Справа № 766/3351/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
26 листопада 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.,
за участю секретаря Найдишак В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників судового розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без їх участі, підтримує позовні вимоги та просить суд позов задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку.
За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у звязку з чим вони підлягають задоволенню частково з таких підстав.
- 1,80 гривень відсотки за користування кредитом;
- 5733,76 гривень комісія за обслуговування кредитом.
В силу ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору.
Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів у встановлений кредитним договором термін, надає право позивачу вимагати від них вчинення цих дій у судовому порядку.
З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозвязку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 року №1746цс16.
В кредитному договорі встановлена сплата щомісячної комісії, однак позивачем не зазначено, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачу, що є незаконним, з огляду на викладене, нарахована заборгованість за сплату комісії в сумі 5733,76 гривень, не підлягає стягненню з відповідача.
Також, відповідно до ч.1, ч.2, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Крім цього, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 141, 259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, ст.ст.526,530,553,1054 ЦК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН:НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судові витрати у сумі 1260,32 гривень.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.І.Майдан