АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2018 року м. Київ

Справа №759/14223/16-ц

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Павлишина П.О.

сторони: позивач ОСОБА_2

відповідача Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «ПриватБанк» треті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Святошинський районний відділ Головного територіального управління юстиції у м. Києві

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва, ухваленого 17 жовтня 2017 року суддею Миколаєць І.Ю., в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва, час і дата складання повного тексту рішення невідомі, у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приват Банк», треті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Святошинський районний відділ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

Справа №759/14223/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/1999/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Миколаєць І.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8, яка здійснює представництво інтересів ОСОБА_2 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приват Банк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Святошинський районний відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису недійсним та таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, у серпні 2016 року позивач отримала від Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва ГТ УЮ у м.Києві лист разом із постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07 липня 2016 року. Виконавче провадження № 51574628 відкрито на підставі виконавчого напису, який зареєстровано в реєстрі за № 3544, виданого 04 травня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з позивачки на користь ПАТ «Комерційний Банк «Приват Банк» грошових коштів в розмірі 84 078 гривень 76 копійок в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 16 липня 2010 року. Вважає, що зазначений виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», за причини відсутності безспірності суми заборгованості за кредитним договором, за обставини різниці сум, зазначених у виконавчому написі і виписці по рахунку, а також за обставини відсутності вимоги банку до боржника перед вчиненням виконавчого напису. Просить суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 04 травня 2016 року таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року узадоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар ІринаМихайлівна, Святошинський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що рішення суду прийнято за неповного з'ясування та не доведеністю обставин, що мають значення для справи, висновки суду, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи, рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.8 ч.І Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_2, представник ПАТ «КБ «ПриватБанк», треті особи ПН Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., Святошинський районний відділ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилися,про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.223-225), від ПН Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Апеляційний суд в складі колегії суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов'язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін у відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 12 серпня 2008 року між сторонами було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку КРЕДИТКА «Універсальна». Вказаний договір складається із анкети - заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку( а.с.75-125).

04 травня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис №3544 про стягнення з позивачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів в розмірі 82 378 гривень 76 копійок, що складається із:

- залишку заборгованості за кредитом в розмірі 25 160 гривень;

- залишку заборгованості за відсотками в розмірі 52 395 гривень 96 копійок;

- пені та комісії в розмірі 900 гривень;

- штраф в розмірі 3 922 гривні; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 16 липня 2010 року та витрат, пов'язаних із вчиненням виконавчого напису у сумі 1700 гривень.

У серпні 2016 року позивач отримала від Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТ УЮ у м.Києві лист разом із постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07 липня 2016 року, виконавче провадження № 51574628 відкрито на підставі виконавчого напису (а.с.4-5).

Для вчинення виконавчого напису ПАТ КБ «ПриватБанк» подавалися нотаріусу такі документи: оригінал кредитного договору і засвідчена стягувачем виписка з особового рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; письмова вимога про усунення порушень за Кредитним договором; розрахунковий документ про оплату послуг поштового зв'язку; опис вкладений в цінний лист; установчі документи ПАТ КБ «ПриватБанк»; довіреність та паспорт представника ПАТ КБ «ПриватБанк».

Згідно з ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктами 1.1., 3.2, 3.5 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вищевказаному Переліку.

Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172 до таких документів належать кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою ним у постанові від 20 травня 2015 року у справі №6-158цс15, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що дії приватного нотаріуса Бондар І.М. щодо вчинення виконавчого напису є законними, оскільки вона діяла у повній відповідності до Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги, оскільки приватний нотаріус для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором, отримав від Банку всі необхідні документи, передбачені Переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою ним у постанові від 20 травня 2015 року у справі №6-158цс15.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І.Шкоріна