Справа № 361/2840/18
провадження № 2/361/2079/18
У Х В А Л А

11 червня 2018 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Селезньова Т.В., розглянувши позовну заяву Керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі територіальної громади Броварської міської ради Київській області до Броварської міської ради Київської області, ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про визнання незаконним та скасування рішення міської ради в частині затвердження проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки, витребування земельної ділянки з незаконного володіння, -

встановив:

Позовна заява, як така, що не відповідає, зокрема, вимогам п.2 ч.3 та ч.5 ст.175 ЦПК України - щодо визначення позивача у відповідності до ст.48 ЦПК та щодо обґрунтування подання позову прокурором, була залишена без руху ухвалою від 17.05.2018р. з наданням прокурору строку для усунення недоліків і для подання позовної заяви, складеної з дотриманням даних вимог процесуального закону. Копію ухвали отримано 24.05.2018р.

6.06.2018р. до канцелярії суду надійшла заява керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області, в якій він, посилаючись на виконання ухвали суду, зазначив, що в позовній заяві відображені всі необхідні відомості і підстави звернення прокурора до суду, і підстави звернення з даним позовом до суду обґрунтовані тим, що інтереси територіальної громади порушені органом місцевого самоврядування, який діяв всупереч її інтересам та вимогам чинного законодавства, а тому позов предявлено прокурором в інтересах держави в особі територіальної громади, оскільки передача земельної ділянки водного фонду істотно суперечить інтересам держави та територіальної громади, однак відсутній орган, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту інтересів територіальної громади у судовому порядку у випадку їх порушення органом, який її представляє у спірних правовідносинах, і тому прокурор в даному випадку виступає самостійним позивачем згідно з ч.3 ст.23 Закону «Про прокуратуру».

Разом з тим, до даної заяви не долучено позовної заяви, складеної з дотриманням вимог наведених норм процесуального закону. Тому при вирішенні питання про можливість відкриття провадження у цивільній справі за даним позовом, суд виходить з аналізу наявної позовної заяви на предмет її відповідності вимогам ЦПК України.

Згідно п.2 ч.3 ст.175 ЦПК в позовній заяві має бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або повне ім'я для фізичних осіб, та їх місце знаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб). Згідно ч.5 ст.175 ЦПК у разі предявлення позову особою, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення. Згідно ст.48 ЦПК позивачем у справі може бути фізична, юридична особа, держава.

Згідно ст. 6 та ст.19 Конституції України визначено, що всі державні органи діють в межах наданих їм повноважень і у спосіб, встановлений законом. Тобто на прокурора поширюються всі вимоги ЦПК, що пред'являються до подання позовної заяви.

Подана прокурором позовна заява вимогам ст.175 ЦПК України не відповідає, зокрема:

В ній, без зазначенням конкретним словом «позивач» вказано, що позов подає «Керівник Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі територіальної громади Броварської міської ради Київської області»; «відповідачі: 1). Броварська міська рада Київської області», 2). ОСОБА_1». Заявленими є такі дві позовні вимоги: 1). про визнання незаконним та скасування рішення Броварської міської ради від 2.10.2010р. в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність ОСОБА_2 (третя особа); 2). про витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 вказаної земельної ділянки на користь територіальної громади Броварської міської ради Київської області в особі Броварської міської ради Київської області.

Щодо недоліків, що стосуються зазначеного у позовній заяві позивача, то вказаний прокурором позивач (територіальна громада) не відповідає вимогам ст.48 ЦПК України, згідно з якою позивачем може бути фізична особа, юридична особа, держава (відповідний її орган), і розширеному тлумаченню дана норма не підлягає.

Згідно ст.7 та ст.140 Конституції України в Україні та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування, згідно чого територіальні громади здійснюють свої права безпосередньо та через свої органи місцевого самоврядування. Тому такий субєкт як територіальна громада не може бути позивачем у цивільному провадженні.

Щодо недоліків позовної заяви, що стосуються визначення прокурором сторін у цивільному позові, то виходячи виключно з формулювання учасників справи та позовних вимог, видно, що друга позовна вимога предявлена від імені (в інтересах) вказаного органу місцевого самоврядування (оскільки земельна ділянка витребовується саме на його користь), який у даному випадку і визначається як позивач, в чиїх інтересах подано прокурором позов. Перша позовна вимога заявлена в інтересах територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування (який вважається позивачем) до того самого органу місцевого самоврядування, тобто позивач і відповідач збігаються в одній особі. Дані обставини виключають диспозитивність і змагальність у цивільному провадженні, що є неприпустимим.

Процесуальний закон не передбачає поєднання в одній позовній заяві позовних вимог, за одною з яких певна особа є позивачем, а за іншою - відповідачем.

Посилання прокурора в його заяві, поданій 6.06.2018р. на виконання ухвали суду, на те, що він є безпосередньо позивачем, оскільки не існує органу, який діє в інтересах і від імені територіальної громади - не відповідають вимогам закону, враховуючи , що такий орган чітко визначений законом. При цьому суд виходить з того, що в поданій суду позовній заяві прокурор не зазначив, що позов він подає саме як позивач.

Крім того, в наведених вище недоліках позовної заяви вбачається і невідповідність позовної заяви вимогам ч.ч.3,4,5 ст.56 ЦПК України ст.ст. 23, 24, 26 Закону України «Про прокуратуру» - щодо визначення особи, в інтересах якої подається позов, щодо визначення інтересів держави, на захист яких прокурор подає позов і щодо визначення відповідного державного органу.

Подана прокурором на виконання ухвали суду заява від 6.06.2018р. не є позовною заявою, складеною у відповідності до вимог статті 175 ЦПК України, а такого способу усунення недоліків позовної заяви - як подання звичайної письмової заяви з висловленням своєї думки щодо ухвали суду, процесуальним законом не передбачено, враховуючи, що всі можливі і передбачені законом заяви по суті справи виключно визначені у ч.2 ст.174 ЦПК України.

У даному випадку, прокурор на виконання ухвали суду мав би подати позовну заяву, в якій би були усунені вказані недоліки і чітко визначені позивач і відповідач (відповідачі) за кожною з заявлених вимог у відповідності до ст.48, п.2 ч.3 ст.175 ЦПКУ, та наведено обґрунтування звернення до суду з даним позовом в інтересах держави відповідно до ч.5 ст.175 та ч..3,4,5 ст.56 ЦПК та Закону «Про прокуратуру».

Тому суд дійшов висновку, що вказані недоліки позовної заяви, поданої прокурором ( в частині не дотримання ним вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК) є суттєвими, вони існують, судом встановлювався строк для їх усунення, але суду не подано позовної заяви у відповідності до цих вимог, тобто суттєві недоліки позовної заяви не усунуті, а за позовною заявою з такими недоліками, без чіткого і однозначного визначення позивача і відповідача (відповідачів) не можливо відкрити провадження у справі.

Оскільки недоліки позовної заяви не були усунуті у наданий для цього строк, позовна заява вважається неподаною та повертається заявникові.

Керуючись ч.3 ст.185 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовну заяву Керівника Броварської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі територіальної громади Броварської міської ради Київській області до Броварської міської ради Київської області, ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про визнання незаконним та скасування рішення міської ради в частині затвердження проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки, витребування земельної ділянки з незаконного володіння, -вважати неподаною та повернути заявникові.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Суддя Т.В. Селезньова