Справа № 629/6482/18
Провадження № 6/629/195/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Котяй А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області подання:

заявник - Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, , місце знаходження за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Михайла Грушевського, 7,

стягувач - Комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради, місце знаходження: Харківська область, м. Лозова, м-н.1, буд. 17

боржник - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_3

про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документу, -

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець Міжрайонного ВДВС по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова ГТУЮ у Харківській області Ковтун А.М. звернулася до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення закордонного паспорту ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до виконання зобов'язань, покладених на неї судовим наказом № 629/4969/17, виданим 16.03.2018 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь КП «ЖУК» у розмірі 10171,36 грн.

Представник заявника МіжрайонногоВДВС по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова ГТУЮ у Харківській області до судового засідання не з'явилась, в поданні прохала справу слухати за відсутності представника відділу за наявними матеріалами у справі.

Згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши подання та додані до нього матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Стаття 313 Цивільного кодексу України передбачає, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом. Це право віднесено у Цивільному кодексі України до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" (далі - Закон № 3857-XII). Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів (п. 5).

Таким чином, законодавець передбачив можливість застосування судом зазначених обмежень, а не обов'язкове їх застосування, та умову застосування судом зазначених обмежень - у випадку, якщо боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням. Згідно Інструкції з організації примусового виконання рішень про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, він підлягає доведенню. Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань, також полягає в тому, що боржник свідомо ухиляється від виконання своїх зобов'язань в той час як має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Це будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Дослідженням доказів, які надані суду державним виконавцем, встановлено наступне.

На виконанні Міжрайонного ВДВС по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова ГТУЮ у Харківській області знаходиться виконавче провадження 57350088 з виконання судового наказу № 629/4969/17, виданого 16.03.2018 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «ЖУК» заборгованості у розмірі 10171,36 грн.

04.10.2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відомостей щодо отримання боржником копії зазначеної постанови матеріали справи не містять.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4 та квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2. У зв'язку з чим державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника від 04.10.2018 року. За боржником рухоме майно не зареєстровано, на обліку у Пенсійному фонду України ОСОБА_1 не перебуває, пенсію не отримує, джерело отримання доходів відсутнє, інформацію про останнє місце роботи не знайдено, відкритих рахунків у банківських установах не виявлено. ОСОБА_1 має закордонний паспорт для виїзду за кордон Серія НОМЕР_2, дата видачі 26.04.2018 року, строком дії до 26.04.2028 року. Також для перевірки майнового стану боржника державним виконавцем був здійснений вихід за адресою: проживання боржника: АДРЕСА_3. За результатами здійснення виходу було встановлено, що ОСОБА_1 вдома не було, зі слів сусідів вона перебуває на заробітках за межами України.

Державним виконавцем неодноразово на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з'явилася, про причини неявки не повідомила виконавця.

До теперішнього часу рішення суду про стягнення заборгованості не виконано.

Оскільки тимчасове обмеження права виїзду може застосовуватися за поданням державного виконавця у разі ухилення боржника від виконання рішення, суд вважає, що державним виконавцем повинні бути надані суду докази, які свідчать про свідоме ухилення боржника від виконання обов'язків по виплаті боргу за судовим рішенням.

Однак, з матеріалів подання не убачається, коли саме боржник була ознайомлена з постановою про відкриття виконавчого провадження, чи взагалі їй відомо про примусове виконання судового рішення, чи відомо їй про її права та обов'язки у виконавчому провадженні, чи направлена їй органом ДВС кореспонденція у зв'язку з примусовим виконанням судового рішення, чи була нею отримана.

В порушення вимог законодавства державний виконавець ухилився від доведення тієї обставини, що боржник свідомо ухиляється від виконання своїх зобов'язань, в той час як має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Державним виконавцем не надано доказів того, що боржник свідомо ухиляється від виконання своїх зобов'язань.

В справі також відсутні дані про повідомлення боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні подання за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 258-260, 441 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні подання Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документу - відмовити.

Ухвали окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку згідно ст.ст. 353, 354, 355, п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Суддя Т.О.Каращук