Справа № 445/1435/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року м. Золочів

Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Пилип'яка П. В.

секретаря судового засідання Мацайло О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом Золочівської районної державної адміністрації - органу опіки і піклування в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа служба у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Золочівська районна державна адміністрація - орган опіки і піклування звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідачі є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 Відповідачі разом з дітьми проживають по АДРЕСА_1 у важких матеріальних умовах. Дане приміщення не відповідає встановленим санітарним та технічним вимогам для проживання. З вересня 2016 року у даному приміщенні відсутні електро та газопостачання; місце для приготування їжі, для навчання та відпочинку дітей; ванна кімната. З приводу таких умов життя цієї сім'ї райдержадміністрація та міська рада неодноразово звертались з пропозиціями щодо покращення їх житлових умов та пропонували інші варіанти житла, однак відповідачі всі ці пропозиції відхиляли. Крім того, зазначає, що на даний час в провадженні Золочівського районного суду Львівської області перебуває справа за позовом Золочівської міської ради Львівської області про примусове звільнення нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, зайнятого сім'єю ОСОБА_6. Крім того, в обгрунтування позову зазначає, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачами своїх батьківських обов'язків, їх діти ОСОБА_10, ОСОБА_1 фігурують у великій кількості кримінальних проваджень. 23.11.2017 року комісія РДА з питань захисту прав дитини вирішила за доцільне позбавити батьківських прав відповідачів відносно вищезазначених неповнолітніх дітей. Також, в обгрунтування позову, вказують, що позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх неповнолітніх дітей не звільняє їх від обов'язку утримувати дітей, а тому просять стягувати аліменти з них на утримання дітей в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

У відзиві на позовну заяву відповідачі заперечують проти задоволення позовних вимог, зазначаючи при цьому, що не погоджуються із твердженнями позивача, що їх сім'я проживає у вкрай важких матеріально-побутових умовах, квартира, в якій вони проживають не відповідає санітарним та технічним вимогам, однак при цьому позивачем не зазначено, які саме санітарні норми ними порушуються. Відповідачі зазначають, що їх вселення у приміщення по АДРЕСА_1 відбулося за погодженням із міською радою. На даний час, за зверненням ОСОБА_7, вона перебуває на квартирному обліку при виконкомі міської ради в загальній та в першочерговій черзі, як особа, яка потребує поліпшення житлових умов, з 30.11.2010 року. На рахунок Золочівської міської ради Львівської області для придбання житла сім'ї ОСОБА_6 перераховано кошти в сумі 80000 гривень. Крім того, в заперечення позовних вимог зазначають, що їх діти не обділені батьківським піклуванням, не голодні, охайно одягнуті, відвідують школу, не вживають спиртних напоїв та тютюнових виробів. Троє з неповнолітніх дітей відвідують шаховий гурток. Вони, як батьки, піклуються про фізичний, інтелектуальний та духовний розвиток своїх дітей. Зазначають, що вони не перебувають на обліках в психо та нарко диспансерах, офіційно працевлаштовані. Факту того, що їх неповнолітній син ОСОБА_1 знаходиться під кримінальним переслідуванням, вони не заперечують, однак вказують, що вироки, якими б його було визнано винним, на даний час відсутні. Він навчається, в 2018 році успішно пройшов виробничу практику. Вказують, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що вони умисно ухиляються від покладених на них батьківських обов'язків по вихованню дітей, підстави для задоволення позову відсутні, а тому просять відмовити в задоволенні позову.

У відповіді на відзив, позивач зазначає, що відповідачі не створюють належних та сприятливих умов для проживання дітей, не виконують обов'язок піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, оскільки проживають у нежитловому приміщенні, де відсутнє газо та електропостачання, що унеможливлює нормальне проживання та навчання дітей, і відповідачі при цьому не здійснюють спроб для покращення житлових умов для своїх дітей.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, що відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідачі та їх представник в судове засідання не з'явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову заперечують з підстав наведених у відзиві на позовну заяву та підтримують свою позицію, що викладена у відзиві на позовну заяву.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із свідоцтв про народження серії НОМЕР_1, серії НОМЕР_2, серії НОМЕР_3, серії НОМЕР_4, серії НОМЕР_5 вбачається, що відповідачі є батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5

Із висновку комісії районної державної адміністрації з питань захисту прав дитини від 23.11.2017 року №7, вбачається, що комісія вирішила за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відносно ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. Даний висновок затверджений розпорядженням голови РДА від 07.12.2017 року № 625.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 133783298, нежитлове приміщення загальною площею 49,4 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, знаходиться у комунальній власності Золочівської міської ради Львівської області.

Згідно акту від 16.04.2011 року, складеного комісією Золочівської міської ради Львівської області, комісія рекомендує міськвиконкому дозволити гр. ОСОБА_7 та її сім'ї тимчасове проживання в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 до часу отримання постійного житла.

Актом обстеження житлово-побутових умов від 02.09.2016 року, складеного комісією служби у справах дітей, зафіксовано, що в приміщенні по АДРЕСА_1 загальною площею 40 кв. м, проживає сім'я ОСОБА_6 в складі дев'яти осіб. У приміщенні відсутні газ, світло, наявні канцелярські товари для дітей, одяг, деякі меблі. До початку навчального року діти підготовлені, проте санітарно-побутові умови проживання потребують суттєвого покращення.

Як вбачається з рішення виконавчого комітету Золочівської міської ради Львівської області від 30.11.2010 року № 457, за заявою ОСОБА_7 вирішено зарахувати її на квартирний облік при виконкомі міської ради в загальну та в першочергову чергу, як особу, яка потребує поліпшення житлових умов, з 30.11.2010 року.

Довідкою Золочівської міської ради Львівської області від 13.12.2016 року № 212 підтверджено, що на рахунок Золочівської міської ради Львівської області поступили за цільовим призначенням кошти в сумі 81000,00 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

За приписами п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В п.16 вказаної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує.

Комісія районної державної адміністрації з питань захисту прав дитини, акцентуючи у висновку від 23.11.2017 року увагу на відсутність матеріально-побутових умов у сім'ї відповідачів, пасивність у діях батьків щодо покращення житлово-побутових умов дітей, з метою уникнення загрози життю та здоров'ю дітей, рекомендувала позбавити батьківських прав ОСОБА_6 та ОСОБА_7, при цьому не аргументуючи, що загроза життю та здоров'ю дітей дійсно існує, а до відповідачів застосовувалися будь-які інші альтернативні заходи впливу за невиконання ними батьківських обов'язків.

Згідно з правилами, викладеними у ч. 6 ст. 19 Сімейного кодексу України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відсутність газо та електро постачання у приміщенні, де проживає сім'я відповідачів, не може свідчити про їх ухилення від виконання батьківських обов'язків. Позивачем не доведено, що внаслідок неналежних умов проживання, стан здоров'я дітей погіршився або є незадовільним, чи це вплинуло на їх успішність у навчанні, а також не подано доказів, що існує реальна загроза для життя та здоров'я дітей. Натомість відповідачами доведено, що вони офіційно працевлаштовані, на обліку в психо та наркодиспансерах не перебувають, що підтверджується відповідними доказами, їх діти систематично відвідують школу, а неповнолітні ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відвідують гурток з шахів та неодноразово займали призові місця, а також те, що відповідач ОСОБА_7, за її ж заявою, перебуває на квартирному обліку в загальній та в першочерговій черзі, як особа, яка потребує поліпшення житлових умов, а це не може свідчити про байдужість відповідачів до умов, в яких проживають їх діти.

Доводи позивача щодо великої кількості кримінальних проваджень відносно неповнолітнього сина відповідачів ОСОБА_1, не можуть бути розцінені судом, як результат ухилення батьками від виконання батьківських обов'язків, і розглядатися судом, як підстава для позбавлення їх батьківських прав.

Суд зазначає, що ухилення від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що поведінку відповідачів відносно своїх неповнолітніх дітей не можливо розцінити, як ухилення від виконання батьківських обов'язків, оскільки їх дії спрямовані на матеріальне забезпечення їх дітей, покращення житлово-побутових умов, створення належних умов для їх фізичного та духовного розвитку, отримання ними освіти, діти перебувають на їх утриманні, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували протилежне, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. 19, 164, СК України, ст. 4, 5, 12, 81, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України,

у х в а л и в :

в задоволенні позову Золочівської районної державної адміністрації - органу опіки і піклування в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа служба у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 03 грудня 2018 року

Суддя П. В. Пилип'як