Головуючий суду 1 інстанції - Коваленко Д.С.
Доповідач -Назарова М.В.
Справа № 425/3543/16-ц
Провадження № 22ц/782/46/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Коновалової В.А., Коротенка Є.В.

за участю секретаря Перишкіна Т.М.

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_2

на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 05 грудня 2017 року, ухваленого Рубіжанським міським судом у складі: Коваленка Д.С. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 як законного представника неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Нецвітай Ольга Василівна, про визнання недійсним заповіту,

в с т а н о в и л а :

14 листопада 2016 року позивач ОСОБА_3 звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області із вказаним позовом, в обґрунтування якого посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_8, який доводився чоловіком племінниці позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

За життя ОСОБА_8 у присутності приватного нотаріусаРубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Нецвітай О.В. склав заповіт на користь неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - онуків первісного відповідача ОСОБА_10, який за спадкодавця підписала ОСОБА_11, що не є родичкою та знайомою ОСОБА_8

Позивач вважає, що вказаний заповіт має бути визнаний судом недійсним, так як під час його підписання ОСОБА_12 був тяжко хворий і не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, йому було 74 роки, з 2010 року лікарями йому був поставлений діагноз - хронічна серцева недостатність, наслідки перенесеного ішемічного інсульту (2010, 2012 рік), діфузний кардіосклероз з гіпертонічною хворобою, з роками його стан погіршувався, у зв'язку зі своїм похилим віком та тяжким станом здоров'я він потребував сторонньої допомоги. Відповідач по справі скористалася хоробою ОСОБА_8 у своїх корисливих цілях, оформивши заповіт на своїх неповнолітніх онук. Відсутність підпису ОСОБА_8 на заповіті так само вказує на його важкий стан здоров'я, він фактично не міг писати.

Відповідач в особі свого представника надав заперечення, в яких зазначив, що до суду з позовом про визнання заповіту недійсним може звернутись лише заінтересована особа. Такими особами у випадку із заповітом можуть бути тільки спадкоємці за законом або за заповітом. Проте позивачка не надала доказів, які б підтверджували факт родинних відносин саме з ОСОБА_8

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 20 грудня 2016 року було замінено первісного відповідача - ОСОБА_10 на належного відповідача - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса проживання: АДРЕСА_2, яка є матір'ю неповнолітніх спадкоємців за заповітом ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 05 грудня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_2подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, вважаючи рішення незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводами апеляційної скарги є помилковість висновків суду про подання позову незаінтересованою в розумінні закону особою, оскільки позивач ОСОБА_3 є членом родини померлого ОСОБА_8 і більш близькою людиною, ніж неповнолітні діти ОСОБА_6, на користь яких був складений заповіт. Надавати докази родинних зв'язків з померлим нотаріусу при оформленні спадщини - це цілком право і обов'язок ОСОБА_3 З посиланням на пояснення свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, Богословської скаржник вважає, що беззаперечно доведено порушення вимог щодо форми та посвідчення заповіту, що свідчить про його нікчемність, а суд не застосував положення ч. 1 ст. 1257 ЦК України та не вийшов за межі позовних вимог, чим порушив рекомендації Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року «14 «Про судове рішення у цивільній справі», хоча для цього були всі підстави.

На апеляційну скаргу від третьої особи - приватного нотаріусу Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Нецвітай Ольга Василівни надійшов відзив, в якому вино вважає скаргу необґрунтованою та безпідставною.

Апеляційне провадження по справі було відкрито 15 січня 2018 року, ухвалою суду від 02 лютого року справу призначено до апеляційного розгляду на 27 лютого 2018 року о 12.30 год., 27 лютого 2018 року у зв'язку із знаходженням судді складу колегії Лозко Ю.П. у відрядженні з 24 лютого по 03 березня 2018 року розгляд справи відкладено на 15 березня 2018 року о 12.30 год., у зв'язку із перебуванням суді-доповідача Назарової М.В. у відпустці розгляд справи відкладено на 20 березня 2018 року о 12.30 год.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник позивача адвокат ОСОБА_18 підтримав доводи апеляційної скарги.

Інші особи в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України (в редакції закону 2004 року, що діяла на час прийняття оскаржуваного рішення) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с. 49 т. 1).

Згідно з довідкою, наданою Рубіжанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану від 02 грудня 2016 року №427/02.2-04/04, 21 квітня 1989 року за №208 був зареєстрований актовий запис про шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_19. Станом на 02 грудня 2016 року змін, доповнень та відмітки про розірвання шлюбу не вносилося (а.с. 57 т. 1).

Із заповіту, посвідченого приватним нотаріусомРубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Нецвітай О.В. за №1416 26 серпня 2016 року, вбачається, що ОСОБА_8 зробив особисте розпорядження на випадок своєї смерті (заповіт) на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у рівних частках кожній. У зв'язку із хворобою ОСОБА_8 - поганого зору та паралізації рук, не зміг особисто прочитати текст заповіту уголос та власноручно його підписати, за його дорученням та в його присутності текст заповіту до його підписання уголос був зачитаний запрошеними свідками ОСОБА_13 і ОСОБА_14, які особисто незацікавлені в складанні заповіту, є дієздатними у повному обсязі і такими, що володіють українською мовою і в повній мірі усвідомлюють суть того, що відбувається, та підписаний на особисте прохання ОСОБА_8 власноруч ОСОБА_11 за заповідача,удома за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9-10 т. 1).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 14 вересня 2016 року Рубіжанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що зроблено відповідний актовий запис №708 (а.с. 6 т. 1).

З довідки №168 від 13 вересня 2016 року вбачається, що причиною смерті ОСОБА_8 є: хронічна серцева недостатність; наслідки перенесеного ішемічного інсульту (2010, 2012 роках); дифузний кардіосклероз з гіпертонічною хворобою (а.с. 11 т. 1).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки з позовом звернулась особа, яка у розумінні закону заінтересованою особою не являється, і будь-які її права чи інтереси заповітом не порушені, суд не мав права не тільки вирішувати питання щодо застосування чи не застосування будь-якого способу захисту порушеного права чи інтересу (у тому числі визнавати чи не визнавати заповіт нікчемним та/або застосовувати чи не застосовувати наслідки нікчемності, якщо вони будуть виявлені), суд не має компетенції навіть здійснювати відповідний аналіз щодо наявності чи відсутності підстав для застосування певного способу захисту порушеного права чи інтересу.

Такі висновки суду ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи з огляду на наступне.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з положеннями ст. 1233, ч. 2 ст. 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт здійснюється особисто.

Частинами 1, 2 ст. 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України (в редакції ЦК 2004 року, чинній на час звернення позивача до суду із позовом та на час розгляду справи судом) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Перелік способів захисту цивільних справ та інтересів міститься в ст. 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом або договором.

У ч. 1 ст. 1257 ЦК України, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин як спеціальна норма, зазначено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Відповідно до ст. ст. 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, і позивач всупереч ст. 60 ЦПК України (в редакції ЦК 2004 року) не довела свою належність до кола осіб, які мають право оскаржити спірний заповіт, оскільки не є спадкоємцем ОСОБА_8, а тому її права, свободи та інтереси жодним чином не могли бути порушені.

Таким чином, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано виходив із відсутності підстав для визнання недійсними оспорюваного заповіту за позовом позивача ОСОБА_3, яка жодним чином не довела будь-який свій інтерес чи наявність порушеного, оспорюваного чи невизнаного права вчиненням спадкодавцем ОСОБА_8 заповіту.

Довід апеляційної скарги про те, що позивач є членом родини померлого ОСОБА_8 і є для нього більш близькою людиною, ніж неповнолітні діти ОСОБА_6, не ґрунтується на матеріалах справи та нічим не підтверджений.

Як не заслуговує на увагу і посилання апелянта на те, що судом не взяті до уваги допущені недоліки при складанні спірного заповіту, який був укладений у письмовій формі та посвідчений приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Нецвітай Ольгою Василівною з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, що повинно було судом взято до уваги як підставу для визнання зазначеного заповіту нікчемним без заявлення відповідних позовних вимог згідно вимог ч. 1 ст. 1257 ЦК України, оскільки визначальним в даному випадку є висновок суду, що позивач ОСОБА_3 не є належним позивачем та її права оспорюваним правочином не порушено.

Посилання в апеляційній скарзі на пояснення свідків не заслуговує на увагу, оскільки цим доказам суд вірно не давав оцінку, як не давав оцінки і висновку судово-психіатричного експерта №87 від 31 травня 2017 року та висновку судово-психіатричного експерта №165 від 18 серпня 2017 року, виходячи з відсутності у позивача права вимоги.

Вказані обставини можуть бути предметом судового розгляду лише за участю осіб, яких стосується оспорюваний по справі правочин.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Відповідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_2залишити без задоволення.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 05 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Дата складення повного тексу постанови - 24 березня 2018 року.

Головуючий

Судді: