Номер провадження: 22-ц/785/5621/18
Головуючий у першій інстанції Шепітко І. Г.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Маслову Р.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,

відповідача Одеської міської ради в особі представника Танасійчука І.М.,

від третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради - не з'явились,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчого комітету Одеської міської ради - не з'явились,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради - не з'явились,

переглянувши справу №523/16961/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради, Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю за апеляційною скаргою Одеської міської ради на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2018 року у складі судді Шепітко І.Г., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2, звернувшись 21 листопада 2016 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що її чоловік ОСОБА_6 у 1982 році на підставі розписки почав володіти нерухомим майном, розташованим по АДРЕСА_1 право власності на яке не оформив через відсутність правовстановлюючих документів. У ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 разом з сім'єю зробив у набутому майні переобладнання та ремонт, з того часу сім'я проживає в будинку. У ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 помер, нерухоме майно є неоформленим, проте ним сім'я володіє і користується відкрито та безперервно. Позивач ОСОБА_2 просила визнати за нею за набувальною давністю право власності на житловий будинок загальною площею 60,5 кв.м житловою площею 37,3 кв.м з господарськими будівлями та спорудами (гараж літ.»В», сарай літ. «Д»), розташований по АДРЕСА_2 (а.с.2-4).

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2016 року відкрито провадження у справі (а.с.65).

Відповідач Одеська міська рада вимоги не визнала з підстав самочинності будівництва.

Третя особа виконавчий комітет Одеської міської ради підтримав позицію Одеської міської ради.

Треті особи Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради пояснень, заперечень не надали.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси в задоволенні позову відмовлено (а.с.156-157).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судове рішення суду першої інстанції повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у безпідставності відмови в позові через відсутність відомостей про першого власника майна, у не прийнятті до уваги того, що відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю; у не прийнятті до уваги роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 липня 2014 року №5 тощо.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, судового рішення без змін з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 38 років (а.с.8).

ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.7).

Згідно довідки від 26 серпня 2016 року №82 голови комітету самоорганізації населення мікрорайону «Хаджибеївський» в будівлі по вул. АДРЕСА_4 проживають без реєстрації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

Згідно даних комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради будівля (будинок) №28 по вул. Республіканській в м. Одесі за матеріалами технічної інвентаризації обліковується з 25 листопада 2004 року; за вказаною адресою знаходиться літ. «А»- житловий будинок житловою площею 37,3 кв.м загальною площею 60,5 кв.м , літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - гараж, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Д», «Е», «Ж», «З», «И» - сараї, І - вимощення, №1-4 - огорожа. Технічна документація містить відмітку про самочинність всіх будівель (а.с.108-113).

Технічну документацію на будівлю по АДРЕСА_2 виготовлено 30 серпня 2016 року приватним підприємством «Одеське БТІ» на замовлення ОСОБА_8 Згідно технічного паспорту за вказаною адресою знаходиться літ. «А»- житловий будинок житловою площею 37,3 кв.м загальною площею 60,5 кв.м , літ. «В» - гараж, літ. «Д» - сарай, І - вимощення, №1-4 - огорожа (а.с.25-31).

Будівля по АДРЕСА_2 є газофікованою, забезпечена водопостачанням (а.с.11-24).

Документи на землекористування за адресою вулиці Республіканської, 28 в Управлінні архітектури та містобудування Одеської міської ради відсутні (а.с.10).

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, оскільки набуття права власності на майно з цих підстав передбачає, що майно належить на праві власності іншій особі чи є безхазяйною річчю, а таких доказів не надано.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За змістом положень статті 344 ЦК України, що регулює набувальну давність, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

У сенсі положень даної норми матеріального права умовами виникнення права власності за давністю володіння є: 1)добросовісність, 2)відкритість, 3)безперервність, 4)тривалість володіння.

Добросовісність означає, що підстави знаходження, заволодіння майном є законними (особа не здобула його злочинним шляхом або є недобросовісним набувачем). Відкритість володіння означає, що особа не приховує свого статусу від інших осіб, факту, що вона не є власником майна, але володіє та користується таким майном як власник. Безперервність володіння як умова набувальної давності законодавчо чітко не визначається (на перебіг набувної давності можуть впливати різні обставини, проте законодавець не визначає, які з них можуть зупиняти або переривати набувальну давність). Тривалість володіння - для виникнення права власності на нерухоме майно передбачає, що особа повинна ним проволодіти 10 років.

Право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі, а також на безхазяйну річ. Встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (роз'яснення постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»).

Набуття права власності за набувальною давністю передбачає, зокрема, що володіння має бути без титульним. Це означає, що яким би довгостроковим не був договір, на підставі якого виникло володіння річчю, це володіння не може слугувати для виникнення набувальної давності.

За змістом вимог ОСОБА_2 її чоловік ОСОБА_6 почав володіти нерухомим майном з 1982 року на підставі розписки, тобто мається на увазі, що ОСОБА_6 отримав майно у володіння від іншої особи за домовленістю, яка не була оформлена письмово нотаріально посвідченим договором, власник майна та набувач майна відносини передачі майна у володіння оформили розпискою. Тобто, позовна вимога ґрунтується на тому, що первісно у майна був власник, який передав майно у володіння, оформивши відносини розпискою. Встановлення власника майна є обставиною, що має юридичне значення і підлягає доведенню, проте в справі докази про власника майна відсутні. Недоведеність обставин про власника майна (титульного /законного/ володільця) унеможливлює ухвалення судового рішення про визнання права власності за набувальною давністю, оскільки нерухоме майно, яким заволоділи та продовжують володіти, має бути чужим, а не своїм.

З матеріалів справи вбачаються ознаки самочинного будівництва, якщо такі обставини дійсно мають місце, то ОСОБА_2 має звернутися до уповноважених органів Одеської міської ради для вирішення питання оформлення правовстановлюючих документів на нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_2.

Обставини, на які посилалась ОСОБА_2 в обґрунтування заявлених вимог, не підтверджені належними, допустимими, достовірними доказами, які б в сукупності були достатніми для визнання за нею права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради, Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 3 грудня 2018 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова