Справа № 303/2294/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 листопада 2018 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Кожух О.А. та Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря Микуляк Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 21 червня 2018 року (у складі судді Довжанина М.М.) за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» (надалі - Банк) звернувся до суду з позовом у квітні 2018 р.

Просив стягнути з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.01.2011 р. у розмірі 8 527,53 грн.

На обґрунтування позовних вимог указав, що між Банком і ОСОБА_4 було підписано заяву № б/н від 05.01.2011 р., згідно з якою останній отримав кредит у розмірі 8 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_4 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку» складає між ним і Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Банк виконав узяті на себе зобов'язання і надав позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором і в межах установленого кредитного ліміту.

Однак позичальник належним чином не виконував узятих на себе зобов'язань, унаслідок чого станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість ОСОБА_4 перед Банком загалом склала 8 527,53 грн., із яких: 5 871,20 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 2 606,33 грн. - нараховані відсотки за користування кредитом; 50 грн. - пеня.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.06.2016 р.

На виконання вимог закону Банком 07.12.2016 р. була направлена вимога кредитора до Мукачівської державної нотаріальної контори. 25.10.2017 р. позивачем була отримана відповідь від Мукачівської державної нотаріальної контори, в якій було зазначено, що спадкоємцями померлого ОСОБА_4, які звернулися із заявами про прийняття спадщини, є ОСОБА_2 і ОСОБА_3

29.11.2017 р. до спадкоємців було направлено лист-претензію, згідно з якою позивач пред'явив свої вимоги, однак жодних дій щодо погашення заборгованості вчинено не було.

За таких обставин Банк вважає можливим захистити своє порушене право шляхом пред'явлення позову до спадкоємців померлого про стягнення кредитної заборгованості.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 21 червня 2018 р. у задоволенні позову відмовлено.

Банк просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та вирішити питання розподілу судових витрат. Доводить про неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального та матеріального права. Указує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про пропущення Банком строків пред'явлення кредиторських вимог до спадкоємців. Указує, що 07.12.2016 р. Банк у встановлений ст.1281 ЦК України строк пред'явив претензійну вимогу до спадкоємців боржника шляхом направлення претензії кредитора на адресу Мукачівської державної нотаріальної контори. 25.10.2017 р. Банк отримав із нотаріальної контори відомості про спадкоємців боржника та 29.11.2017 р. направив їм лист-претензію. За таких умов не може йти мови про пропуск Банком строків пред'явлення кредиторських вимог.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення - скасуванню із ухваленням нового судового рішення по суті позовних вимог, із таких мотивів.

Суд виходив із того, що Банком пропущено річний строк пред'явлення своїх вимог до спадкоємців, оскільки позичальник помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а Банк звернувся до суду з позовом лише 23.04.2018 р.

Апеляційний суд не погоджується із таким висновком суду першої інстанції у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Як видно з матеріалів справи, між Банком і ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №б/н від 05.01.2011 р., згідно з яким позичальник отримав кредит у розмірі 8 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Указане підтверджується анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.8), а такожнаданою Банком у судовому засіданні апеляційної інстанції довідкою про те, що для обслуговування указаного кредитного договору позичальнику було видано дві кредитні картки, а саме: №688639 із датою відкриття 07.10.2014 р. і терміном дії до 04/18; №324135 із датою відкриття 25.05.2016 р. і терміном дії до 03/18.

Унаслідок невиконання узятих на себе зобов'язань у ОСОБА_4 перед Банком станом на червень 2016 р. утворилася заборгованість на загальну суму 8 527, 53 грн. Указане підтверджується розрахунком заборгованості станом на 03.01.2016 р. (а.с.6-7) і детальною випискою по кредитних картах, виданих на обслуговування кредитного договору №б/н від 05.01.2011 р., наданої Банком у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 (а.с.44).

Із метою встановлення спадкоємців померлого боржника, Банком 29.11.2016 р. на адресу Мукачівської державної нотаріальної контори було надіслано претензію кредитора в порядку ст.1281 ЦК України (а.с.47).

23 жовтня 2017 р. Банк отримав відповідь від Мукачівської державної нотаріальної контори про те, що 01 жовтня 2017 р. Мукачівської державною нотаріальною конторою були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно з якими спадщину за померлим ОСОБА_4 отримала дружина померлого ОСОБА_2 і донька померлого ОСОБА_3 (а.с.48).

21.11.2017 р. Банком, рекомендованим повідомленням із врученням, було направлено лист-претензію до спадкоємців померлого - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с.49-52).

Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання із повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Відповідач як спадкоємець померлого позичальника, котрий за життя не виконав умови кредитного договору, прийнявши спадщину, зобов'язаний в силу вимог ст.ст. 1281, 1282 ЦК України у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позичальник (а.с.44), а в листопаді 2016 р. Банк звернувся до нотаріуса із претензією кредитора задля встановлення спадкоємців боржника (а.с.47), тобто в межах шестимісячного строку, що є визначальним моментом, а вже після одержання відповіді з нотаріальної контори про спадкоємців ОСОБА_4 направив лист-претензію про сплату кредитної заборгованості спадкоємцям боржника - ОСОБА_3 і ОСОБА_2, що не має правового значення для питання дотримання кредитором передбаченого законом шестимісячного строку.

Суд констатував, що позичальник помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (що не відповідає матеріалам наявним у справі), а Банк звернувся до суду з позовом у квітні 2018 р., тобто з пропуском строку передбаченого ч.3 ст.1281 ЦК України.

Однак, такий висновок не відповідає фактичним обставинам справи, письмовим доказам і указаним нормам матеріального права.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 був позичальником у відносинах із Банком і внаслідок невиконання узятих на себе зобов'язань згідно з умовами кредитного договору, в останнього виникла заборгованість станом на день смерті у розмірі 8 527,53 грн., що не оспорюється.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання із повернення кредиту включаються до складу спадщини, то ОСОБА_3 і ОСОБА_2 як спадкоємці за померлим боржником, зобов'язанні сплатити Банку ту заборгованість, яка утворилася у боржника.

Згідно з положеннями ст.ст. 526 ч.1, 530 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За правилами ч.1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредиторазбитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо позики, якщо інше не встановлено параграфом про кредит і не випливає із суті кредитного договору.

За правилами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором.

Вимоги Банку підтверджені належними та допустимими доказами, а саме: анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, детальною випискою по карткових рахунках, відкритих для обслуговування кредитного договору та розрахунком заборгованості.

Згідно з положеннями ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належнимчином.

Не виконуючи належним чином зобов'язання за кредитним договором, ОСОБА_4 порушив норми цивільного законодавства та умови кредитного договору, однак у зв'язку зі смертю, зобов'язання по поверненню кредитних коштів законом покладаються на спадкоємців померлого боржника.

Належить відмити, що відповідачі були належним чином повідомленні про час та місце судового засідання (а.с.117-118), однак у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на апеляційну скаргу не подавали, тому з'ясувати правову позицію відповідачів щодо спірних правовідносин не виявилося можливим.

Апеляційний суд констатує, що порушене право та інтерес Банку підлягає захисту саме шляхом стягнення кредитної заборгованості із спадкоємців померлого боржника.

Згідно з вимогами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції належить скасувати як суперечне положенням ст. 263 ЦПК України та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297, ст.ст.526 ч.1, 530 ч.1, 549, ч.1 ст.550, ст.ст. 1054,610, ч.1 ст.611, ст.599 ЦК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

2.Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 21 червня 2018 року скасувати.

3.Позов публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити.

4.Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.01.2011 р. на загальну суму 8 527 (вісім тисяч п'ятсот двадцять сім) 53 гривень - по 4 263 (чотири тисячі двісті шістдесят три) 77 грн.,а також 4 405 (чотири тисячі чотириста п'ять) гривеньу відшкодування судового збору - по 2 205 (дві тисячі двісті п'ять) 50 грн.

5.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

6.Повне судове рішення складено 30 листопада 2018 р.

Судді: