Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7336/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2018 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Шиповича В.В.

за участі секретаря судового засідання Євтушенко М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Азот» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

ВСТАНОВИВ:

31.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Азот» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 7000 гривень та середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі за період в сумі 80266,68 грн., вказавши, що з 15.07.2011 року він працював слюсарем-ремонтником на ПАТ «Азот». Був звільнений на підставі наказу від 03.04.2017 року за згодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України. На день звільнення відповідачем не було проведено з ним розрахунку, а саме не виплачено заробітну плату. Оскільки заробітна плата на час звернення до суду з даним позовом не виплачена, то вважав, що відповідач має сплати йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою суду від 03.09.2018 позов залишено без руху та визначено строк для усунення недоліків. У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 13.09.2018 позов прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та відкрито провадження у справі. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.

10.10.2018 року ПАТ «Азот» надало відзив на позов.

09.11.2018 року ОСОБА_1 подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій, з урахуванням довідок наданих відповідачем, просив стягнути з ПАТ «Азот» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 9533,02 гривні, середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 03.04.2017 по 09.11.2018 в сумі 142912,39 гривень.

Ухвалою суду від 15.11.2018 справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні з повідомленням сторін.

В судове засідання ОСОБА_1 надав заяву, в якій підтримав уточнені позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі.

Представники відповідача ПАТ «Азот» в засідання не зявилися.

У відзиві на позов, ПАТ «Азот» позовні вимоги ОСОБА_1, не визнало повністю. При цьому посилалося на те, що невиплата належних позивачу сум при звільненні сталась не з вини ПАТ «Азот», а через відсутність обєктивної можливості здійснити таку виплату. З урахуванням співмірності вважали, що розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку має бути суттєво зменшено. Крім того у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає зменшенню на суму податку на доходи фізичних осіб та військового збору, які ПАТ «Азот» повинен буде сплатити до бюджету. З урахуванням викладеного ПАТ «Азот» просило повністю відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Суд вивчивши заяви сторін по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1, він наказом №159-ук від 11.07.2011 був прийнятий на посаду слюсаря-ремонтника 5 розряду, служби механіка, дільниці з ремонту обладнання відділення ХВО цеху ХВО в ПАТ «Азот», а Наказом №170-вк від 03.04.2017 року звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін (а.с. 3-4).

Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок (ст. 47 КЗпП).

Згідно ст. 116 КЗпП України, - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Частиною 2 ст. 117 КЗпП України передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідач визнав наявність заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_1 за лютий, березень та квітень 2017 року в сумі 9533,37 гривень, що підтверджено довідкою ПАТ «Азот» №557 від 04.10.2018 року (а.с. 59).

Однак в своєму відзиві відповідач посилався на те, що розрахунок з позивачем при звільненні не був проведений не з вини підприємства, а через зупинку виробництва та накладений державним виконавцем арешт на банківські рахунки підприємства, що унеможливило проведення будь яких банківських операцій.

Оскільки ПАТ «Азот» не надано доказів відсутності у відповідача коштів, що перевищують обсяг фінансового ресурсу, який був арештований, а також наявність/відсутність інших банківських рахунків, тому доводи відповідача про неможливість здійснення повного розрахунку із ОСОБА_1 в день його звільнення суд не приймає.

Виходячи з правової позиції Верховного Суду України, сформульованої у Постанові від 13.03.2017 року по справі №6-259цс17, - у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Тому суд відхиляє доводи ПАТ «Азот» щодо зменшення суми середнього заробітку входячи зі співмірності із сумою боргу по зарплаті.

Обчислення строку заборгованості по виплаті нарахованої на день звільнення заробітної плати слід відраховувати починаючи з наступного після звільнення дня, а не з дня звільнення, як це вказує ОСОБА_1

У позові ОСОБА_1 наведено розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.04.2017 року по 09.11.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.04.2017 року (наступний день після звільнення) по 09.11.2018 (в межах заявлених позовних вимог) суд виходить з наступного.

Згідно довідки ПАТ «Азот» від 04.10.2018 року № 558 (а.с. 60) розмір заробітної плати ОСОБА_1 за два місяці, які передували звільненню становить: лютий 2017 року 7269,62 грн. за 20 робочих днів; березень 2017 року 7698,81 грн. за 22 робочих днів. Середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 356,39 гривні, із розрахунку (7269,62 грн. + 7698,81 грн.) / (20+22) = 356,39 гривні.

За період з 04.04.2017 (наступний день після звільнення) по 09.11.2018 року (в межах позовних вимог) пройшло 401 робочих днів, а саме квітень 2017 18 робочих днів; травень 2017 20 робочих днів; червень 2017 20 робочих днів; липень 2017 21 робочий день; серпень 2017 22 робочих днів; вересень 2017 21 робочий день; жовтень 2017 21 робочий день; листопад 2017 22 робочих дні; грудень 2017 20 робочих днів; січень 2018 21 робочий день; лютий 2018 20 робочих днів, березень 2018 21 робочий день, квітень 2018 20 робочих днів, травень 2018 21 робочий день, червень 2018 20 робочих днів, липень 2018 22 робочих днів; серпень 2018 22 робочих днів; вересень 2018 20 робочих днів; жовтень 2018 22 робочих днів; листопад 2018 7 робочих днів.

При визначенні кількості робочих днів суд виходить із пятиденного робочого тижня ОСОБА_1, даних викладених у ОСОБА_2 України від 05.08.2016 року №11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік» та Розясненні ОСОБА_2 України з розрахунку норм тривалості робочого часу на 2018 рік.

Отже розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.04.2017 по 09.11.2018 року становить 142912,39 гривень (із розрахунку 356,39 грн. х 401 днів), яка і підлягає до стягнення з ПАТ «Азот» на користь ОСОБА_1

Оскільки розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 в сумі 142912,39 грн. визначено із нарахованої заробітної плати до утримання податків та обовязкових платежів, то середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.04.2017 по 09.11.2018 в сумі 142912,39 гривень на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути із відрахуванням (утриманням) при виплаті податків та обовязкових платежів передбачених законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при звернення до суду з даним позовом за вимоги про стягнення середнього заробітку було сплачено судовий збір в сумі 802,67 гривень, що підтверджено квитанцією від 11.09.2018 року (а.с. 22) та в сумі 627 гривень, що підтверджено квитанцією від 14.11.2018 року (а.с. 70).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір, - 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, то із відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати у виді судового збору в сумі 1429,12грн., що становить 1% від суми задоволених вимог про стягнення середнього заробітку.

Відповідно до ст. 430 ч.1 п.2 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати заробітної плати за один місяць.

На підставі ст. 115-117 КЗпП України, керуючись ст. 12-13, 19, 82, 89, 141, 259, 264-265, 268, 274-279, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Азот» (ідентифікаційний код юридичної особи 00203826, м. Черкаси, вул. Героїв Холодного Яру, 72) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі за лютий, березень, квітень 2017 року в сумі 9533 (девять тисяч пятсот тридцять три) гривні 2 копійки; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період із 4 квітня 2017 року по 9 листопада 2018 року в сумі 142912 (сто сорок дві тисячі девятсот дванадцять) гривень 39 копійок з відрахуванням при виплаті податків та обовязкових платежів передбачених законодавством України; судові витрати у виді судового збору в сумі 1429 (одна тисяча чотириста двадцять девять) гривень 39 копійок.

Рішення суду в частині присудження виплати заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкас. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_3