Справа № 219/320/18
Провадження № 2/219/848/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2 квітня 2018 року Артемівський міськрайонний районний суд Донецької області в складі:
судді Павленко О.М.,
за участі секретаря Брагіної М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вуглегірської міської ради Донецької області, Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -
11.01.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою до Вуглегірської міської ради Донецької області, в якому просила встановити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої 28 лютого 2017 року, на 3 місяці після набрання рішенням законної сили.
25.01.2018 року позивач надала уточнену позовну заяву та ухвалою суду від 29.01.2018 року до участі у справі в якості співвідповідача було залучене Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області
В обґрунтування позову вказує, що 28.02.2017 року померла мати позивача ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, у тому числі на недоотриману пенсію. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є позивач, інші спадкоємці відсутні. На даний час у звязку із пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини позивач не має можливості оформити спадщину. Постановою приватного нотаріуса ОСОБА_3 у звязку із пропуском строку їй відмовлено у вчинені нотаріальної дії. Вказаний строк для прийняття спадщини був нею пропущений з поважних причин. Так, після смерті спадкодавця на території Вуглегірської міської ради Донецької області почалася антитерористична операція, проходили бойові дії, в результаті чого вона не мала можливості своєчасно звернутися із відповідною заявою до нотаріуса. Крім того, факт смерті матері було встановлено у судовому порядку та свідоцтво про смерть було видане лише 1.11.2017 року, тобто після спливу строку. Вказані обставини свідчать про об'єктивні, непереборні, істотні труднощі для мене на вчинення дій по прийнятті спадщини.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 15.03.2018 року від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення по справі заочного рішення(а.с.48).
Представник відповідача, Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в судове засідання не зявився. Разом з тим на адресу суду 5.03.2018 року надійшла заява про проведення судового розгляду справи без участі представника управління, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с.47).
Представник відповідача, Вуглегірської міської ради Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явися, про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_4 народилася 20 березня 1983 року у м. Вуглегірськ Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про народження 1983 року квітня місяця 2 числа зроблено запис за № 70, батьками дитина записані ОСОБА_5 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-НО № 414605 від 12.04.1983 року (а.с.7).
28 лютого 2017 року у віці 56 років у м. Вуглегірськ Донецької області померла мати позивача ОСОБА_2, про що 1 числа листопада місяця 2017 року складено відповідний актовий запис № 1563 та видано Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області свідоцтво про смерть серії ІІ-НО № 010175 на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 1.11.2017 року (а.с.8-12).
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі на недоотриману пенсію.
Однак, у встановлений законодавством шестимісячний строк позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у звязку із чим 20.12.2017 року приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_8 винесено постанову про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно (нараховану та неодержану за життя спадкодавця пенсію) після смерті ОСОБА_2, яка померла 28.02.2017 року (а.с.15).
27.02.2018 року на запит суду надійшов лист від завідувача Першої Бахмутської державної нотаріальної контори від 24.02.2018 року № 386/01-16, згідно якого за даними Реєстру спадкових справ спадкова справа на майно ОСОБА_2, яка померла 28.02.2017 року, не відкривалася, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Також зазначено, що заповіт від імені ОСОБА_2 не складався (а.с.42-44).
Як вбачається з відповіді завідувача Другої Бахмутської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 від 27.02.2018 року № 297/01-16, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 51067222 (а.с.45-46).
Відповідно до наданої інформації приватним нотаріусом ОСОБА_8 (від 9.03.2018 року № 44/01-16) нею не заводилася спадкова справа після смерті ОСОБА_2, померлої 28.02.2017 року та надано відповідну інформаційну довідку зі Спадкового реєстру № 51190012 від 12.03.2018 року (а.с.50-51).
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.
Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України).
Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.
Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Судом достовірно встановлено, що позивач не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк у звязку із тим, що після смерті матері на території Вуглегірської міської ради Донецької області (де вона проживала та померла) почалася антитерористична операція, проходили бойові дії, в результаті чого позивач не мала можливості своєчасно звернутися із відповідною заявою до нотаріуса. Крім того, факт смерті матері було встановлено у судовому порядку та свідоцтво про смерть було видане лише 1.11.2017 року, тобто після спливу строку.
Згідно ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України, спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ними заяви про прийняття спадщини за законом.
Суд вважає, що обставини, з яких позивач не реалізувала своє право на спадок є поважними причинами, які пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій по прийняттю спадщини.
Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог.
З огляду на вищевикладене, оскільки позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а тому суд визначає позивачу спадкоємцю за законом додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 6, 12, 77-81, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1223, 1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд -
позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.
Встановити ОСОБА_1 додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла 28.02.2017 року, терміном три місяці з моменту набрання чинності рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Також позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Зачне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя