Справа № 621/435/18
Провадження № 2/621/624/18
21 червня 2018 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді - Шахової В.В.,
за участю секретаря судового засідання - Міненко Н.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в заочному порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,
02.03.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, який ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 05.03.2018 року було залишено без руху.
20.03.2018 року ОСОБА_1 подала уточнену позовну заяву до ОСОБА_2, в якій просила розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення ним повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., а також судовий збір на користь держави у розмірі 704 грн. 80 коп.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.06.2009 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, від якого сторони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів. Шлюбні відносини фактично припинені з 2015 року, спільне господарство не ведеться. Збереження сімї ОСОБА_1 вважала неможливим, так як між ними з відповідачем немає і не виникає загальних інтересів. Спору про розділ майна, що є їх сумісною власністю, на думку позивача не виникає. Питання стосовно виховання дитини, вирішено в добровільному порядку і син залишається жити з ОСОБА_1 Дитина постійно мешкає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманню та вихованні. Не дивлячись на неодноразові прохання позивача до відповідача про надання допомоги на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Допомогу на утримання дитини відповідач не надає. ОСОБА_2 не повідомляє про свої доходи і приховує свої заробітки. Таким чином, відповідач повністю ігнорує своїми подружніми та батьківськими обовязками, що змусило ОСОБА_1 звернутися за захистом своїх прав до суду.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням розгляду справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової кореспонденції. Причин неявки суду ОСОБА_2 не повідомив, відзиву на позов не надав.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 12.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 (до шлюбу Новопашина) ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Свідоцтво про шлюб, серії 1-ВЛ № 114810, актовий запис № 53 (а.с. 4).
Сторони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 копія Свідоцтва про народження, серії 1-ВЛ № 169887, актовий запис № 109 (а.с. 7).
Судом встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, спільне господарство не ведеться.
Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
З матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, позивач стверджує у заяві, що сторони фактично не проживають разом, сімейно-шлюбні відносини припинені, сімя існує формально, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір.
Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що спору між сторонами про спільне майно немає, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України.
Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання позивача на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.
Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Частиною 3 статті 115 СК України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Крім того, встановлено, що дитина перебуває на утриманні позивача, що підтверджується довідками про склад сімї та Зміївського ліцею № 1 (а.с. 20, 21).
В той же час відповідач ОСОБА_2 будь-якої матеріальної допомоги на утримання стна не надає.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно зі ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Отже, судом встановлено, що малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із матірю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні, відповідач не виконує свого обовязку щодо утримання дитини, хоча має можливість надавати такі кошти, оскільки стан його здоровя задовільний, на його утриманні інших осіб не перебуває, останній офіційно не працює, отримує мінливий заробіток, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі.
У 2018 році встановлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років у розмірі 1860 грн.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 2000 грн.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ОСОБА_1 належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., а також на користь держави у розмірі 704 грн. 80 коп.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України належить допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 110, 111-115, 180-184 СК України, ст. ст. 12, 13, 19, 76, 81, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 53, Свідоцтво про шлюб, серія 1-ВЛ № 114810 розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, паспорт МК № 835559, виданий 24.04.1998 року Зміївським РВ УМВС України в Харківській області, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, офіційно не працюючого, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, паспорт МТ № 051145, виданий 14.07.2009 року Зміївським РВ ГУМВС України в Харківській області, яка мешкає за адресою Харківська область, м. Зміїв, вул. Словянська, буд. № 18, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, копія Свідоцтва про народження, серія 1-ВЛ № 169887, актовий запис № 109, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) грн., щомісячно, з послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи з 02.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, паспорт МК № 835559, виданий 24.04.1998 року Зміївським РВ УМВС України в Харківській області, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, офіційно не працюючого, судовий збір на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України) в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп., які перерахувати на р/р 0001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги, враховуючи п.п. 15.5 п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до Апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складання рішення 21.06.2018 року.

Головуючий: