Справа №536/1452/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Дяденко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за поданням головного державного виконавця Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника.

В обгрунтування подання зазначив, що на примусовому виконанні в Кременчуцькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавче провадження № 49730056 про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 475 649 грн. 62 коп., по якому 25 грудня 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, викликано боржника, який за викликом державного виконавця не зявився, не повідомив про свій майновий стан та протягом 21 місяця не вжив жодних заходів щодо виконання рішення суду.

З метою перевірки майнового стану направлені запити до реєструючих право власності установ та встановлено, що боржнику ОСОБА_2 на праві власності належать дві земельні ділянки в с. Максимівка вул. Лесі Українки, 5 Кременчуцького району Полтавської області, цільове призначення яких для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства та транспортний засіб, який не було розшукано понад рік з дня оголошення його в розшук. 17 липня 2017 року винесена постанова про звернення стягнення на доходи боржника, однак боржник з підприємства звільнився.

З метою опису належного боржнику на праві власності нерухомого майна, 24 липня 2016 року та 10 серпня 2017 року державним виконавцем здійснено виїзд, однак боржник вдома був відсутній, до помешкання його не допустили, про що складені відповідні акти.

Просив вирішити питання про примусове входження до помешкання боржника за адресою с. Максимівка вул. Лесі Українки,5 Кременчуцького району Полтавської області для проведення опису майна та подальшої реалізації в рахунок погашення заборгованості.

Головний державний виконавець Малінніков М.В. в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що підстави для задоволення подання відсутні.

Недоторканість житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканість житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

У частинах 1, 2 ст. 311 ЦК зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Пунктом 12 ч. 3 ст. 18 Закону «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні в Кременчуцькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції перебуває виконавче провадження № 49730056 з примусового виконання виконавчого листа № 536/1452/15, виданого 02 грудня 2015 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 471 873 грн. 82 коп. і судові витрати в сумі 3 775 грн. 80 коп., а всього 475 649 грн. 62 коп., яке відкрите 25 грудня 2015 року згідно постанови про відкриття виконавчого провадження.

З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем направлені запити до реєструючих установ та встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належать: земельна ділянка площею 0,1528 га для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка площею 0,1792 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовані в с. Максимівка вул. Лесі Українки, 5 Кременчуцького району Полтавської області та транспортний засіб, відповідно до повідомлення Міськрайонного управління у Кременчуцькому районі та мм. Кременчуці, Горішніх Плавнях Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 04 серпня 2017 року № 1120/122-17 та Центру ДАІ 5302.

На зазначене боржнику майно накладено арешт, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 14 вересня 2017 року та повідомленням Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Полтавській області від 05 .11. 2015 року.

З метою опису належного боржнику на праві власності нерухомого майна 24 липня 2016 року та 10 серпня 2017 року державним виконавцем здійснено виїзди за адресою: с. Максимівка вул. Лесі Українки, 5 Кременчуцького району Полтавської області , під час яких встановлено, що боржник вдома відсутній, невстановлена особа, яка перебувала на території домоволодіння доступу до житла не надала та пояснила, що господаря немає вдома.

Такі встановлені в судовому засіданні обставини справи та аналіз зазначених норм права дають суду підстави для висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

Так, державним виконавцем не доведено, що житло належить боржнику або він має право користування ним, що боржник повідомлявся про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для нього час вчинення виконавчих дій, що свідчить про те, що акти державного виконавця складені з порушенням порядку, встановленого Інструкцією з організації примусового виконання рішень та не є допустимим доказом в силу статті 59 ЦПК України.

З огляду на викладене суд відмовляє в задоволенні подання про примусове проникнення до житла.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області на протязі пятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_4