Справа № 363/662/18 Головуючий у І інстанції Рудюк О. Д.
Провадження № 22-ц/780/1911/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1.
Категорія 47 07.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

за участі секретаря Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 01 березня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову -

встановив:

27 лютого 2018 року скаржник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову про визнання права власності на земельні ділянки, земельну ділянку площею 0,1216 га. (кадастровий номер :36:105:1630), загальною вартістю 143 693,00 гривень та земельну ділянку площею 0,1215 га. (кадастровий номер :36:105:1631), загальною вартістю 143 575,00 гривень та встановлення факту спільного проживання однією сімєю.

Свою заяву ОСОБА_2 мотивував тим, що разом із ОСОБА_3 проживав однією сімєю з вересня 2011 року. За час спільного проживання було придбано нерухоме майно, а саме дві земельні ділянки: земельна ділянка площею 0,1216 га. (кадастровий номер :36:105:1630), загальною вартістю 143 693,00 гривень та земельну ділянку площею 0,1215 га. (кадастровий номер :36:105:1631), загальною вартістю 143 575,00 гривень, що знаходяться у Вишгородському районі Київської області (Новосілківська сільська рада), які на час придбання оформлювались на ОСОБА_3

ОСОБА_2 з метою зясування фактичних обставин справи щодо встановлення факту можливого відчуження ОСОБА_3 земельних ділянок, звернувся до нотаріуса, де йому стало відомо про отримання ОСОБА_3 дублікатів договорів купівлі-продажу земельних ділянок. Виходячи з даного факту, ОСОБА_2 вважає, що ОСОБА_3 може відчужити дані земельні ділянки третім особам.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 01 березня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 було відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу від 01 березня 2018 року і ухвалити по справі нове судове рішення, яким задовольнити заявлені вимоги про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивач, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при ухвалення свого рішення виходив з того, що позивачем не було зазначено причин, у звязку з якими потрібно було забезпечити позов, а також не було надано доказів, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції та вважає, що заявником не було надано належних та допустимих доказів, які свідчили б про те, що невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Крім того, заявник не надав доказів того, що він брав участь у придбанні спірних земельних ділянок і накладення арешту на дане майно може призвести до порушення прав відповідача.

Слід звернути увагу, що ОСОБА_2 не позбавлений можливості повторно звернутися до суду із заявою про забезпечення позову, вказавши при цьому інші підстави для задоволення його заяви та надавши відповідні докази.

Таким чином, ухвала Вишгородського районного суду Київської області від 01 березня 2018 року постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки не спростовують законності постановленої ухвали та не можуть бути підставами для її скасування.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Ураховуючи наведене та положення ст.375 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 263, 353, 367, 374, 375 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2залишити без задоволення, а ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 01 березня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Волохов Л.А.

Судді: Матвієнко Ю.О.

ОСОБА_4