ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9062/18
провадження № 2/753/5422/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали справи за позовом, поданим ОСОБА_2, в якому позивачем вказано ОСОБА_3 до Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківське шосе 182» про зобов»язання усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням АДРЕСА_1, третя особа - ОСОБА_4,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов вказаний позов.

Вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.175 ЦПК України, а саме: не надано документу на підтвердження повноважень ОСОБА_2, який передбачений ст.62 ЦПК України; не вказано обґрунтування щодо прав або обов»язків ОСОБА_4, на які може вплинути рішення по справі; в позові не конкретизовано співробітника відповідача, який відмовив позивачу у наданні ключів від спірного приміщення, та не зазначено доказів щодо таких обставин (в тому числі, щодо відповідного часу та місця), проте, на цю обставину міститься лише загальне посилання в обгрунтуванні позовних вимог.

Крім того, до Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову, в якій міститься клопотання про заборону відповідачу та будь-яким іншим фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які дії спрямовані по облаштуванню та проведенню ремонтних та будь-яких інших робіт у місцях спільного користування, а саме: приміщення АДРЕСА_2 при цьому, відсутнє обгрунтування щодо необхідності заборони будь-яким іншим фізичним та юридичним особам вчиняти будь-які дії спрямовані по облаштуванню та проведенню ремонтних та будь-яких інших робіт у місцях спільного користування, а саме: приміщення АДРЕСА_2 в тому числі, щодо відповідача, на дії якого містяться лише огульні посилання - як на «сплановані та послідовні», в тому числі, без посилання на співвідношення цих визначень до вказаного забезпечення. При цьому, судом враховано, що до суду не надано документу на підтвердження повноважень ОСОБА_2, який передбачений ст.62 ЦПК України.

При цьому, згідно з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено залишити без руху звернення з наданням заявнику строку для виправлення недоліків - 10 днів з наступного дня після отримання копії цієї ухвали.

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України: якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Копія вказаної ухвали була отримана не пізніше 12.11.2018 року, проте у повному обсязі не були усунуті вказані недоліки.

Так, до Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_2 «Про виправлення недоліків» від 12 листопада 2018 року, з додатковим обґрунтуванням, викладеним на двох аркушах, проте ця заява була подана лише в одному примірнику - всупереч вимогам ч.1 ст.177 ЦПК України - без надання її копії для відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Відповідно до положень ч.1 ст.177 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Крім того, ОСОБА_2 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з вказаними заявами, які підписані ним з недотриманням вимог ст.62 ЦПК України, оскільки до суду надано лише фотокопію договору «Про надання правової допомоги адвокатом» між останнім та ОСОБА_3, а отже не підтверджені повноваження ОСОБА_2 на підписання вказаних заяв, при цьому, такий договір конкретизує права представника.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані висновки суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому з положень ч.3 ст.185 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.7 ст.185 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.185 ЦПК України звернення належить повернути.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути заяву про забезпечення позову та позов, подані ОСОБА_2, в якому позивачем вказано ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 днів з дня отримання її копії.

Суддя: