31.05.2018 227/903/18
31 травня 2018 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Кошля А.О.
секретаря судового засідання Овчинніковій Ю.О.,
розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з урахуванням інфляції, пені за прострочку платежів та 3% річних за користування чужими грошовими коштами за договором купівлі-продажу, -
27 березня 2018 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом про стягнення з ОСОБА_2 (далі - відповідач) суми заборгованості, яка з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 29 березня ня 2018 року просить стягнути з відповдіача заборгованість в розмірі 21 987,83 грн.
Позивач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Як вбачається з наданої до суду заяви, позивач просить розглянути цивільну справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Із заявою про розгляд справи у його відсутність та з повідомленням причин неявки до суду не звертався. Відзиву на позовну заяву до суду не надавав.
Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладених обставин ухвалою суду від 31.05.2018 визначено провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, дійшов до наступних висновків.
Згідно долученої копії Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємства серії В01 № 031905 позивач ОСОБА_1 реєстрована як фізична особа підприємець.
Згідно ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція.
Судом встановлено, що 25 вересня 2017 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу товару з розстрочкою № 389, згідно з яким ОСОБА_2 придбав в кредит з розстрочкою платежу на 5 місяці товар (куртка -5000, 00 грн., кросівки 2000,00 грн., ботинки 2000,00 грн.), всього вартістю 9000,00 грн. Договір містить графу «з умовами договору ознайомлений» та зазначення про те, що підписання даного договору є підтвердженням факту передачі товару, у разі допущення прострочення чергового платежу вся сума непогашеної заборгованості, а також пеня в розмірі 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення, буде стягнута в примусовому порядку незалежно від надходження строків чергових платежів за рішенням суду. В договорі міститься підпис покупця, яким відповідно до договору є ОСОБА_2. Строк повернення заборгованості за договором сплинув 25.03.2017 року.
Позивач у своїй позовній заяві просить стягнути з відповідача пеню, в розмірі яка рівна сумі заборгованості, тобто 9000,00 грн.,
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
В п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема , сплата неустойки.
Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобовязань з повернення заборгованості за договором, сплати індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми, а також суми пені в матеріалах справи відсутні. Відповідач прострочив строк виконання зобовязання встановлений договором, оскільки кінцевий термін повернення заборгованості за договором є 23 січня 2016 року.
В своїй позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача пеню за порушення зобовязань згідно Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових коштів» у розмірі 2656,17 грн. та пеню, передбачену умовами договору в розмірі 9000,00 грн.
Суд не може погодитися із позовними вимогами в частині стягнення пені за порушення зобовязань в порядку ст. 4 Договору і Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових коштів», оскільки відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Враховуючи, що в договорі сторони погодили, що у разі прострочки чергового платежу, нараховується пеня в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочки, пеня, розрахована позивачем виходячи з Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових коштів" не може бути стягнута судом разом із пенею, розмір якої сторони визначили в договорі.
Таким чином, пеня передбачена умовами договору в розмірі в розмірі 1% від простроченої суми становить 9000,00 гривень, що відповідає заборгованості за договором.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні. За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.
Індекс інфляції за період прострочення з 25.10.2017 р. по 27.03.2018 р. становитиме: сума заборгованості за договором (9000,00 грн. х 101,2% х 100,9% х 101,0% х 101,5% х 1009%)-9000,00 грн. = 505,89 грн.
Відповідальність за прострочення виконання зобовязання в вигляді трьох відсотків річних за вказаний період складає: 9000,00 грн. х 3 % : 366 х 154 = 113,92 грн.
Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню частково. В іншій частині позовних вимог слід відмовити з вищенаведених підстав.
Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 549, 551, 610, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, ЗУ «Про захист прав споживачів», 5, 12, 81, 141, 258, 263, 273, 280-284, 288 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з урахуванням інфляції, пені за прострочку платежів та 3% річних за користування чужими грошовими коштами за договором купівлі-продажу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВК № 067787 виданий Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 06.10.2004 року, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ВК № 602305 виданий Добропільським МВ ГУМВС України в Донецькій області 16.04.2009 року, РНОКПП НОМЕР_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 626 (шістсот двадцять шість) гривень 65 копійок та понесені збитки по сплаті банківських послуг у розмірі 7 (сім) гривень 05 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач:ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ВК № 602305 виданий Добропільським МВ ГУМВС України в Донецькій області 16.04.2009 року, РНОКПП НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.
Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВК № 067787 виданий Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 06.10.2004 року, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: Донецька область, м. смт Новодонецьке, вул. Благовісна, 10/2.
Суддя А.О. Кошля