Справа № 460/4345/17 Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А.
Провадження № 22-ц/783/448/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Струс Л.Б.

суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2017 року (суддя Кондратьєва Н.А.) у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі 1/3 частини доходу починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення ним повноліття.

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.п.н. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4, 14.07.1994 р.н.( і.н.п.), аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_6 у користь держави 640 грн. судового збору.

Рішення суду ОСОБА_6, подавши апеляційну скаргу. Вважає що рішення прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі зазначає, що дійсно подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позовних вимог. Проте, вказує, що подав таку, оскільки його було запевнено що розмір аліментів буде становити 800 гривень. Вказує, що не отримав копію позовної заяви, в судовому засіданні не був присутнім. Зазначає, що не працює, перебивається випадковими заробітками, має невеликий нерегулярний дохід, тому аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку є надто великими, оскільки в грошовому еквіваленті це становить 1471 грн., проте згідний на стягнення з нього аліментів в розмірі ? частини від всіх видів заробітку.

Просить рішення Яворівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2017 рокузмінити в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на стягнення аліментів в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку.

Зважаючи на положення п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд Львівської області здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст..263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 уклали шлюб 10.05.2016 р. у Виконавчому комітеті Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис № 44, свідоцтво про шлюб серії І-СГ №269103. Від шлюбу у сторін є син ОСОБА_7, який народився 09.10.2016 року.

Відповідно до довідки про склад сім'ї син проживає разом з матір'ю ОСОБА_4 на вул. С.Бандери 10/73, в м. Новояворівську та знаходиться на її утриманні.

Задовольняючи позовні вимоги районний суд встановив що відповідач, будучи батьком неповнолітньої дитини ухиляється від виконання свого обовязку по її утриманню, врахувавши стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, прийшов до висновку про необхідність задоволення позову у повному обємі, оскільки обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері так і батька.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до вимог ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обовязку у батьків.

Частинами 1-3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою ст. 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дітей.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що він не в змозі сплачувати аліменти в згаданому розмірі оскільки не працює, що є підставою для зменшення розміру аліментів у відповідності до вимог СК України. Однак останнім ні в суді першої інстанції ні в суді апеляційної інстанції не представлено жодного доказу на підтвердження скрутного матеріального становища чи зазначення іншої обставини, що має істотне значення для визначення розміру аліментів.

Районний суд правильно застосував положення ст.ст. 180-182 СК України та дійшов до обгрунтованого висновку про задоволення позову.

Крім того в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_6 в якій він зазначає, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти стягнення аліментів. Колегія суддів не бере до уваги твердження апелянта про те що вказану заяву він написав через отримання недостовірної інформації щодо розміру аліментів та спонукання з боку працівників суду щодо написання такої. Вказане спростовується запереченнями на апеляційну скаргу ОСОБА_4 а також варто зазначити, що ОСОБА_6 не був позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами справи та отримати копію позовної заяву, яку було надіслано на його адресу.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції маючи заяву відповідача щодо визнання позову прийшов до правильного висновку про задоволення позову.

У відповідності до вимог ст..76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Окрім того, апелянт та його представник не надали суду доказів, щодо написання даної заяви під тиском чи з інших підстав.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з вимогами ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 04 червня 2018 року

Головуючий

Судді