Справа № 486/838/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді Кірімової О.М.,

за участю секретаря Сіваченко Ю.І.,

представника позивача за первісним позовом,

представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1

відповідача за первісним позовом,

представника відповідача за первісним позовом

позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2

представника відповідачів за первісним позовом,

представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3

представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про звернення стягнення на предмет іпотеки

та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція», первинної профспілкової організації відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання частково недійсним п. 4.1 договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27.10.2015 року, визнання спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету № 77 від 17.05.2016 року «Про внесення змін до спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету № 198 від 15.10.2015 року» незаконним та визнання додаткової угоди № 2 від 10.06.2016 року до договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27.10.2015 року неукладеною,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі ДП «НАЕК «Енергоатом») в особі відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» (далі ВП ЮУ АЕС) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, її неповнолітньої доньки ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до договору безвідсоткової цільової позики за № 236/15 від 27 жовтня 2015 року та додатками до нього, укладеного між ДП «НАЕК «Енергоатом», як іпотекодержателем та ОСОБА_2, як іпотекодавцем, ДП «НАЕК «Енергоатом» надав останній безвідсоткову цільову позику в розмірі 547400,00 грн. для придбання квартири АДРЕСА_1 терміном до 01 листопада 2035 року.

В забезпечення виконання договору безвідсоткової цільової позики за № 236/15 від 27 жовтня 2015 року з додатковими угодами, змінами та доповненнями до нього, ОСОБА_2 передала ДП «НАЕК «Енергоатом» в іпотеку належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1.

На адресу ОСОБА_2 позивачем було направлено додаткову угоду № 2 від 10 червня 2016 року до основного договору.

ОСОБА_6 п. 2 вказаної додаткової угоди, ОСОБА_2 повертає ДП «НАЕК «Енергоатом» позику з 1 червня 2016 року до 01 листопада 2035 року щомісячно по 2309,70 грн. Крім того, частину позики у розмірі 269080,60 грн. до 01 січня 2017 року ОСОБА_2 має внести на рахунок ДП «НАЕК «Енергоатом».

Однак, в порушення вимог договору та додаткової угоди до нього, ОСОБА_2 має прострочену заборгованість в розмірі 269080,60 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою від 9 березня 2017 року.

Посилаючись на п. 15 Договору іпотеки квартири від 24 лютого 2016 року, укладеного між сторонами, та ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», позивач просив у рахунок погашення заборгованості за договором безвідсоткової цільової позики та додатковими угодами до нього на суму 517373,90 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру № 46 в будинку за № 17, по вулиці Енергобудівників в місті Южноукраїнську Миколаївської області, шляхом продажу ДП «НАЕК «Енергоатом» з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, а також наданням ДП «НАЕК «Енергоатом» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, зметою проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, зняти заборону на відчуження вказаного нерухомого іпотечного майна, накладену приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_7, виселити ОСОБА_2 та її дитину, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 із вказаної квартири, зі зняттям їх з реєстраційного обліку та стягнути з відповідача на його користь сплачений судовий збір.

Не погодившись із заявленими позовними вимогами, ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ЮУ АЕС. З урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати частково недійсним п. 4.1 договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27.10.2015 року в частині повернення строків відступного, визнати спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету № 77 від 17.05.2016 року «Про внесення змін до спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету № 198 від 15.10.2015 року» незаконним та визнати додаткову угоду № 2 від 10.06.2016 року до договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27.10.2015 року неукладеною.

Свої вимоги мотивувала тим, що 27 жовтня 2015 року між позикодавцем ДП «НАЕК «Енергоатом» та нею, ОСОБА_2, як позичальником, було укладено договір безвідсоткової цільової позики за № 236/15 в розмірі 547400,00 грн. для придбання квартири АДРЕСА_2 на строк до 2035 року.

ДП «НАЕК» «Енергоатом» перерахувало на рахунок ОСОБА_2 547400,00 грн., за які вона придбала квартиру АДРЕСА_2. Договір купівлі-продажу оформлено в нотаріальному порядку та забезпечено договором іпотеки квартири від 24 лютого 2016 року, укладеного між сторонами.

На виконання вимог розділу 4 Договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27 жовтня 2015 року, позивач провела оцінку квартири АДРЕСА_3, вартість якої склала 447200,00 грн. та знялася з донькою з реєстрації з вказаної квартири.

05 лютого 2016 року позивач передала представникам ДП «Енергоатом» в якості відступного квартиру АДРЕСА_3, ключі від квартири та правовстановлюючі документи на вказану квартиру про що було складено акт.

На виконання п. 4.1 Договору, позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням укласти договір про відступне, однак останній безпідставно відмовлявся прийняти її квартиру, мотивуючи тим, що ціна на неї явно завищена.

Відповідач, за згодою позивача, 01 березня 2017 року повторно призначив комісію представників ДП «Енергоатом» для обстеження квартири. ОСОБА_6 складеного акту будь яких претензій до якості квартири не було. Позивач пропонувала відповідачу знайти експерта для оцінки її квартири, роботу якого вона оплатить за власний рахунок, але відповідач принципово відмовлявся від виконання своїх зобовязань по укладанню договору про відступне, придумував різні причини та навмисно затягував час.

В подальшому відповідач, не бажаючи виконувати свої зобовязання за договором безвідсоткової цільової позики, в односторонньому поряду, незаконно змінив умови Договору.

Так, 17 травня 2016 року спільним рішенням № 77 адміністрації та профспілкового комітету ВП ДП «Енергоатом» в особі ВП «Южноукраїнської АЕС», в звязку з невиконанням позивачем п. 4.1 Договору, щодо зобовязань по строкам повернення позики, керуючись п. 4.5.10 документа від 25.06.2012 року ПЛ-Д.0.07.340-12 «Положення про напрямки та розвиток поліпшення житлових умов працівників ДП НАЕК «Енергоатом» і п.4.5 Договору, та враховуючи, що житло, яке повинне було передаватись ВП ЮУ АЕС ОСОБА_2 в рахунок повернення частини позики, являє собою двокімнатну секцію в сімейному гуртожитку № 9-А (вул. Дружби народів, буд. 56, б/с 89) та не відповідає вимогам державних будівельних норм, які встановлені для квартир в багатоквартирних жилих будинках (відсутня кухня в складі приміщень блок-секції сімейного гуртожитку), вирішено внести зміни до п. З додатку 2 «Додаткового списку висококваліфікованих працівників ВП ЮУ АЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» для надання позик на придбання квартир на вторинному ринку житла в м. Южноукраїнську в 2015 році» затвердженого спільним рішенням профспілкового комітету та адміністрації від 15.10.2015 року № 198, шляхом виключення умови щодо погашення ОСОБА_2 частки позики шляхом передачі відповідачу займаного житлового приміщення №89 в сімейному гуртожитку № 9-А по вул. Дружби народів, 56 в м. Южноукраїнську.

На виконання вказаного рішення, відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 2 від 10.06.2016 року до Договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27.10.2015 року, відповідачем в односторонньому поряду був змінений п. 4.1 основного договору щодо повернення позики, він викладений в новій редакції та змінює істотні умови договору.

Вважає, що безвідсоткова цільова позика надається на підставі Положення ДП «НАЕК» «Енергоатом» ПЛ-Д.0.07.340-12 від 25 червня 2012 року про напрямки та порядок поліпшення житлових умов працівників ДП НАЕК «Енергоатом», що є єдиним правовим документом, який регулює порядок надання позик та погашення позик в системі ДП НАЕК «Енергоатом».

Крім того, п. 4.1. Договору, в частині строків повернення відступного, а саме до 01 лютого 2016 року, суперечить вимогам Положення, оскільки укладання договору про відступне при передачі Компанії квартири, яка належить працівнику, в рахунок погашення частки позики проводиться протягом 3-х місяців з дати надання позики, а у випадках надання позики частками, протягом 3-х місяців з дати надання останньої частки позики.

Враховуючи, що ДП «НАЕК» «Енергоатом» частково перераховував ОСОБА_2 позику, останню частку якої вона отримала 16 грудня 2015 року, тому передача квартири АДРЕСА_4 повинна відбутися протягом 3-х місяців, тобто до 17 березня 2016 року.

Отже, прийняте спільне рішення адміністрації № 77 від 17.05.2016 року, в частині невиконання позивачем умов Договору про надання безвідсоткової цільової позики від 27.10.2015 року № 236/15 щодо зобовязань по термінам повернення позики п. 4.1. є незаконним.

Щодо посилань у спільному рішенні адміністрації та профспілкового комітету від 17.05.2017 року № 77 на ту обставину, що квартира АДРЕСА_4, як житло, яке повинне передатись ВП ЮУ АЕС ОСОБА_2 в рахунок повернення частини позики, являє собою двокімнатну секцію в сімейному гуртожитку № 9-а (будинок № 56) та не відповідає вимогам державних будівельних норм, які встановлені для квартир в багатоквартирних жилих будинках, то такі є незаконними та суперечать вимогам п.4.5.8 Положення.

Крім цього, рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради № 619 від 12 грудня 2007 року змінено статус будинків № 52, 56 по вул. Дружби Народів з «гуртожиток» на «житловий будинок».

Також спільне рішення № 77 від 17 травня 2016 року не погоджено усіма відповідальними посадовими особами.

З наведених вище підстав вважає, що прийнята в односторонньому поряду Додаткова угода № 2 від 10.06.2016 року до Договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27.10.2015 року також є неукладеною.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 3 серпня 2017 року дану справу передано на розгляд до Арбузинського районного суду Миколаївської області.

Ухвалою суду від 12 грудня 2017 року зустрічний позов обєднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою суду від 17 січня 2018 року залучено до участі у справі співвідповідачем за зустрічним позовом первинну профспілкову організацію відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та зобовязано останнього надати на адресу суду оригінал спільного рішення № 77 від 17.05.2016 року.

ОСОБА_2 надала суду заперечення проти первісного позову, в якій просила відмовити в задоволенні позову ДП «НАЕК «Енергоатом» в повному обсязі, оскільки вона не має заборгованості за договором безвідсоткової цільової позики, укладеного між нею та ДП «НАЕК «Енергоатом». Крім того, додаткова угода № 2 до Договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27.10.2015 року нею не підписувалася, тому посилання ДП «НАЕК «Енергоатом» на вказану угоду є безпідставним. Крім того, ДП «НАЕК «Енергоатом» є таким, що прострочив виконання та прийняття зобовязання, оскільки з його вини ОСОБА_2 не може передати житлову квартиру, тим самим погасити борг, тому саме з вини Позикодавця не укладено договір про відступне (т. 1 а.с. 46-49).

ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ЮУ АЕС надало суду заперечення на зустрічну позовну заяву, в якій просив долучити до матеріалів справи в якості доказу службову записку від 28 грудня 2017 року № 56-209 (т. 1 а.с. 186-187).

Первинною профспілковою організацію ВП ЮУ АЕС ДП НАЕК «Енергоатом» направлено суду відзив на зустрічну позовну заяву (т. 1 а.с. 232-233), в якій зазначає, що профспілковий комітет погодив Спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету № 77 від 17.05.2016 року «Про внесення змін до спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету № 198 від 15.10.2015 року, вважаючи його правильним на підставі усних аргументів представника роботодавця на засіданні профспілкового комітету, без долучення до проекту спільного рішення відповідних документів.

ОСОБА_2 надала суду відповідь на відзив первинної профспілкової організації ВП ЮУ АЕС ДП НАЕК «Енергоатом» (т. 1 а.с. 234-235), де просила суд не приймати до уваги поданий відзив первинної профспілкової організації.

В судовому засіданні представник позивача ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ЮУ АЕС за первісним позовом підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просив суд їх задовольнити та суду пояснив, що ОСОБА_2 виконує умови за договором безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27.10.2015 року, укладеного між сторонами до 2035 року, заборгованості за вказаним договором не має, фінансового збитку підприємству не завдала. Однак, відповідно до додаткової угоди № 2 до Договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27.10.2015 року, яку ОСОБА_2 не підписувала та не погоджувала, останній була нарахована заборгованість за договором безвідсоткової цільової позики, що вказувало на невиконання умов цього договору та в подальшому послужило зверненням до суду з даним позовом.

Проти задоволення вимог зустрічної позовної заяви під час розгляду справи не заперечував, вважаючи їх законними, обґрунтованими та документально підтвердженими.

В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом підтримав заявлені вимоги ОСОБА_2 та з урахуванням їх уточнень, просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Суду пояснив, що ОСОБА_2 умов Договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27.10.2015 року не порушувала та належним чином їх виконує. Додаткова угода № 2 до вказаного договору нею не підписана, тому є неукладеною і не може мати будь-яких наслідків. Спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету № 77 від 17.05.2016 року є незаконним, оскільки прийняте з порушенням законодавства та Положення ДП «НАЕК» «Енергоатом» ПЛ-Д.0.07.340-12 від 25 червня 2012 року. Пунктом 4.1 договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27.10.2015 року фактично зменшені строки його виконання, що також суперечить вказаному Положенню.

Вимоги позову за первісним позовом не визнав, просив суд відмовити в їх задоволенні за безпідставністю.

Представник первинної профспілкової організації відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» ОСОБА_4 в судовому засіданні під час розгляду справи не заперечував проти задоволення заявлених вимог ОСОБА_2, однак в частині стягнення судових витрат заперечував за відсутності вини первинної профспілкової організації в даному спорі. Суду пояснив, що проект, оскільки такий передбачає намір сторін, спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету № 77 від 17.05.2016 року «Про внесення змін до спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету № 198 від 15.10.2015 року було погоджено усно, без доручення до нього відповідних документів, але виконуватись воно повинно було б в установленому порядку та в законний спосіб. Зміни до договору мають вноситись за згодою сторін. В даному рішенні маються і протиріччя, оскільки порушено відступний порядок, який має бути також узгоджений сторонами. Оскільки згоди сторін на таке не має, тому воно не може бути реалізоване. Вважає спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету № 77 від 17.05.2016 року незаконним. Крім того, спільне рішення прийняте після укладення сторонами договору безвідсоткової позики. Додаткова угода № 2 до Договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27.10.2015 року, як вважає представник ОСОБА_4, вона є проектом, не підписана іншою стороною, а саме ОСОБА_2, тому є неукладеною та не може породжувати юридичних наслідків.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені позовні вимоги ДП «НАЕК «Енергоатом» до ОСОБА_2, ОСОБА_5 не підтримує.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно до ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобовязує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п. 58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК).

З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України, статей 1, 2-4 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права та інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов'язковий елемент конкретного субєктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою субєктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

ОСОБА_6 з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній воля. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

ОСОБА_6 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено та сторонами не заперечувалось, що ОСОБА_2 працює техніком 1 категорії в загальному відділі ВП ЮУ АЕС та отримує заробітну плату.

27 жовтня 2025 року між ДП «НАЕК «Енергоатом», як позикодавцем та ОСОБА_2, як позичальником, укладено договір безвідсоткової цільової позики № 236/15, за яким ДП «НАЕК «Енергоатом» надає ОСОБА_2 безвідсоткову цільову позику в розмірі 547400,00 грн. для придбання квартири АДРЕСА_5 в строк до 01 листопада 2035 року (т. 1 а.с. 6-9).

Додатковою угодою № 1 від 08 грудня 2015 року до договору безвідсоткової цільової позики за № 236/15 від 27 жовтня 2015 року сторони визначили, що безвідсоткова позика надається на придбання квартири АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 10). Зазначене в сторонами не заперечувалось.

В забезпечення та на виконання своїх зобовязань за договором безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27 жовтня 2015 року разом з усіма додатковими угодами, змінами та доповненнями до нього, між ДП «НАЕК «Енергоатом», як іпотекодержателем та ОСОБА_2, як іпотекодавцем, 24 лютого 2016 року укладено договір іпотеки квартири, за яким іпотекодавець передав іпотекодержателю в іпотеку належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_6 (т. 1 а.с. 13-16).

ОСОБА_6 п.4 вказаного договору предмет іпотеки оцінюється сторонами у сумі 547415,00 грн.

Відповідно до копії свідоцтва та витягу (т. 1 а.с. 173-175, 248-249) ОСОБА_8О.(ОСОБА_2) на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_4.

Відповідно до договору добровільного страхування майна фізичних осіб… (т. 1 а.с. 224-231) квартира АДРЕСА_6, є застрахованою.

ОСОБА_6 довідки Центру надання адміністративних послуг ОСОБА_2 та її дочка ОСОБА_5 станом на 19 вересня 2017 року зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.с. 70)

Відповідно до копії свідоцтва про народження (т. 1 а.с. 72) ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди № 2 від 10 червня 2016 року до договору безвідсоткової цільової позики за № 236/15 від 27 жовтня 2015 року заборгованість позичальника перед позикодавцем станом на 01 червня 2016 року складає 538161,20 грн. (т. 1 а.с. 11)

Пунктом 2 додаткової угоди № 2 зазначено, що на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету ВП ЮУ АЕС № 77 від 17.05.2016 року, п.4.1 договору безвідсоткової цільової позики за № 236/15 від 27 жовтня 2015 року, викласти в редакції:

4.1. позичальник повертає позикодавцю:

4.1.1 позику з 1 червня 2016 року по 1 листопада 2035 року щомісячно рівними частками по 2309.70 грн. шляхом здійснення позикодавцем утримань із заробітної плати позичальника…

4.1.2 частину позики у розмірі 269080,60 грн. до 1 січня 2017 року шляхом внесення грошових коштів у касу або на банківський рахунок позикодавця.

Зазначена додаткова угода № 2 від 10 червня 2016 року до договору безвідсоткової цільової позики за № 236/15 від 27 жовтня 2015 року позичальником ОСОБА_2 не підписана.

Відповідно до довідки від 13 червня 2016 року ревізії фінансово-господарської діяльності ДП НАЕК «Енергоатом» за період з 1 лютого 2015 року по 1 березня 2016 року вибірковою перевіркою повноти та своєчасності повернення позик за договорами, укладеними з ОСОБА_2 порушень не виявлено. Фактів несвоєчасного повернення отриманих позик, наявності простроченої заборгованості в ході ревізії не встановлено. Суми щомісячних платежів, які сплачуються працівниками, відповідають сумам та термінам, визначеними договорами (т. 1 а.с. 55).

ОСОБА_6 довідки № 11 від 9 березня 2017 року за даними бухгалтерського обліку ВП ЮУ АЕС ДП НАЕК «Енергоатом» станом на 1 березня 2017 року ОСОБА_2 погашено безвідсоткову цільову позику в розмірі 30026,10 грн. Заборгованість останньої станом на 1 березня 2017 року склала 517373,90 грн. відповідно до додаткової угоди № 2 від 10 червня 2016 року до договору безвідсоткової цільової позики за № 236/15 від 27 жовтня 2015 року в частині п. 4.1.2 станом на 1 березня 2017 року позикодавцем не була погашена частина позики в розмірі 269080.60 грн.(т. 1 а.с. 17).

ОСОБА_6 довідки головного бухгалтера ДП НАЕК «Енергоатом» протягом 2016-2017 років обсяг погашення ОСОБА_2 безвідсоткової позики склав 43884,30 грн. Заборгованість станом на 01 вересня 2017 року склала 503515,70 грн. (т. 1 а.с. 71).

ОСОБА_6 бухгалтерської довідки від 26 жовтня 2017 року прострочена заборгованість ОСОБА_2 за договором безвідсоткової позики не обліковується, погашення такої позики відбувається шляхом щомісячних утримань із заробітної плати останньої по 2309.70 грн. заборгованість станом на 1 жовтня 2017 року складає 501206,00 грн. (т. 1 а.с. 168).

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

ОСОБА_6 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

ОСОБА_6 із ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону.

ОСОБА_6 із нормами ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Як встановлено в судовому засіданні та сторони не заперечували той факт, що ОСОБА_2 належним чином виконує умови договору безвідсоткової цільової позики за № 236/15 від 27 жовтня 2015 року, за даним договором позивач претензій до неї не має, збитків його невиконанням ОСОБА_2 позивачу не завдала, заборгованості не має.

Як зазначив представник позивача за первісним позовом, підставою звернення до суду ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ЮУ АЕС стало невиконання ОСОБА_2 додаткової угоди № 2 від 10 червня 2016 року до договору безвідсоткової цільової позики за № 236/15 від 27 жовтня 2015 року, якою змінено істотні умови договору № 236/15 від 27 жовтня 2015 року та відповідно бухгалтерської довідки про заборгованість, яка була видана на підставі додаткової угоди № 2.

В судовому засіданні сторони зазначили, що додаткова угода № 2 від 10 червня 2016 року до договору безвідсоткової цільової позики за № 236/15 від 27 жовтня 2015 року, яка була досліджена судом, сама по собі є проектом, оскільки не підписана іншою стороною та вказали що така додаткова угода не може породжувати юридичні наслідки.

Позивачем вимоги про визнання дійсної додаткової угоди № 2 від 10 червня 2016 року не ставилось.

За такого, дійсно, оскільки додаткова угода № 2 від 10 червня 2016 року до договору безвідсоткової цільової позики за № 236/15 від 27 жовтня 2015 року є неукладеною, тобто не породжує для його сторін жодних правових наслідків, тому свідчить про відсутність правових підстав для стягнення на підставі неї будь якої заборгованості з відповідача на користь позивача.

Такий висновок відповідає загальним правилам, згідно яких договір набирає чинності з моменту його укладення, як передбачено ч. 2 ст. 631 ЦК України.

При цьому суд звертає увагу, що зміна договору, в тому числі і додаткові угоди відповідно до приписів ст. 654 ЦК, має відбуватися у тій самій формі, що й змінюваний договір.

Оскільки ОСОБА_2 не має заборгованості за договором безвідсоткової цільової позики за № 236/15 від 27 жовтня 2015 року, позивачем не надано належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, не доведено факту порушення ОСОБА_2 договірних зобовязань, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ЮУ АЕС в частині звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру № 46 в будинку за № 17, по вулиці Енергобудівників в місті Южноукраїнську Миколаївської області у рахунок погашення заборгованості за договором безвідсоткової цільової позики та додатковими угодами до нього на суму 517373,90 грн. шляхом продажу ДП «НАЕК «Енергоатом» з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем з отриманням витягу з державного реєстру прав власності, а також наданням ДП «НАЕК «Енергоатом» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Так як вимоги позивача прозняття заборони на відчуження вказаного нерухомого іпотечного майна, виселення ОСОБА_2 та її дитини ОСОБА_5 із вказаної квартири, зі зняттям їх з реєстраційного обліку та стягнення з відповідача сплаченого судового збору є похідними від заявлених вимог, в задоволенні яких відмовлено, суд приходить до висновку про відмову в задоволені вказаних частин вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову, судові витрати з відповідача не стягуються.

Щодо заявлених вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1.2 Положення про напрямки та порядок поліпшення житлових умов працівників ДП НАЕК «Енергоатом» ПЛ-Д.0.07.340-12 таке встановлює єдині для всіх відокремлених підрозділів та Дирекції Компанії умови, правила і порядок, які регулюють взаємодію у сфері житлових відносин між Компанією, працівниками, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами в межах чинного законодавства України та колективного договору Компанії (а.с. 109-159).

Відповідно до п. 1.3 договору безвідсоткової цільової позики за № 236/15 від 27 жовтня 2015 року, позика надається на підставі Положення ДП «НАЕК «Енергоатом» ПЛ-Д.0.07.340-12 від 25 червня 2012 року та спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету ВП ЮУ АЕС від 15.10.2015 року № 199.

За умов п. 4.1. договору позичальник повертає позикодавцю до 1 лютого 2016 року частину позики шляхом передачі позикодавцю відступного у вигляді квартири АДРЕСА_7 на умовах, встановлених договором про відступне. Зарахування зустрічних однорідних вимог здійснюється позикодавцем протягом пяти календарних днів з дати підписання ним договору про відступне.

Решту позики позичальник повертає позикодавцю з 1 лютого 2016 року до 1 листопада 2035 року щомісячно рівними частками шляхом здійснення позикодавцем утримань із заробітної плати позичальника.

Однак, згідно п. 4.5.2. Положення місяць, з якого розпочинається повернення позики встановлюється договором між працівником і Компанією про надання позики з урахуванням того, щоб проміжок часу між датою надання позики, а у випадках надання позики частинами датою надання останньої частини та датою, з якої розпочинається повернення позики, не перевищував три місяці.

ОСОБА_6 п. 10 Додатку «Г» Положення, який передбачає порядок оформлення документів для отримання безвідсоткової цільової позики грошовими коштами на придбання чи будівництво житла, зазначено, що укладання договору про відступне при передачі Компанії квартири, яка належить працівнику, в рахунок погашення частки позики (для випадків передбачених п.п. 4.5.4, 4.5.5. цього Положення) проводиться протягом 3-х місяців з дати надання позики, а у випадках надання позики частками, протягом 3-х місяців з дати надання останньої частки позики. (т. 1 а.с. 147).

Як видно, на виконання договору безвідсоткової цільової позики за № 236/15 від 27 жовтня 2015 року, ВП ЮУ АЕС ДП НАЕК «Енергоатом» перерахувало ОСОБА_2 8 грудня 2015 року 150000,00 грн. (т. 1 а.с. 161), 10 грудня 2015 року - 150 000,00 грн. (а.с. 161), 15 грудня 2015 року 247400,00 грн. (т. 1 а.с. 162-165).

З наведеного вбачається, що останній платіж на виконання договору безвідсоткової цільової позики за № 236/15 ВП ЮУ АЕС ДП НАЕК «Енергоатом» здійснило 15 грудня 2015 року, а ОСОБА_2 на рахунок отримала вказану суму 16 грудня 2015 року.

На підставі зазначеного, передача належної ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_7 на користь ДП «НАЕК «Енергоатом» ВП ЮУ АЕС має відбутися протягом трьох місяців з дати отримання останньої частини позики, тобто до 17 березня 2016 року.

Зазначене сторонами в судовому засіданні не заперечувалось. Представник ДП «НАЕК «Енергоатом» ВП ЮУ АЕС та представник первинної профспілкової організації в судовому засіданні зазначили, що дійсно п. 4.1. договору безвідсоткової цільової позики за № 236/15 від 27 жовтня 2015 року фактично було зменшено строки його виконання в порушення Положення ДП «НАЕК «Енергоатом» ПЛ-Д.0.07.340-12 від 25 червня 2012 року.

ОСОБА_6 з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Оскільки відповідачі за зустрічним позовом у справі позов визнали, а також те, що підстав вважати, що визнанням позову будуть порушені чиїсь інтереси, або суперечить закону, не встановлено, їх можна прийняти, а вимоги позову задовольнити в частині визнання частково недійсним п. 4.1 договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27.10.2015 року в частині повернення строків відступного зазначивши замість «до 1 лютого 2016 року» правильно « протягом трьох місяців з моменту отримання позики або її останньої частини».

Вимоги про визнання спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету № 77 від 17.05.2016 року «Про внесення змін до спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету № 198 від 15.10.2015 року» незаконним підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету ВП ЮУ АЕС від 15.10.2015 року № 198 та п. 3 додатку 2 «Додатковий список висококваліфікованих працівників ВП ЮУ АЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» для надання позик на придбання квартир на вторинному ринку житла в м. Южноукраїнську в 2015 році» (т. 2 а.с. 10-12), в тому числі, на підставі якого 27 жовтня 2025 року між ДП «НАЕК «Енергоатом» та ОСОБА_2 укладено договір безвідсоткової цільової позики № 236/15 зазначено про часткове погашення позики шляхом передачі ОСОБА_2О підприємству двокімнатної квартири, секцію в сімейному гуртожитку № 89 в будинку № 56 по вул. Дружби Народів в м. Южноукраїнську.

Однак, Спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету ВП ЮУ АЕС № 77 від 17.05.2016 року внесено зміни до п. 3 додатку 2 «Додатковий список висококваліфікованих працівників ВП ЮУ АЕС ДП «НАЕК «Енергоатом» для надання позик на придбання квартир на вторинному ринку житла в м. Южноукраїнську в 2015 році», затвердженого спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету ВП ЮУ АЕС від 15.10.2015 року № 198, оскільки житло, яке повинне було передаватись ВП ЮУ АЕС ОСОБА_2 в рахунок повернення частки позики, являє собою двокімнатну секцію в сімейному гуртожитку та не відповідає вимогам державних будівельних норм, які встановлені для квартир в багатоквартирних жилих будинках (відсутня кухня), шляхом виключення умови щодо погашення ОСОБА_2 частки позики шляхом передачі підприємству займаного житлового приміщення № 89 в сімейному гуртожитку № 9-А по вул. Дружби Народів в будинку № 56 в м. Южноукраїнську та повернення позичальником у 2016 році не менше 50 % наданої позикодавцем позики.(т. 1 а.с. 106, 108).

Вказане рішення погоджено двома посадовими особами про що маються їх підписи, ще підписи двох посадових осіб в ньому відсутні (т. 1 а.с. 107).

Рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області № 619 від 12 грудня 2007 року, підписаного міським головою ОСОБА_9, змінено статус будинків № 52,56 по вулиці Дружби Народів з «гуртожиток» на «житловий будинок» (т. 1 а.с. 166-167).

Відповідно до п. 4.5 договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 у випадку не укладання позичальником своєчасного іпотечного договору, невиконання або неналежного виконання зобовязань в термін та порядку повернення позики, позикодавець має право в односторонньому порядку на свій розсуд скоротити передбачений цим договором строк повернення позичальником отриманої позики, а позичальник у цьому випадку, зобовязується виконувати повернення позики у встановлений позикодавцем, згідно письмового повідомлення, термін.

Відповідно до п. 6.1. договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 всі зміни та доповнення до цього договору вносяться за згодою сторін та оформляються у письмовому вигляді, за винятком випадків, передбачених п.4.5 цього Договору

На звернення ОСОБА_2 щодо виконання умов п.4.1. договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27 жовтня 2015 року, ДП «НАЕК «Енергоатом» 10 червня 2016 року на її адресу було направлено проект додаткової угоди № 2 до договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27 жовтня 2015 року з пропозицією ознайомлення з ним та підписання до 15 червня 2016 року. В разі не підписання додаткової угоди, така вступить в силу з 16 червня 2016 року в односторонньому порядку відповідно до п. 4.5 та п. 6.1. Договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27 жовтня 2015 року (т. 1 а.с. 12, 105).

Відповідно до п. 4.5.8 Положення у разі незадовільного технічного та/або санітарного стану житла, яке підлягає передачі Компанії як відступне в рахунок повернення частини позики, адміністрація та профспілковий комітет відповідного відокремленого підрозділу можуть на підставі акту обстеження такого житла прийняти рішення про відмову від його передачі компанії та врахувати прийняте рішення згідно з пунктом 4.3.8 цього Положення при становленні фактичного розміру позики, що надається працівнику.

Проекту додаткової угоди № 2 до договору безвідсоткової цільової позики за № 236/15 від 27 жовтня 2015 року начальником СПС ДДЮУ ВП ЮУ АЕС ОСОБА_10 надана правова оцінка 9 червня 2016 року, та встановлено, що така не відповідає діючому законодавству України та суперечить п. 4.5.8 Положення про напрямки та порядок покращення житлових умов працівників ДП «НАЕК «Енергоатом» ПЛ-Д.0.07.340-12, оскільки не додано актів обстеження житла щодо прийняття рішення про відмову від його передачі від Компанії (т. 1 а.с. 160).

Вказаних актів обстеження житла щодо прийняття рішення про відмову від його передачі суду також надано не було.

Відповідно до ОСОБА_6 від 05 лютого 2016 року представниками ВП ЮУ АЕС ДП НАЕК «Енергоатом» обстежено та прийнято квартиру АДРЕСА_8 та отримані ключі від даної квартири (т. 1 а.с. 50, 169).

ОСОБА_6 від 1 березня 2016 року обстежено житло, а саме квартира № 89 по вул. Дружби Народів в будинку № 56 в м. Южноукраїнську, яка передаватиметься ВП ЮУ АЕС працівниками в рахунок повернення частки безвідсоткової позики. Стан приміщень в квартирі, задовільний (т. 1 а.с. 170-172).

Відповідно до листа ДП НАЕК «Енергоатом» на адресу ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 51-52) вбачається, що останній пропонується розглянути та підписати проект додаткової угоди до договору безвідсоткової цільової позики за № 236/15 від 27 жовтня 2015 року та повернути частину позики у розмірі вартості шляхом продажу блок - секції № 89 в будинку № 56 по вулиці Дружби народів у м. Южноукраїнську шляхом внесення коштів у касу або на банківський рахунок підприємства.

Відповідно до службової записки від 28 грудня 2017 року № 56-209 направлену на адресу начальника ЮУ ОСОБА_11 начальником ВСР ОСОБА_9, останній вказує, що ВП ЮУ АЕС, уклавши із ОСОБА_2 договір безвідсоткової цільової позики, порушив п. 4 Положення про напрямки та порядок поліпшення житлових умов працівників ДП НАЕК «Енергоатом» ПЛ-Д.0.07.340-12 (т. 1 а.с. 188-189).

В судовому засіданні представник ДП «НАЕК «Енергоатом» ВП ЮУ АЕС та представник первинної профспілкової організації не заперечували проти задоволення заявлених вимог ОСОБА_2 крім іншого зазначивши, що оскаржуване спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету ВП ЮУ АЕС № 77 від 17.05.2016 року № 77 прийнято уже після укладення сторонами договору безвідсоткової цільової позики за № 236/15 від 27 жовтня 2015 року.

Як встановлено, ОСОБА_2 належним чином виконує зобовязання за договором безвідсоткової позики за № 236/15.

Також судом встановлено та визнано частково недійсним п. 4.1 договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27.10.2015 року в частині повернення строків відступного, тому посилання позивача щодо порушення спільним рішенням умов договору безвідсоткової позики, є слушними.

Отже, при прийнятті адміністраціє та профспілковим комітетом оскаржуваного спільного рішення № 77 від 17.05.2016 року «Про внесення змін до спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету № 198 від 15.10.2015 року» було порушено вимоги Положення ДП «НАЕК «Енергоатом» ПЛ-Д.0.07.340-12 від 25 червня 2012 року та вимоги чинного законодавства.

Нормою ст. 6 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

ОСОБА_6 із ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір належить до юридичних фактів, на основі яких виникають зобовязання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Отже, задовольняючи вимоги в даній частині позову, суд виходить з положень ЦК України, який у ст.ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Щодо заявлених вимог ОСОБА_2 в частині визнання додаткової угоди № 2 від 10.06.2016 року до договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27.10.2015 року неукладеною, то такі задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Сторонами у справі не заперечувалось, що умови додаткової угоди № 2 від 10.06.2016 року до договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27.10.2015 року сторонами договору погоджені не були, сторонами така угода не була підписана, вільного волевиявлення в момент досягнення згоди з усіх істотних умов не відбулося, виконання на підставі додаткової угоди не було, тому така додаткова угода є неукладеною.

Однак, відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом.

Відтак, суд, проаналізувавши та оцінивши кожний аргумент, наведений позивачем у зустрічному позові, приходить до висновку про часткове його задоволення.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права (п. 2 Постанов, Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009, № 14 "Про судове рішення у цивільній справі")

З врахуванням викладеного, рішення про часткове задоволення зустрічних вимог ОСОБА_2 у повній мірі забезпечить права останнього, гарантовані йому Конституцією України, з врахуванням норм права, які регулюють дані правовідносини, при цьому буде виконане основне завдання цивільного судочинства закріплене в ст. 1 ЦПК України, яке полягає у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Оскільки суд дійшов висновку, про часткове задоволення зустрічного позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду ОСОБА_2 сплачено судовий збір у розмірі 1920,00 грн. (а.с. 98) як за три вимоги немайнового характеру (640х3). В задоволені однієї вимоги відмовлено, тому дотримуючись принципу пропорційності, з відповідачів за зустрічним позовом підлягає стягненню по 640 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» () до ОСОБА_2 (код НОМЕР_1), ОСОБА_5 ( код не відомий), третя особа: орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» (), первинної профспілкової організації відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» () про визнання частково недійсним п. 4.1 договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27.10.2015 року, визнання спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету № 77 від 17.05.2016 року «Про внесення змін до спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету № 198 від 15.10.2015 року» незаконними та визнання додаткової угоди № 2 від 10.06.2016 року до договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27.10.2015 року неукладеною, задовольнити частково.

Визнати п.4.1 Договору безвідсоткової цільової позики № 236/15 від 27.10.2015 року укладеного між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та ОСОБА_2 в частині повернення строків відступного частково недійсним, змінивши строки з «до 01 лютого 2016 року» на «протягом трьох місяців з моменту отримання позики, або її останньої частини».

Визнати спільне рішення адміністрації ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ЮУ АЕС та профспілкового комітету ВП ЮУ АЕС № 77 від 17.05.2016 року «Про внесення змін до спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету № 198 від 15.10.2015 року, незаконним.

Стягнути із Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» () та первинної профспілкової організації відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» () на користь ОСОБА_2 (код НОМЕР_1) судовий збір по 640 грн. з кожного.

В іншій частині зустрічного позову відмовити

Повний текст рішення складено 23 березня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_12