АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Київ

Справа № 22-4205 Головуючий у судді 1-ї інстанції - Хоменко О.Л.

Унікальний № 752/3123/15-ц Доповідач - Гаращенко Д.Р.

Апеляційний суд міста Києва. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Телятник І.М.

розглянувши у судовому засіданні справу, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Савицької Світлани Сергіївни на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 07 березня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири нікчемним,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &quро;Про судоустрій і статус суддів&q?й ; у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &q?ку;Голос України&quuo; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII &quп.;Прикінцеві та перехідні положення&q?ре; Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &q?ок;Про судоустрій і статус суддів&q?й ; апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII &q?. ;Перехідні положення&q?ех; ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») в особі представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Савицької С.С. звернулось до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири нікчемним.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07 березня 2018 року у зв'язку з повторним неприбуттям сторони позивача в судове засідання, позовну заяву ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Савицької С.С. було залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Савицької С.С. подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просило її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт посилався на порушення судом першої інстанції права позивача на неупереджений своєчасний розгляд справи у відповідності до положень ЦПК України.

Сторони в судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином про час, дату та місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час, і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що 20.02.2015 р. ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Савицької С.С. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири нікчемним.

Ухвалою суду від 23.02.2015 р. провадження у справі за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Савицької С.С. було відкрито з призначення судового засідання на 16.04.2015 р. (Том 1 а.с.17)

В ході розгляду справи чергове судове засідання було призначено на 13.12.2017 р. на 15 годину 00 хвилин, про що представник позивача був повідомлений в судовому засіданні під розписку (Том 2 а.с.235)

13.12.2017 р. представник позивача в судове засідання не з'явився, у зв'язку з чим по справі було оголошено перерву до 07.03.2018 р. до 12 години 00 хвилин, що підтверджується журналом судового засідання від 13.12.2017 р. (Том 2 а.с.236-237)

Про наступну дату судового засідання позивач був повідомлений у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки (Том 2 а.с.239), яка була отримана 12.02.2018 р. (Том 2 а.с.240)

В судове засідання призначене на 07.03.2018 р. представник позивача повторно не з'явився, що підтверджується протоколом судового засідання від 07.03.2018 р. (Том 2 а.с.242)

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач будучи належним чином повідомлений про час та дату судового засідання повторно не з'явився, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не направив.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами;зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщоналежним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи жодної заяви та/або клопотання будь-якого змісту на адресу суду першої інстанції від апелянта у період з 13.12.2017 р. по 07.03.2018 р. не надходило.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначав, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В справах «Цихановський проти України» (рішення від 6 вересня 2007 року, заява № 3572/03) та «Коновалов проти України» (рішення від 18 жовтня 2007, заява № 13242/02) Європейський суд з прав людини наголошував, що на національні суди покладено обов'язок створення умов для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним, зокрема, суд має вирішувати, чи відкладати судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричиняє невиправдані затримки у провадженні.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції цілком обґрунтованими щодо втрати позивачем зацікавленості у вирішенні ініційованого ним питання по суті та за відсутності будь-яких заяв чи клопотань, необхідності залишення даного позову без розгляду.

Європейський суд з прав людини в справі PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Доводи апеляційноїскаргине дають підстав для висновку, що оскаржувана ухвала постановлена без додержання норм матеріального і процесуального права, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно розглянув справу.

Враховуючи викладене, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 07 березня 2018 року є обґрунтованою та такою, що прийнята з дотриманням норм законодавства.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» СавицькоїСвітлани Сергіївни, залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 07 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 08 червня 2018 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль