Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/550/17 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я.
Категорія 27 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №279/550/17 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»,

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, яке ухвалено 14 грудня 2017 року суддею Волковою Н.Я. у м.Коростені,

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду із позовом у якому, посилаючись на невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору б/н від 09 червня 2011 року, просило стягнути з останньої заборгованість станом на 31 грудня 2016 року в сумі 11940,47 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 3320,59 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 7575,10 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 544,78 грн. та судові витрати.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 грудня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку 3320,59 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник Банку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду в частині відмови у стягненні процентів та штрафів, ухвалити у цій частині нове рішення, задовольнивши позов Банку у повному обсязі, стягнути з ОСОБА_1 судові витрати.

На його думку судом першої інстанції не враховано, що Умови і правила надання банківських послуг (далі Умови), які додані до позовної заяви, є складовою договору, що підтверджується підписом у анкеті-заяві позичальника. Крім того, відповідачем частково виконувалися умови договору по сплаті відсотків за користування кредитними коштами.

У судовому засіданні представник Банку апеляційну скаргу підтримав, з підстав зазначених у ній. Представник відповідача апеляційну скаргу не визнав, послався на її необґрунтованість та недоведеність позивачем обставин укладення договору на умовах, визначених Банком.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту, суд першої інстанції виходив із того, що до позовної заяви надані Умови, які не містять підпису відповідача, а позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що їх мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, брав на себе зобовязання зі сплати відсотків, винагороди та неустойки в разі порушення зобовязання з повернення кредиту.

Суд апеляційної інстанції не може повністю погодитись із таким висновком суду, з огляду на наступне.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що 09.06.2011 між Банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 9000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік (2,5 % на місяць) на залишок заборгованості, а відповідач прийняла на себе зобов'язання щодо порядку повернення грошових коштів Банку.

Такий договір укладено між сторонами шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Своїм підписом відповідач підтвердила, що була повідомлена про зміст цих Умов та про розміщення їх тексту на офіційному сайті Банку, про що зазначено у тексті анкети.

Крім того, з розрахунку заборгованості та виписки з карткового рахунку вбачається, що ОСОБА_1 до липня 2015 року виконувала зобовязання перед Банком у частині сплати тіла кредиту та процентів за користування ним.

Таким чином, відсутність в Умовах підпису ОСОБА_1, не звільняє її від обов'язку повернути заборгованість за тілом кредиту та виконати Умови щодо сплати процентів, у розмірі, визначеному на момент підписання анкети-заяви, оскільки доказів домовленості або належного повідомлення Банку про підвищення процентної ставки Банком не надано.

На зазначені обставини, суд першої інстанції уваги не звернув, та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позову у частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом. Тому, суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Так, з наданого Банком розрахунку вбачається, що відповідачка неналежним чином виконувала умови договору, у липні 2015 року припинила сплату кредиту та процентів за користування з ним, у звязку із чим станом на 31.12.2016 виникла заборгованість в розмірі 11940,47 грн., з яких: 3320,59 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7575,10 - заборгованості по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штрафу (фіксована частина); 544,78 грн. - штрафу (процентна складова), (а.с. 5-6).

Строк дії картки №511978 встановлений до 31 липня 2018 року (а.с. 69).

Проте, враховуючи, що розрахунок Банку здійснений з урахуванням підвищеної в односторонньому порядку процентної ставки, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість станом на 31 грудня 2016 року в сумі 3901,13 грн., з яких 2710,46 грн. заборгованість за тілом кредиту (за мінусом сплачених відповідачкою 610,13 грн., зарахованих Банком на проценти за підвищеною ставкою) та 1191,13 грн. заборгованість за процентами (з розрахунку 30 % на рік на залишок заборгованості).

В той же час правові підстави для стягнення з відповідача нарахованих штрафів за порушення останнім зобовязань за кредитним договором відсутні, у звязку з недоведеністю Банком цих вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 975 грн. (сплачений судовий збір за подання позову 390 грн. та апеляційної скарги 585 (390 х150%)).

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 грудня 2017 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) заборгованість по кредитному договору б/н від 09 червня 2011 року станом на 31 грудня 2016 року в сумі 3901,13 грн. та 975 грн. судових витрат.

У задоволенні решти позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді:

Повний текст постанови складений 23.03.2018