Провадження №2/592/4690/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Катрич О.М.

за участю секретаря судового засідання Хуторянської В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Сумський міський центр зайнятості про розірвання трудового договору та звільнення,

в с т а н о в и в :

Позивач свої вимоги уточнені вимоги мотивує тим, що 10 грудня 2013 року між нею, як працівником-продавцем продовольчих товарів та ОСОБА_2, як роботодавцем - фізичною особою-підприємцем, укладено трудовий договір №3807-13, що зареєстрований в Сумському міському центрі зайнятості.

Відповідно до умов договору він є безстроковим, що укладається на невизначений термін. Працівник зобов'язаний виконувати продаж та зберігання товару в с. Хотінь вул. Леніна, 68 маг. «Липки»». Фізична особа зобов'язується оплачувати працю працівника у розмірі 1250 грн. на місяць. Розмір заробітної плати визначається за згодою сторін, але не нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати. Працівники, які працюють у фізичних осіб за трудовим договором підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Оплата страхових внесків провадиться у розмірах і порядку, визначених законодавством»

З 09.06.2015 по 09.06.2018 року позивачка перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною, а перед закінченням відпустки виявила бажання розірвати трудовий договір за згодою сторін в зв'язку з тим, що вона проживає в іншій місцевості, має дві дитини, не має змоги працювати в іншому населеному пункті.

25 травня 2018 року кореспонденцією відправила відповідачу заяву про звільнення за згодою сторін на підставі п.1 ч.1 ст. 36 Кодексу Законів про працю України, видачу трудової книжки та здійснення передбачених законодавством виплат при звільненні. З цим питанням телефонувала відповідачу, який на телефонні дзвінки не відповідав.

18.01.2017р. ОСОБА_2 припинив свою діяльність, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та провести звільнення відповідно до законодавства він не може.

Після 09.06.2018 відповідач уникав зі мною спілкування з приводу розірвання трудових відносин, а згодом у листі датованому 09.06.2018, який вона отримала 7 липня 2018 року, повідомив про звільнення її на підставі п. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України (за прогул).

06 липня 2017 року за захистом своїх прав щодо незаконного заволодіння її трудовою книжкою відповідачем звернулася до Сумського районного відділку поліції, в зв'язку з чим проводилась перевірка.

У серпні 2018 року отримала відповідь про те, що матеріали перевірки зареєстровані в ЖЄО № 4409 від 07.07.2018 р. списані до справи, оскільки відсутні ознаки злочину.

13 липня 2018 року на домашню адресу отримала лист відповідача, датований 11.07.2018 про те, щоб вона 19 липня з'явилась до Сумського міського центру зайнятості для розірвання трудового договору.

19 липня 2018 року відповідач трудову книжку не передав, питання розірвання договору та зняття його з реєстрації у центрі зайнятості не вирішив.

До цього часу відповідач уникає встановленого порядку розірвання трудового договору. Тому позивачка просить розірвати трудовий договір та звільнити її з 10 червня 2018 року за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України з поважних причин (переїзд на нове місце у проживання, догляд за дітьми до досягнення ними чотирнадцятирічного віку) зі зняттям з реєстрації у Сумському міському центрі зайнятості без присутності роботодавця.

Позивачка у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, надав суду письмові пояснення, а також заяву, у якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. (а.с.45)

Представник третьої особи в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надавши письмові пояснення, звертаючи увагу суду на зміст позовних вимог та норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини. (а.с. 55-57)

Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 грудня 2013 року між позивачкою, як працівником-продавцем продовольчих товарів та ОСОБА_2, як роботодавцем - фізичною особою-підприємцем, укладено трудовий договір №3807-13, що зареєстрований в Сумському міському центрі зайнятості (а.с. 14)

Відповідно до умов договору він є безстроковим, що укладається на невизначений термін. Працівник зобов'язаний виконувати продаж та зберігання товару в с. Хотінь вул. Леніна, 68 маг. «Липки»». Фізична особа зобов'язується оплачувати працю працівника у розмірі 1250 грн. на місяць. Розмір заробітної плати визначається за згодою сторін, але не нижче законодавчо встановленого розміру мінімальної заробітної плати. Працівники, які працюють у фізичних осіб за трудовим договором підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. Оплата страхових внесків провадиться у розмірах і порядку, визначених законодавством»

З 09.06.2015 по 09.06.2018 року позивачка перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною (а.с. 15).

Перед закінченням відпустки виявила бажання розірвати трудовий договір за згодою сторін в зв'язку з тим, що вона проживає в іншій місцевості- смт. Хотінь, має дві дитини, не має змоги працювати в іншому населеному пункті. 25 травня 2018 року кореспонденцією відправила відповідачу заяву про звільнення за згодою сторін на підставі п.1 ч.1 ст. 36 Кодексу Законів про працю України, видачу трудової книжки та здійснення передбачених законодавством виплат при звільненні. (а.с.20) Дані обставини підтверджуються довідкою Краснопільської селищної ради, копією свідоцтва про народження дитини (а.с.23-24)

18.01.2017р. ОСОБА_2 припинив свою діяльність, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та провести звільнення відповідно до законодавства він не може (а.с. 11-13).

До цього часу відповідач уникає встановленого порядку розірванню трудового договору, тобто трудовий договір залишається не розірваним, що порушує трудові права позивача.

Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КЗпП працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Процедура реєстрації трудових договорів між підприємцями та найманими працівниками, так і процедура зняття їх з реєстрації регулюється Порядком реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затв. наказом Міністерства праці та соціальної політики від 08.06.2001 року № 260.

З огляду на викладене, беручи до уваги норми чинного законодавства, порушене право позивача підлягає захисту, тому суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 13, 76, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Трудовий договір за № 3807-13 від 10 грудня 2013 року, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянки України MB №575686 виданий Краснопільським PC УДМС України в Сумській області 30.04.2015, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце реєстрації та фактичного перебування (проживання): село Самотоївка, вулиця Калініна, 31 Краснопільського району Сумської області, та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_2, паспорт громадянина України: МА № 228520, виданий Центральним РВ СМУ УМВС України в Сумській області 09.12.1996, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, адреса місця реєстрації та фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 61 кв. 37, що зареєстрований 10.12.2013 року в Сумському міському центрі зайнятості, ідентифікаційний код юридичної особи : 13996509, поштова адреса юридичної особи:вул. ОСОБА_3, 45, м. Суми, 40009 - розірвати та звільнити ОСОБА_1 з 10 червня 2018 року за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП України з поважних причин (переїзд на нове місце проживання) зі зняттям з реєстрації у Сумському міському центрі зайнятості без присутності роботодавця.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Катрич