ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/4817/59/18 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Дикун С.І.

Суддів - Парандюк Т. С., Сташків Б. І.,

за участю секретаря - Кантицька О.І.

та учасників судового процесу: представника відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4; представника позивача КС «Терна» Бойчука В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/12267/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 26 липня 2017 року, ухвалене суддею Олещуком Б.Т.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року Кредитна спілка «Терна» (далі - КС «Терна») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами №2012-63 від 03.05.2012 року та №2012-73 від 29.05.2012 року.

Позивач зазначив, що ОСОБА_1 порушив зобов'язання за кредитними договорами і не повернув позичених коштів. Поручителі ОСОБА_2, ОСОБА_3, з якими були укладені окремі договори поруки №2012-63-1 та №2012-63-2 03.05.2012р., №2012-73-1 та №2012-73-2 від 29.05.2012р., також зобов'язань не виконали. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 10.10.2013р. солідарно стягнуто на користь позивача з відповідачів заборгованість за даними кредитними договорами в розмірі 173623,10 грн.. Після ухвалення судового рішення, заборгованість за кредитними договорами не погашалася, примусового стягнення не здійснено, ОСОБА_1 продовжував користуватися кредитними коштами, у зв'язку з чим виникла заборгованість по процентах за користування кредитними коштами, інфляційних нарахувань та 3% річних у загальному розмірі 251664,15 грн., які позивач просив стягнути солідарно з відповідачів.

Під час розгляду справи в суді позивач збільшив позовні вимоги та остаточно просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №2012-63 від 03.05.2012р., кредитним договором №2012-73 від 29.05.2012р. в сумі 319524,85 грн., з яких: 130718,08 грн. - нараховані проценти за кредитним договором №2012-63 від 03.05.2012р., 38269,74 грн. - нараховані проценти за кредитними договором №2012-73 від 29.05.2012р., 137683, 11 грн. - інфляційні нарахування, 12853,92 грн. 3% річних; з ОСОБА_2 солідарно заборгованість за кредитним договором №2012-63 від 03.05.2012р., кредитним договором №2012-73 від 29.05.2012р. в сумі 319524,85 грн., з яких: 130718,08 грн. - нараховані проценти за кредитним договором №2012-63 від 03.05.2012р., 38269,74 грн. - нараховані проценти за кредитними договором №2012-73 від 29.05.2012р., 137683,11 грн. - інфляційні нарахування, 12853,92 грн. 3% річних; з ОСОБА_3 солідарно заборгованість за кредитним договором №2012-63 від 03.05.2012р., кредитним договором №2012-73 від 29.05.2012р. в сумі 319524,85 грн., з яких: 130718,08 грн. - нараховані проценти за кредитним договором №2012-63 від 03.05.2012р., 38269,74 грн. - нараховані проценти за кредитними договором №2012-73 від 29.05.2012р., 137683,11 грн. - інфляційні нарахування, 12853,92 грн. 3% річних (а.с.227-228 т.1).

Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 26 липня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь кредитної спілки «Терна» м.Тернопіль заборгованість за кредитним договором №2012-63 від 03.05.2012р., кредитним договором №2012-73 від 29.05.2012р. в сумі 319524,85 грн. (триста дев'ятнадцять тисяч п'ятсот двадцять чотири гривні вісімдесят п'ять копійок).

Стягнуто з ОСОБА_2, як із солідарного боржника, в користь кредитної спілки «Терна» м.Тернопіль заборгованість за кредитним договором №2012-63 від 03.05.2012р., кредитним договором №2012-73 від 29.05.2012р. в сумі 319524,85 грн. (триста дев'ятнадцять тисяч п'ятсот двадцять чотири гривні вісімдесят п'ять копійок).

Стягнуто з ОСОБА_3, як із солідарного боржника, в користь кредитної спілки «Терна» м.Тернопіль заборгованість за кредитним договором №2012-63 від 03.05.2012р., кредитним договором №2012-73 від 29.05.2012р. в сумі 319524,85 грн. (триста дев'ятнадцять тисяч п'ятсот двадцять чотири гривні вісімдесят п'ять копійок).

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в користь кредитної спілки «Терна» м.Тернопіль сплачений судовий збір у розмірі 3195,25 грн. (три тисячі сто дев'яносто п'ять гривень двадцять п'ять копійок).

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його незаконність та порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким в позові КС "Терна" відмовити. Зокрема, посилається, що відповідач ОСОБА_1 приступив до виконання своїх зобов'язань за кредитними договорами та запропонував позивачу для погашення заборгованості майно, від якого останній відмовився. А тому відсутні підстави визнавати відповідачів такими, що прострочили виконання грошового зобов'язання та застосовувати санкції ч.2 ст.625 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу представник КС "Терна" Бойчук В.І. проти апеляційної скарги ОСОБА_2 заперечує, рішення суду вважає законним і обгрунтованим. Посилається на ті обставини, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Під час розгляду справи в апеляційному суді представник відповідачів підтримав вимоги апеляційної скарги із мотивів, наведених у скарзі.

Представник позивача апеляційної скарги не визнав, посилаючись на доводи, наведені ним у відзиві на апеляційну скаргу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, представників учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.1,4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з тих обставин, що відповідачі після набрання законної сили рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2013 року продовжують невиконання своїх зобов'язань перед КС «Терна» по кредитних договорах №2012-63 від 03.05.2012р. та №2012-73 від 29.05.2012р. у зв'язку з чим, станом на 31.03.2016р. заборгованість складає 319524,85 грн. При цьому суд керувався тим, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048ЦК України.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком.

З матеріалів справи вбачається, що 03 травня 2012 року між КС «Терна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2012-63, відповідно до якого позивач надав останньому кредит в розмірі 100000 грн. терміном з 03 травня 2012 року до 03 травня 2013 року із сплатою 42% річних (а.с.8, 9, 12 т.1).

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 перед позивачем по вказаному кредитному договору між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №2012-63-1 від 03 травня 2012 року. Відповідно до п.п.1.2., 2.1. даного договору поруки предметом договору поруки є обов'язок поручителя виконати за боржника у повному обсязі грошові зобов'язання по Кредитному договору, за умови невиконання або неналежного виконання боржником самостійно своїх зобов'язань за кредитним договором, а саме: поручитель відповідає перед кредитором за сплату боржником кредиту в сумі 100000 грн. та процентів, нарахованих на суму кредиту, згідно з умовами кредитного договору (а.с.14 т.1).

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 перед КС "Терна" по вказаному кредитному договору між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №2012-63-2 від 03 травня 2012 року. Відповідно до п.п.1.2., 2.1. даного договору поруки предметом договору поруки є обов'язок поручителя виконати за боржника у повному обсязі грошові зобов'язання по Кредитному договору, за умови невиконання або неналежного виконання боржником самостійно своїх зобов'язань за кредитним договором, а саме: поручитель відповідає перед кредитором за сплату боржником кредиту в сумі 100000 грн. та процентів, нарахованих на суму кредиту, згідно з умовами кредитного договору (а.с.15 т.1).

29 травня 2012 року між КС «Терна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2012-73, відповідно до якого позивач надав останньому кредит в розмірі 30000 грн. терміном з 29 травня 2012 року до 29 травня 2013 року із сплатою 42% річних (а.с.10, 11, 13 т.1).

Із метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 перед КС "Терна" по зазначеному кредитному договору між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір поруки №2012-73-2 від 29 травня 2012 року. Відповідно до п.п.1.2., 2.1. даного договору поруки предметом договору поруки є обов'язок поручителя виконати за боржника у повному обсязі грошові зобов'язання по Кредитному договору, за умови невиконання або неналежного виконання боржником самостійно своїх зобов'язань за кредитним договором, а саме: поручитель відповідає перед кредитором за сплату боржником кредиту в сумі 30000 грн. та процентів, нарахованих на суму кредиту, згідно з умовами кредитного договору (а.с.17 т.1).

Також з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 перед банком по зазначеному кредитному договору між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір поруки №2012-73-1 від 29 травня 2012 року. Відповідно до п.п.1.2., 2.1. даного договору поруки предметом договору поруки є обов'язок поручителя виконати за боржника у повному обсязі грошові зобов'язання по Кредитному договору, за умови невиконання або неналежного виконання боржником самостійно своїх зобов'язань за кредитним договором, а саме: поручитель відповідає перед кредитором за сплату боржником кредиту в сумі 100000 грн. та процентів, нарахованих на суму кредиту, згідно з умовами кредитного договору (а.с.15 т.1).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2013 року позов кредитної спілки «Терна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №2012-63 від 03.05.2012 року, кредитним договором №2012-73 від 29.05.2012 року в сумі 173623,10 грн. (а.с.6-7 т.1).

Звернувшись до суду з позовом до відповідачів про дострокове стягнення заборгованості за укладеними договорами, банк використав своє право дострокової вимоги повернення суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку та змінив строк дії договорів.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У спірних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 14-318цс18, враховуючи встановлену законодавцем правову природу поручительства як додаткового (акцесорного) зобов'язання до основного договору та пряму залежність від його умов, відступила від правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 26 листопада 2014 року (справа № 6-75цс14), від 03 лютого 2016 року (справа № 6-2017цс15) та від 06 липня 2016 року (справа № 6-1199цс16) про презумпцію чинності поруки та неможливість її припинення на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України з огляду на наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості, оскільки таке рішення саме по собі свідчить про закінчення строку дії договору.

За таких обставин, висновки суду про солідарне стягнення зазначених у позові сум, саме як заборгованості за кредитними договорами, з боржника та поручителів поза межами строку дії договору не відповідають вимогам закону.

Відповідно до п.4 ч.1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Ураховуючи наведене, рішення суду першої інстанції про стягнення з відповідачів на користь КС "Терна" заборгованості за кредитними договорами після ухвалення 10 жовтня 2013 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області рішення, підлягає скасуванню, з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позову про солідарне стягнення з відповідачів інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Права та інтереси кредитодавця у цих правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18.

Звернувшись з цим позовом у липні 2015 року КС "Терна" просила стягнути солідарно з відповідачів на свою користь інфляційні втрати у розмірі 137683,11 грн та 3 % річних у розмірі 12853,92 грн за період з жовтня 2013 року по березень 2016 року (з урахуванням уточнених позовних вимог 06.04.2016 року (а.с.132 т.1), а на загальну суму - 150537,03 грн.

Оскільки відповідачі не виконали рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2013 року про стягнення з них заборгованості за кредитними договорами, до них слід застосувати передбачені частиною другою статті 625 ЦК України санкції за неналежне виконання грошового зобов'язання.

Твердження апеляційної скарги, що відповідачі приступили до виконання зобов'язань шляхом передачі майна виконавчій службі для реалізації, колегія суддів не може прийняти до уваги на підставу незастосування санкцій ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, торги не відбулись, реалізація майна не була проведена (а.с.113-116 т.1), а грошове зобов'язання за рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2013 року залишилось невиконаним на час ухвалення оспорюваного рішення суду.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги КС "Терна" в частині солідарного стягнення з відповідачів на свою користь інфляційних втрат у розмірі 137683,11 грн та 3 % річних у розмірі 12853,92 грн, а на загальну суму - 150537,03 грн слід задовольнити.

Питання про судові витрати слід вирішити з урахуванням вимог ч.ч.10,13 ст. 141 ЦПК України та покласти їх на сторони в межах, ними понесених.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний

суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 26 липня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Кредитної спілки «Терна» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Кредитної спілки «Терна» (м.Тернопіль, вул. Коперніка, 3 офіс 23, ідентифікаційний код 37246332) 150537,03 грн (сто п'ятдесят тисяч п'ятсот тридцять сім грн 03 коп) інфляційних втрат та три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_2), як солідарного боржника із ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Терна» (м.Тернопіль, вул. Коперніка, 3 офіс 23, ідентифікаційний код 37246332) 150537,03 грн (сто п'ятдесят тисяч п'ятсот тридцять сім грн 03 коп) інфляційних втрат та три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Стягнути із ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_3), як солідарного боржника із ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Терна» (м.Тернопіль, вул. Коперніка, 3 офіс 23, ідентифікаційний код 37246332) 150537,03 грн (сто п'ятдесят тисяч п'ятсот тридцять сім грн 03 коп) інфляційних втрат та три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Судові витрати покласти на сторони в межах, ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 03 грудня 2018 року.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

Сташків Б.І.