Житомирський апеляційний суд
Справа №278/177/18 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 27 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №278/177/18 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості

за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Зубчук І.В. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, яка утворилася станом на 30.11.2017 та становить 11635, 01 грн. Позовна заява мотивована тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.05.2008 ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 2500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку із неналежним виконанням зобов'язань за вказаним кредитним договором у ОСОБА_1 перед Банком станом на 30.11.2017 утворилася заборгованість в розмірі 11635, 01 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 1007, 29 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 7535,58 грн., заборгованість за пенею та комісією - 2300 грн, а також штрафи: 250 грн (фіксована частина), 542,14 грн. (процентна складова). У зв'язку з викладеним просив задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2018 року відмовлено ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зокрема, вказує, що суд першої інстанції при ухваленні рішення безпідставно застосував строки позовної давності та відмовив у позові, оскільки строк дії кредитної картки ОСОБА_1 закінчився у лютому 2016 року, а тому Банк не пропустив строки звернення до суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 05.05.2008 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 2500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання ОСОБА_1 анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, згідно зі змістом якої остання погодилась, що вказана заява разом із пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг.

При оформленні кредитної картки «Універсальна» відповідач під підпис ознайомилась із довідкою про тарифи та умови кредитування із використанням платіжної картки.

Пунктом 2 розділу І Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитом ( кредитною лінією, кредитним лімітом) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення).

Згідно п.3.1 розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг клієнту видається картка, її вид та строк дії визначається в заяві та Пам'ятці клієнта.

Із копії довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що ОСОБА_1 за кредитним договором №б/н від 05.05.2008 була видна картка НОМЕР_1 із строком дії до квітня 2012 (а.с. 154).

У зв'язку із неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором у відповідача перед Банком станом на 30.11.2017 утворилася заборгованість в розмірі 11635, 01 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 1007, 29 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 7535,58 грн., заборгованість за пенею та комісією - 2300 грн, а також штрафи: 250 грн (фіксована частина), 542,14 грн. (процентна складова), що підтверджується розрахунком наданим ПАТ КБ «ПриватБанк».

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента.

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки зобов'язання відповідачем належним чином не виконані, то вимоги позивача є обгрунтованими.

Водночас, під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач подала письмову заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності (а.с. 38).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до умов договору, укладеного між банком та ОСОБА_1, кінцевий термін виконання кредитного зобов'язання відповідає строку дії картки. Строк дії картки в договорі визначений до останнього дня квітня 2012 року.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропустив передбачений ст.257 ЦК України трирічний строк позовної давності звернення до суду, про застосування якого заявила відповідач, оскільки строк дії картки закінчився у квітні 2012 року, останній платіж був здійснений у січні 2012 року, а з позовною заявою про захист свого порушеного права ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося лише у січні 2018 року.

Посилання АТ КБ «ПриватБанк», що кредитна картка була перевипущена, а тому строк дії кредитного договору було продовжено до лютого 2016 року не заслуговують на увагу, оскільки Банком не доведено, що картка видана саме по цьому кредитному договору.

Зважаючи на вищенаведене, доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 29.11.2018.

Головуючий Судді