Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/600/18
Провадження по справі 2/281/199/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Данчука В. В.,

за участю секретаря Миколайчук Н. М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Лугинське лісове господарство» про відшкодування моральної шкоди внаслідок трудового каліцтва,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з указаним позовом. Зазначивши, що з 2009 року він працював майстром лісу Повчанського лісництва Державного підприємства «Лугинське лісове господарство». 06.10.2012 року в ході виконання трудових обовязків, в робочий час він отримав виробничу травму, що в подальшому призвело до трудового каліцтва. В даний час позивач є пенсіонером та інвалідом ІІ групи і потребує проведення операції. Вважає, що в результаті трудового каліцтва йому була заподіяна моральна шкода, яку оцінює в 150 тис. грн. та просить стягнути з відповідача зазначені кошти.

Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 20 серпня 2018 року відкрито провадження в указаній справі. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання та надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 18 вересня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Від відповідача надійшов відзив на позов, у якому зазначив, що вини підприємства в отримані позивачем трудового каліцтва не має оскільки ОСОБА_1 порушив вимоги інструкції з охорони праці, що було встановлено комсією з розслідування нещасних випадків на виробництві у 2012 році.

Позивач надіслав відповідь на відзив в якому зазначив, що отримав каліцтво під час виконання трудових обовязків, що призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а тому роботодавець зобовязаний відшкодувати йому моральну шкоду.

У судовому засіданні позивач та його представник просили задовольнити позов повністю, представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до змісту ст. 12, 13, 77, 78, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді майстер лісу Повчанського лісництва Державного підприємства «Лугинське лісове господарство». 06.10.2012 року в ході виконання трудових обовязків щодо належного оформлення та відведення суцільної санітарної рубки, в робочий час, знаходився у кв. 48 в. 28 Повчанського лісництва ДП «Лугинське лісове господарство» де отримав трудове каліцтво.

Відповідно до довідок МСЕК та виписки із акта огляду МСЕК (а. с. 15, 16) ОСОБА_1 у звязку з нещасним випадком на роботі отримав другу групу інвалідності з втратою на теперішній час 70 % професійної працездатності.

Згідно з протоколом огляду місця, де стався (сталася) нещасний випадок (аварія) 6 жовтня 2012 року о 12 год. 00 хв. з ОСОБА_1 комісія оглянула місце, де стався нещасний випадок та зясувала, що 6.10.2012 року прибувши в ділянку кв. 48 в. 28 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 почали звалювати дерево діаметром 16 см. Дерево впало на землю, але вершина була вигнута і зацеплена за дерево, яке росло неподалік. Не звільнивши вигнуте та зацеплене дерево ОСОБА_1 почав обрізати гілля поваленого дерева, частина гілля спружинила і вдарила ОСОБА_1 ногу. В результаті чого він отримав травму.

Відповідно до протоколу зустрічі членів комісії із розслідування нещасного випадку з майстром лісу ДП «Лугинське ЛГ» ОСОБА_1 від 05.11.2012 року ОСОБА_1 було розяснено, що він має право приймати участь у засіданнях спеціальної комісії, надавати до матеріалів розслідування документи, що стосуються нещасного випадку, викладати особисту думку щодо обставин і причин нещасного випадку та одержувати від голови комісії інформацію про хід проведення нещасного випадку.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 05.11.2012 року даними голові комісії по розслідуванню нещасного випадку він разом з ОСОБА_4 прибувши в ділянку кв. 48 в. 28 почали звалювати дерево діаметром 16 см. Дерево впало на землю, але вершина була вигнута і зацеплена за дерево, яке росло неподалік. Коли він почав обрізати гілля поваленого дерева частина гілля спружинила і вдарила його в ногу.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 05.11.2012 року даними голові комісії по розслідуванню нещасного випадку він разом з ОСОБА_1 прибувши в ділянку кв. 48 в. 28 почали звалювати дерево сосни. Дерево впало на землю, але вершина була вигнута і зацеплена за дерево, яке росло неподалік. Коли ОСОБА_1 почав обрізати гілля поваленого дерева частина гілля спружинила і вдарила його в ногу.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 дав показання, що він відмовляється від даних ним 05.11.2012 року письмових пояснень і стверджує, що вини ОСОБА_1 в тому, що він травмувався не було. Чому він підписав такі письмові пояснення суду не зміг пояснити.

Суд вважає покази ОСОБА_4 в частині ствердження, що вини ОСОБА_1 в тому що він травмувався не має не допустимим доказом на підставі ч. 2 ст. 78 ЦПК України і до уваги не беруться.

Згідно з ОСОБА_3 № 1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом Форми Н-1 від 07.11.2012 року та ОСОБА_3 (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталася) 6 жовтня 2012 року о 12 год. 00 хв. форми Н-5 від 07.11.2012 року причиною нещасного випадку є невиконання ОСОБА_1 вимог п. 3.31 інструкції з охорони праці № 5 «Для звальщиків лісу і лісорубів, помічників звальщика» (а. с. 12-14).

Зазначені акти позивачем не оспорені і є чинні на день розгляду справи.

Відповідно до ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

У ході судового розгляду позивачем не доведено, що відповідачем (роботодавцем) було порушено його законні права під час виконання трудових обовязків 06.10.2012 року в наслідок яких він отримав травму.

Також, позивачем не доведено, а судом у судовому засіданні не встановлено, що в завданій шкоді ОСОБА_1 є вина Державного підприємства «Лугинське лісове господарство».

За таких обставин справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і у їх задоволенні необхідно відмовити, оскільки в ході судового розгляду не встановлено, що відповідач повинен відповідати без вини.

На підставі ст. 173, 237-1 КЗпП України, ст. 23 ЦК України, керуючись 12, 13, 77, 78, 81, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Лугинське лісове господарство» про відшкодування моральної шкоди внаслідок трудового каліцтва відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання вул. Центральна, буд. 68, с. Повч, Лугинського району, Житомирської області; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Державне підприємство «Лугинське лісове господарство», місцезнаходження вул. Павлова, буд. 18, смт Лугини, Житомирської області, .

Суддя: В. В. Данчук

Повний текст рішення суду виготовлено 30.11.2018 року.