Справа № 191/846/18
Провадження № 2/191/282/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді - Матіяш С.К.,

за участі секретаря Лобода Т.О.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ реєстрації Синельниківської міської ради в Дніпропетровській області про усунення перешкод права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку місця проживання,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Відділ реєстрації Синельниківської міської ради в Дніпропетровській області про усунення перешкод права власності шляхом зняття з реєстраційного обліку місця проживання, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона ОСОБА_1, згідно свідоцтва на право власності від 24 жовтня 2000 року виданого міським головою на підставі рішення виконкому Синельниківської міської ради, є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є її сином. Відповідач проживав та був зареєстрований в зазначеній квартирі до 2017 року. З лютого 2017 року до сьогоднішнього дня відповідач взагалі не проживає в її квартирі та не приймає участі у витратах на утримання квартири. На даний час у вище вказаній квартирі мешкає тільки позивач. ОСОБА_2, був задокументований як член сімї, в звязку з тим, що вони проживали у вказаній квартирі. ОСОБА_2 в жилому приміщенні не проживає з 01 лютого 2017 року, його місцезнаходження позивачу невідоме, добровільно знятись з реєстрації за вказаною адресою не бажає, чим чинить перешкоди в користуванні її власністю. Але син склав заяву про те, що вій не заперечує проти зняття його з реєстрації за місцем колишнього проживання. У звязку з вищенаведеним просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою № 8 будинку №196 по вул. Михайла Коцюбинського, в м. Синельникове, Дніпропетровської області. Зобовязати відділ реєстрації Синельниківської міської ради Дніпропетровської області зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку місця проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

До початку проведення судового засідання представник позивача ОСОБА_3 надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності. Позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Відповідачі до початку судового засідання надав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи, в судове засідання не зявився, задав заяву про розгляд справи за відсутності представника, просять прийняти рішення на розсуд суду.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження.

З'ясувавши позицію сторін та оглянувши докази в межах заявлених вимог суд вважає, що в наявності вбачаються законні підстави ухвалити рішення для задоволення позову, оскільки відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідачу відомо про наслідки вчинення таких процесуальних дій, а тому є підстави прийняти рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

В матеріалах справи є свідоцтво на право власності від 24 жовтня 2000 року виданого міським головою на підставі рішення виконкому Синельниківської міської ради, з якого вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, а також технічний паспорт на житловий будинок виданий 19.09.2000 року (а.с.5,6-8).

Також в матеріалах справи є довідка №60 від 26.12.2017 року житлово будівельного кооператива №4, в якій зазначено, що в квартирі №8 по вул. М. Коцюбинського (Куйбишева),196, зареєстровано дві особи: ОСОБА_1 власниця, та ОСОБА_2 ОСОБА_2 з липня 2017 року за даною адресою не проживає(а.с9).

Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

При цьому суд вважає необхідним зазначити, що оскільки право користування чи позбавлення права користування житлом повязано з правом відповідача на житло, наряду з вказаними нормами цивільного законодавства України, до виниклих правовідносин слід застосувати норми житлового законодавства України.

Згідно ч.2,3 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. При цьому положенням ч. 4 цієї статті встановлено, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майнам на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ч.1ст. 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Реєстрацією відповідача в належній позивачу на праві власності квартирі порушуються її законні права та інтереси. Несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в частині визнання ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2, оскільки відповідач не проживає у вищевказаному житловому будинку більше одного року без поважної причини.

Вимога про зняття відповідача з реєстрації є безпідставною, оскільки зняття проводиться органом реєстрації на підставі судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням на підставі ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», тому в задоволенні даної вимоги необхідно відмовити.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В звязку із зазначеним, позивачу ОСОБА_4 яровій О.Т., якою при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп., необхідно здійснити повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що відповідно становить 352 грн. 40 коп., а також здійснити стягнення з відповідача на користь позивача 352 грн. 40 коп. судового збору, що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 64, 72, 156 ЖК України, ст.317, 319,405 ЦК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст. 4, 12,76,81,89, 141, 142, 223, 263, 265,280 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_5, який народився 24 березня 1973 року в м.Теміртау Карагандинської області, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, квартирою №8 будинку №196 по вул. Михайла Коцюбинського в м.Синельникове Дніпропетровської області.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Повернути позивачу ОСОБА_1, яка народилась 19.11.1942 року в м.Синельникове Дніпропетровської області, ІПН:НОМЕР_1, паспорт Серія АЕ №725771, виданий 21.08.1997 року Синельниківським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, з державного бюджету з рахунку судового збору 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп., що становить 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, згідно квитанції №0.0. 981438808.1 від 07.03.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_5, який народився 24 березня 1973 року в м.Теміртау Карагандинської області, паспорт серія АН №751905, виданий 04.11.2008 року Нікопольським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, на користь ОСОБА_1, яка народилась 19.11.1942 року в м. Синельникове Дніпропетровської області, ІПН:НОМЕР_1, судовий збір у сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до Державного органу реєстрації актів цивільного стану.

Суддя: ОСОБА_6