Справа № 184/172/18
Номер провадження 2/184/187/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Коваля А.М.,

за участю секретаря судового засідання - Бринзи Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський електро-механічний завод" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

05.02.2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 31.05.2017 року між ним та відповідачем укладено договір позики, відповідно до якого, відповідач позичив у позивача 7500 грн. 00 коп. з кінцевим терміном повернення до 31.12.2017 року.

В зв'язку з тим, що відповідач не виконав свої обов'язки згідно умов укладеного договору, ухиляється від повернення боргу, позивач був змушений звернутися до суду з позовом та просить суд стягнути з відповідача 4500 грн. 00 коп. та судові витрати.

Представник ТОВ "ДЕМЗ" у судове засідання не з'явився, але через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судові засідання які були призначені на 13.03.2018 року о 09 год. 00 хв. та 26.03.2018 року о 14 год. 30 хв., не з'явився, про час та місце розгляду був належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі, відзив на позов не надав, тому, враховуючи наявність письмової згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, згідно положень ст. 280 ЦПК України.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що 31.05.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики № 6, в якому була допущена технічна помилка, у вигляді невірного зазначення сторін договору, та відповідно виниклого зобов'язання.

Зазначене підтверджується діями сторін договору, а саме перерахуванням грошових коштів у розмірі 7 500,00 грн. підприємством на рахунок відповідача НОМЕР_2, що підтверджується платіжним дорученням № 5373 від 31.05.2017 року, та подальшим частковим поверненням позики відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача, що підтверджується меморіальними ордерами № @2PL220125 від 30.06.2017 року та № @2PL802229 від 08.08.2017 року.

З огляду на вищевказане судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 31.05.2017 року було укладено договір позики № 6, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 7 500,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути надані кошти.

Згідно п.п. 1, 2 п. 1 договору позики № 6 від 31.05.2017 року позикодавець, безпроцентно (без плати за користування) передає у власність позичальнику власні грошові кошти в розмірі 7 500,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму позики у такій же валюті в передбачені договором строки.

Відповідно до п.3.1 вищевказаного договору позика повинна бути повернута позичальником до 31.12.2017 року.

Таким чином позивач (позикодавець) надав відповідачу (позичальнику) грошові кошти у розмірі 7 500,00 грн., які мали бути повернуті відповідачем у строк до 31.12.2017 року.

ТОВ «Дніпропетровський електро-механічний завод» виконано у повному обсязі взяті на себе зобов'язання позикодавця по перерахунку суми позики у розмірі 7 500,00 грн. на картковий рахунок відповідача (позичальника). Відповідач (позичальник) в свою чергу отримав зазначені кошти, та частково виконав свої зобов'язання, оскільки повернув грошові кошти у розмірі 2 000,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами № @2PL220125 від 30.06.2017 року та № @2PL802229 від 08.08.2017 року.

Однак, після цього відповідач перестав виконувати зобов'язання щодо повернення коштів.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Положеннями статті 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Станом на кінцеву дату визначеного періоду повернення коштів, а саме 31.12.2017 року, зазначена заборгованість позивачу відповідачем у повному обсязі не повернута.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та законними, а тому приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в сумі 4 500 грн. 00 коп..

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 76-81, 141, 223, 247, 263-265, 268, 272, 280 ЦПК України суд -,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський електро-механічний завод" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський електро-механічний завод" (ЕДРПОУ 38599254) заборгованість за договором позики № 6 від 31.05.2017 року у розмірі 4 500 (чотири тисячі п'ятсот) грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський електро-механічний завод" (ЕДРПОУ 38599254) судові витрати у виді судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання заяви до Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області про перегляд заочного рішення або шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя Орджонікідзевського міського суду А. М. Коваль