Справа № 445/685/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Притули І.В.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1 996,29 грн., в обґрунтування якого зазначає, що рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 03.05.2017 року ухвалено стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 усіх видів його доходу щомісяця і до досягнення дітьми повноліття. Зазначає, що діти проживають разом з нею, а тому весь тягар утримання покладено на неї. Вказує, що нею понесено додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_4, зокрема оплачено витрати за послуги дитячого садка «Вербиченька» за період з вересня 2017 року - по даний час у розмірі 2 452,45 грн., а також витрати на сина ОСОБА_3, які пов'язані з купівлею ліків та лікуванням зубів, у розмірі 390,12 грн. та 1150,00 грн. Зазначає, що загалом нею було понесено додаткових витрат на загальну суму 3992,57 грн., а тому просить стягнути з відповідача на її користь 50 відсотків від вказаної суми, що становить 1 996,29 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні доводам позову, просить такі задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зокрема не заперечив щодо оплати 50 відсотків витрат на лікування зубів сина ОСОБА_3, щодо решти позовних вимог заперечив. Вказав, що аліменти оплачує у повному розмірі, на даний час він не працює, має кредитну заборгованість, оскільки отримував кредит на оплату витрат по утриманню дітей.

Суд, заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами по справі докази у їх сукупності, ознайомившись із матеріалами справи № 445/1045/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, з огляду на таке.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до рішення Золочівського районного суду Львівської області від 03.05.2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуться аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 02.03.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

У якості доказів понесених додаткових витрат позивачем надано суду оригінали квитанцій про оплату послуг дитячого садка «Вербиченька» за період з вересня 2017 року по квітень 2018 року на загальну суму 2 452,45 грн., оригінали фіскальних чеків про купівлю ліків в період грудня 2017 року - січня 2018 року на загальну суму 390,12 грн., а також карту №5125 про вартість лікування зубів пацієнта ОСОБА_3 на суму 1150,00 грн., які досліджені в судовому засіданні.

Суд звертає увагу, що питання стягнення додаткових витрат з відповідача на користь позивача, зокрема витрат на оплату послуг дитячого садка «Вербиченька», вже було предметом судового розгляду. Так, у 2017 році ОСОБА_1 зверталась із позовом до суду, яким просила стягнути із відповідача на її користь витрати на оплату послуг зазначено садочка за період до серпня 2017 року.

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 13.09.2017 року у справі №445/1045/17, було встановлено, що витрати ОСОБА_1 на оплату дитячого садка «Вербиченька» не є додатковими витратами на дитину, в розумінні ст. 185 СК України, оскільки не є такими, що викликані особливими обставинами.

Вказане рішення оскаржувалось ОСОБА_1 в апеляційному порядку, однак, ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21.11.2017 року залишено без змін. При цьому, судом апеляційної інстанції підтверджено, що витрати на оплату послуг дитячого садка не є додатковими витратами на утримання дитини, оскільки дошкільну підготовку у дитячому садку проходять усі діти.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення . Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Виходячи із змісту ст. 185 СК України, стягнення додаткових витрат на дитину стосується особливих обставин, які зумовлені особливим розвитком певних здібностей дитини та/або стосуються здоров'я дитини. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Щодо витрат позивача на оплату послуг дитячого садка «Вербиченька», то такі не можуть розглядатись як додаткові витрати на дитину, в розумінні ст. 185 СК України, оскільки, як вже неодноразово судами зазначалось, що відповідну підготовку до школи має пройти кожна дитина, а тому ці витрати не є такими, що викликані саме особливими обставинами.

Водночас, витрати понесені позивачем на придбання ліків та лікування зубів дитини, пов'язані із здоров'ям дитини та зумовлені особливими обставинами.

Як вбачається із довідки № 8697 від 11.12.017 року, виданої жіночо-дитячою консультацією Золочівської ЦРЛ, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, хворів бронхітом з 28.11.2017 року по 11.12.2017 року.

Згідно наданих позивачем фіскальних чеків про купівлю ліків, такі придбавались нею як в період хвороби дитини з 28.11.2017 року по 11.12.2017 року, так і в січні 2018 року, тобто в час коли дитина вже не хворіла. Доказів, що діти сторін хворіли чи проходили будь-яке лікування в січні 2018 року, позивачем не надано.

Відтак, оскільки батьки мають рівні права та обов'язки щодо утримання дітей, стягненню з відповідача підлягає половина витрати понесених позивачем на придбання ліків за період листопада-грудня 2017 року у розмірі 133,45 грн. (266,9 грн./2), а також половина витрати понесених позивачем на лікування зубів неповнолітнього ОСОБА_3 у розмірі 575,00 грн. (1150,00 грн./2), тобто в сукупному розмірі 708,45 грн.

Щодо витрат по сплаті судового збору, суд зазначає, що оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, такий повинен бути стягнутим з відповідача на користь держави.

Однак, враховуючи, що відповідач на даний час не працевлаштований, має заборгованість по сплаті кредиту, виплачує аліменти на утримання дітей та дружини, частково визнав позовні вимоги, не вчиняв дій, які були б спрямовані на затягування розгляду справи, розмір задоволених позовних вимог не є значним та не є співмірним із розміром судового збору, суд не вважає за доцільне стягувати судові витати з відповідача, а такі слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 141, 180, 181, 185 СК України, ст. 2, 4, 5, 10, 12, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, додаткові витрати на неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразово, шляхом покриття фактично понесених витрат на лікування дитини, у розмірі 708,45 грн. (сімсот вісім гривень 45 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після проголошення рішення суду видати копії скороченого судового рішення.

Копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання надіслати учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та/або обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18 червня 2018 року.

Суддя О. М. Кіпчарський