АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/3974/2018 Доповідач у суді апеляційної інстанції : Прокопчук Н.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого: судді-доповідача: ПрокопчукН.О.

суддів: Саліхова В.В., Семенюк Т.А.,

при секретарі: Булах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_4

на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 05 лютого 2018 року про забезпечення позову

у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лавриненко Оксани Іванівни, третя особа: ОСОБА_8 про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом'янського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, приватного нотаріуса КМНО Лавриненко О.І., третя особа: ОСОБА_8 про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 05.02.2018 р. заяву представника ОСОБА_6 - ОСОБА_8 про забезпечення позову задоволено.

В якості забезпечення позову накладено арешт на об'єкт нерухомого майна - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

У поданій представником ОСОБА_4 - ОСОБА_3 апеляційній скарзі ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали. Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, за неповного з'ясування обставин, які мають значення для вирішення питання про забезпечення позову. Зазначає, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд не врахував, що позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і строк на її прийняття не поновлював, а тому взагалі не є учасником даних правовідносин і його права оскаржуваним заповітом не порушуються.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України ( у редакції Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із вищевикладеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній.

Третя особа ОСОБА_8 просила апеляційну скаргу відхилити та урахувати те, що відповідач сам зазначив про намір продати квартиру, заповіт на яку оскаржується її братом.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву представника позивача про забезпечення позову суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Колегія суддів з таким висновком суду погоджується.

Так, відповідно до позовної заяви позивач просив визнати недійсним заповіт ОСОБА_9 від 08.07.2008 р., посвідчений приватним нотаріусом КМНО Лавриненко О.І. за яким ОСОБА_4 набув право власності на квартиру квартира АДРЕСА_2.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначав, що на момент звернення до суду із даною заявою квартира його померлого батька зареєстрована на праві власності за відповідачем ОСОБА_4 який не позбавлений можливості у будь-який момент відчужити її. А відтак, у разі продажу спірної квартири виконання ймовірного рішення суду про визнання заповіту недійсним може бути утруднено.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтю 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У заяві представника позивача про забезпечення позову вказано як причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, так і обґрунтовано необхідність їх вжиття, як це передбачено ст. 151 ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Виходячи з характеру заявлених вимог, тієї обставини, що на сьогодні квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_4, який при зверненні до Солом'янського районного суду м. Києва із клопотанням про зустрічне забезпечення зазначав, що має на меті продати дану квартиру, суд надійшов до правильного висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи із співмірності заявлених позовних вимог та виду забезпечення позову, а також тієї обставини, що існує ймовірність утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням вимог процесуального закону і не може бути скасована з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 05 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді:

Повний текст постанови складений: 22 червня 2018 року