Справа № 159/1429/18
Провадження № 2/159/606/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Восковської О.А.

за участю секретаря Гарбар О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Заявлені вимоги позивач обгрунтовує тим, що 04.05.2014 року відповідач ОСОБА_2 позичив у нього гроші в сумі 7000 доларів США, про що власноручно написав розписку у якій вказав, що зобов'язується повертати позичені кошти із своєї зарплати щомісячно в сумі 800 гривень. Позивач вказує, що відповідач ухиляється від повернення коштів, чим порушив взяті на себе зобов'язання, і до сьогоднішнього часу останній позичені гроші повністю так і не повернув. За вказаних обставин позивач звернувся до суду та просить стягнути відповідача кошти в сумі 267696,07 гривень (з яких 184107,83 грн - борг за договором позики, 15468,35 грн - 3% річних від суми позики та 68119,89 грн - інфляційні втрати) та сплачений судовий збір в сумі 2676,96 гривень.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 у судове засідання не з'явились, подали до суду письмове клопотання в якому просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги змінили (зменшили, оскільки відповідачем добровільно повернуто 1000 доларів США) та просять стягувати із відповідача на користь позивача кошти в сумі 171057 гривень (з яких 157800 грн - борг за договором позики, 13257 грн - 3% річних) та сплачений судовий збір.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, змінені (зменшені) позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення повністю.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Так, згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 1046 ЦК України розкриває поняття одного із виду договорів - договору позики, згідно якого одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) гроші, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж кількість речей такої ж якості. Договір позики рахується укладеним з моменту передання грошей або речей, і на підтвердження такого договору, - згідно ст.1047 ЦК України, - може бути представлена розписка, або інший документ, який посвідчує передання позикодавцем грошей позичальникові.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Факт отримання відповідачем ОСОБА_2 грошових коштів від позивача ОСОБА_1 повністю підтверджується письмовою розпискою від 04.05.2014 року, згідно якої ОСОБА_2 отримав гроші в сумі 7000 доларів США від ОСОБА_1, які зобов'язувався повертати із своєї зарплати щомісячно в сумі 800 гривень.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у справі 6-63 цс 13 від 18.09.2013 року та у справі 6-144 цс 15 від 13.05.2015 року.

Наявність у позивача ОСОБА_1 оригіналу розписки свідчить про неповернення відповідачем ОСОБА_2 позичених коштів.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язався сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 1048 частиною 1 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як убачається з письмової вимоги від 20.05.2015 року, ОСОБА_1 листом звернувся до ОСОБА_2 з проханням повернути повністю отримані ним кошти, однак його лист залишений відповідачем без виконання ( а.с.6).

Згідно довідки Національного банку України від 21.03.2018 року курс долара США відносно гривні становить 2630,1118, а відтак, заборгованість за договором позики в сумі 6000 доларів США (1000 доларів США повернута відповідачем) складає 157800 гривень (а.с.7).

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про стягнення боргу в сумі 157800 гривень та 3% річних в сумі 13257 гривень, - з відповідача ОСОБА_2 є обґрунтованими і підтверджені належними доказами, а тому, враховуючи той факт, що подальше зволікання повернення грошей порушуватиме майнові права позивача, суд вважає, що заявлена останнім сума 171057 гривень (з яких 157800 грн - борг за договором позики та 13257 грн - 3% річних від суми позики), підлягає стягненню з відповідача в повному об'ємі.

Судові витрати у справі згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 81, 141, 206, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст.11,526,625, 1046,1047 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 і.н. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 ( і.н. НОМЕР_2) заборгованість за договором позики в сумі 171057 (сто сімдесят одна тисяча п'ятдесят сім) грн. та 2676 (дві тисячі шістсот сімдесят шість) грн. 96 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючаО. А. Восковська