Справа № 310/281/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,

за участю представника заявника - ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи - ОСОБА_2, розглянувши заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про розстрочення виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21.09.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою про розстрочення виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21.09.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення коштів, посилаючись на наступні обставини. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області по цивільній справі №310/281/17 21 вересня 2017 р. було прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 пені за прострочення виконання послуг за договором поставки від 10.07.2016 року № 1009 за 55 календарних днів у розмірі 31345,05 грн. Заявник вказав, що на виконання зазначеного рішення, 17 квітня 2018 року державним виконавцем міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Гончаренко С.Г. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56166237 про стягнення суми боргу у розмір 31 345,05 грн. Заявник зазначив, що є внутрішньо переміщеною особою, була вимушена покинути тимчасово непідконтрольну Україні територію в Донецької області, орендує житло за межами місця реєстрації, не працює, доглядає за дитиною, якій 5 місяців та не отримує допомогу на дитину. Зазначила, що пеня у сумі 31 345,05 грн. є такою, що сплатити її їй за дуже короткий термін боржнику неможливо.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві підтримав у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи- ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві, не визнав у повному обсязі.

Суд, розглянувши заяву, прийшов до висновку про необхідність відмовити в її задоволенні.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області по цивільній справі № 310/281/17 за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення коштів, було стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, пеню за прострочення виконання послуг за договором поставки від 10.07.2016 року № 1009 за 55 календарних днів у розмірі 31345, 05 грн. та стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Постановою від 07.04.2018 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання вказаного рішення суду.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно ч. 3 ст.435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Закон пов'язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об'єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Частина 1 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Як роз"яснено у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Проте, у порушення вказаної норми заявником не наведено у заяві про розстрочку виконання рішення суду обставин, які мають характер особливих або виняткових. Під час розгляду заяви заявником, відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність у нього таких виняткових обставин, які позбавляють його можливості виконувати зазначене судове рішення.

Обставини, на які посилався заявник, а саме той факт, що він є внутрішньо переміщеною особою, не має доходу та має на утриманні п»ятимісячну дитину такого характеру не носить.

Крім того, однією із обставин є те, що заявник не має доходу, але належних доказів в підтвердження цієї обставини суду не надано.

Суд вважає, що існування наявної обставини, наявних у ОСОБА_3 не створює випадок винятковості, який відповідно до вимог ст. 435 ЦПК України є обов'язковою умовою для розстрочення виконання рішення суду, а скрутне матеріальне становище не має характеру особливої або виняткової обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили та не є обставиною, що ускладнює його виконання.

Окрім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 12 травня 2011 року у справі Ліпісвіцької проти України ( п. 18,23) визначено, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у звязку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, визначених в п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Заявником не надано беззаперечних доказів на підтвердження обставин, які мають характер особливих або виняткових та які можуть бути підставою для розстрочки виконання рішення суду відповідно до ст. 435 ЦПК України, у звязку з чим заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст.435 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про розстрочення виконання рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21.09.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення коштів, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 18 червня 2018 року.

Суддя: