АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/377/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Дудніченко В.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року

м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Пономаренка В.В., Сіренка Ю.В., Ювшина В.І.

за участю секретаря Попова М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу товариства з обмежено відповідальністю «СІГМА АВТОЛІЗИНГ» на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 26 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ТОВ «СІГМА АВТОЛІЗИН» про захист прав споживачів та визнання недійсним договору фінансового лізингу,

ухвала постановлена під головуванням судді Дудніченко В.М.

повний текст ухвали виготовлено 26.12.2017 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ТОВ «СІГМА АВТОЛІЗИН» про захист прав споживачів та визнання недійсним договору фінансового лізингу.

З метою забезпечення позову ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою про накладення арешту на грошові кошти ТОВ «СІГМА АВТОЛІЗИН».

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 26 грудня 2017 року заяву задоволено. Накладено арешт на грошові кошти, що належать ТОВ «СІГМА АВТОЛІЗИН» на рахунках ПАТ «Банк Кредит Дніпро» в розмірі 35500 грн.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ТОВ «СІГМА АВТОЛІЗИН» подала апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 26 грудня 2017 року і постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що позбавлення можливості повноцінно користуватися рахунками підприємства, призведе до порушення прав та інтересів клієнтів та працівників. Крім того позивач не довів, той факт, що після прийняття рішення, його виконання може утруднитись.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову у даній справі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачені ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Стаття 150 ЦПК України містить перелік видів забезпечення позову, одним із яких може бути накладення арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходиться у нього.

В силу ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, а згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України - про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання.

Відповідно до роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

А тому колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення заяви, оскільки предметом позовних вимог є стягнення грошових коштів за невиконане зобов'язання за договором фінансового лізингу, то звернувшись до суду з клопотанням про вжиття заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах спірної суми, позивач належним чином обґрунтував та довів необхідність застосування таких заходів з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «СІГМА АВТОЛІЗИН» є діючою юридичною особою та має активи, а тому забезпечивши позов шляхом накладення арешту на банківський рахунок в межах спірної суми, не позбавляє відповідача користуватись коштами, що є на рахунку поверх спірної суми та не є втручанням в господарську діяльність цього підприємства. Такий вид забезпечення позову не суперечить чинному законодавству.

Посилання апелянта в своїй апеляційній скарзі про те, що накладення арешту на грошові кошти вплине на діяльність товариства, є безпідставним та не спростовує висновків суду першої інстанції оскільки ґрунтується лише на припущеннях.

Таким чином, суд першої інстанції дотримався вимог цивільного процесуального законодавства та постановив правильну ухвалу, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 258, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмежено відповідальністю «СІГМА АВТОЛІЗИНГ» на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 26 грудня 2017 року відхилити, а ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 26 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

В.В. Пономаренко

Ю.В. Сіренко

В.І. Ювшин