті матері заявник звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області за видачею свідоцтва про смерть, однак їй було відмовлено, оскільки заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_9 предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У звязку із чим заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть та запропоновано звернутися до суду для встановлення факту смерті.

Як встановлено, заявник мав намір встановити факт смерті матері, оскільки це має юридичне значення, а саме для реєстрації органами державної реєстрації актів цивільного стану України факту його смерті та видачі свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть).

Оскільки заявник, який є громадянином України, проживає в Петропавлівському районі в смт. Петропавлівка по вул. Миру,24А, а його мама ОСОБА_9, 10.03.2018 року померла на тимчасово непідконтрольній Україні території в м. Єнакієво Донецької області, після її смерті заявник не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразку, а отримане свідоцтво про смерть не може бути використане заявником для реєстрації смерті на території України та з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України ОСОБА_7, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, померлої 10.03.2018 року в м. Єнакієво, Донецької області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 76-78, 79, 293, 315, 317 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, суд

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 08.03.2018 року у віці 84 роки, в м. Єнакієво, Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис про смерть № 410 від 10.03.2018 року, уродженка села Верхня Самара Близнюківського району Харьковської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ДНР № 099821 виданим Єнакієвським міським відділом запису актів громадського стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 10.03.2018 року, зареєстрована за постійним місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично мешкала по вул. Дім Відпочінку с. Шурово Краснолиманського району Донецької області, смерть якої настала в результаті Атеросклеротичного кардіосклерозу, що засвідчено дільничним лікарем ОСОБА_3, що підтверджується довідкою про причину смерті № 243 від 10.03.2018 року та захоронена 10.03.2018 року на Волинцівському кладовищі м. Єнакієво, що підтверджується свідоцтвом про захоронення серії ААА № 007771.

Витрати у справі віднести на заявника.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення...

Суддя ОСОБА_10