Справа № 140/960/15-ц
Провадження №2/140/29/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2018 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Путій З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Немирівлатінвест» до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобовязання вчинити певні дії, стягнення збитків у вигляді втраченої та упущеної вигоди,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Немирівлатінвест» звернулось в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобовязання вчинити певні дії, мотивуючи її тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Немирівлатінвест» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки № 44 від 18 березня 2008 року. Договір зареєстровано в Немирівському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» № 176 від 18 жовтня 2010 року.

За вказаним ОСОБА_2 відповідач передав позивачу в оренду земельну ділянку, що знаходиться на території Обідненської сільської ради Немирівського району Вінницької області площею 3,8371 га кадастровий № :02:001:0127 терміном на 10 років.

ОСОБА_3 ділянка була передана у оренду позивачу за актом приймання передачі.

08 вересня 2014 року, співробітниками ТОВ «Немирівлатінвест» виявлено факт незаконного самовільного обробітку земельної ділянки відповідачем, право оренди якої належить позивачу згідно з ОСОБА_2 оренди землі, а саме наявність посівів зернових культур. Вказаний факт було зафіксовано в акті обстеження земельних ділянок.

У зв'язку з самовільним обробітком відповідачем ОСОБА_3 ділянки, позивач звернувся з заявою до Немирівського РВ УМВС, в якій просив прийняти визначені законодавством заходи щодо законних дій відповідача.

Листом Немирівського РВ УМВС України у Вінницькій області № 7582 від 23.09.2014 року було повідомлено позивача про відсутність ознак злочину у діях відповідача зв'язку з тим, що відносини між сторонами мають цивільно-правовий характер.

Разом з тим при перевірці встановлено, що земельна ділянка, в порушення умов договорів оренди, обробляється відповідачем.

Під час розгляду звернення відповідач визнала факт обробітку своєї ОСОБА_3 ділянки, що зафіксовано у відповідних поясненнях.

З Акту обстеження земельних ділянок від 08 вересня 2014 року на території Обідненської сільської ради встановлено, що на орендованій позивачем у відповідача земельній ділянці самовільно проводились осінньо-польові роботи (земельна ділянка була засіяна відповідачем). ОСОБА_3 ділянка використовувалася Відповідачем всупереч умовам укладеного з позивачем ОСОБА_2. Відповідач свої діями перешкоджає законному праву позивача на оплатне користування земельною ділянкою протягом дії ОСОБА_2. Зазначений факт встановлено Немирівським РВ

УМВС України у Вінницькій області при розгляді заяви ТОВ «Немирівлатінвест».

Оскільки позивач вважає, що відповідачем були порушені його права, тому звернувся до суду з даним позовом в яком просить зобов'язати відповідача не чинити перешкод ТОВ «Немирівлатінвест» у користуванні орендованою земельною ділянкою на території Обідненської сільської ради Немирівського району Вінницької області, 3,8371 га, кадастровий № :02:001:0127 протягом строку дії ОСОБА_2 оренди № 144 від 18 березня 2008 року, зареєстрованого у відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» № 176 18 жовтня 2010 року, а також зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні ТОВ «Немирівлатінвест» вище вказаною орендованою земельною ділянкою на території Обідненської сільської ради Немирівського району, Вінницької області.

В подальшому подана заява про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 30 936,32 грн., як збитки упущеної вигоди, 7 607,51 грн, як збитки завдані та витрати понесені на оплату судового збору.

Представник позивача ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовільнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку відмовити в задоволені позовних вимог позивача в повному обсязі з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 належить земельна ділянка загальною площею 3,8371 га, яка розташована на території Обідненської сільської ради Немирівського району Вінницької області згідно державного акту Серії ВН №203566 виданого 21 грудня 2005 року (а.с.11 т.1).

З матеріалів реєстраційної справи №144 реєстрації договору оренди земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 на території Обідненської сільської ради Немирівського району Вінницької області вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Немирівлатінвест» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки № 44 від 18 березня 2008 року строком на 10 років. Договір зареєстровано в Немирівському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» № 176 від 18 жовтня 2010 року (а.с.8-14 т.1) та занесено до книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі (а.с.93-94 т.1).

Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки в оренду (а.с.9 т.1) вбачається, що ОСОБА_1 передала земельну ділянку позивачу 18.03.2008 року.

Згідно ату обстеження земельних ділянок від 08.09.2014 року розташованих на території Обідненської сільської ради вбачається, що ОСОБА_1 самовільно засіяла земельну ділянку №408 кадастровий номер :02:001:0127, загальною площею 3,8381 га (а.с.15 т.1).

По факту самовільного заняття земельної ділянки відповідачкою представник ТОВ «Немирівлатінвест» звертався до начальника Немирівського РВ УМВС (а.с.16 т.1) про що надано висновок, в якому зазначено, що з метою вирішення спірних питань позивачу слід звернутися з цивільним позовом до суду (а.с.19-20 т.1).

Згідно розрахунку втраченої вигоди від самовільного зайняття земельної ділянки станом на 11 червня 2015 року вбачається, що розмір упущеної вигоди становить 30 936,32 грн., крім того 7 607,51 грн. завданих збитків (а.с.47 т.1).

ОСОБА_3 правовідносини, зокрема пов'язані із користуванням землею, регулюються Конституцією України, ОСОБА_3 Кодексом України, Законом України «Про оренду землі», Цивільним Кодексом України, іншими Законами України, постановами Кабінету Міністрів України у випадках, передбачених законом, а також договором оренди землі.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим

Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Частиною 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частинами 1 та 2 статті 27 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними обєднаннями та організаціями.

Як вбачається з договору оренди земельної ділянки №144 від 18.03.2008 року укладеного між ТОВ «Немирівлатінвест» та ОСОБА_1, що при його укладенні сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов оренди землі. Він складений у належній формі і підписаний сторонами. ОСОБА_3 ділянка була передана згідно акту прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 18.03.2008 року. Cторони приступили до виконання цього договору оренди з часу його підписання, а саме 18.03.2008 року, оскільки в той же день складений акт прийому-передачі земельної ділянки в оренду, тому реально настали правові наслідки відповідно до умов договору, так як позивач користувався земельною ділянкою, а відповідач отримувала орендну плату. Вказані обставини сторонами не оспорюють ся.

Згідно із ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 19.02. 2014 р. у справі № 6-162ц13 цивільні права та обов'язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

З наведеного випливає, що договір вважається укладеним з моменту його підписання.

У правовій позиції Верховного Суду України, сформульованого у справі № 6-127цс13, постанова від 18.12.2013, вказано, що вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.

Згідно з частиною 1 статті 1 Протоколу № 1 ратифікованої Україною 11.09.1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи вище викладене слід зазначити, що строк дії договору оренди земельної ділянки

№144 від 18.03.2008 року, яка розташована на території Обідненської сільської ради Немирівського району Вінницької області площею 3,8371 га, кадастровий номер :02:001:0127, укладеного між ТОВ «Немирівлатінвест» та ОСОБА_1 закінчився, а тому суд не вбачає за необхідне задовольняти позовні вимоги в частині щодо усунення перешкод в користуванні ТОВ «Немирівлатінвест» орендованою земельною ділянкою на території Обідненської сільської ради, Немирівського району, Вінницької області, площею 3,8371 га, кадастровий № :02:001:0127, за ОСОБА_2 оренди землі № 144 від 18 березня 2008 року у зареєстрованому у відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» № 176 10 жовтня 2010 року шляхом її звільнення.

Як вбачається з Акту обстеження земельних ділянок від 08.09.2014 року на території Обідненської сільської ради встановлено, що на орендованій позивачем у відповідача земельній ділянці самовільно проводились осінньо-польові роботи. Відповідачка користувалася земельною ділянкою всупереч умовам укладеного з позивачем договору, у звязку з чим позивач просить стягнути з ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 30 936,32 грн., як збитки у вигляді упущеної вигоди, а також 7607,51 грн. як збитки завдані у звязку з чим надав розрахунок втраченої вигоди від самовільно зайняття земельної ділянки станом на 11 червня 2015 року (а.с.47 т.1).

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків, 3) причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

Позивач повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Таким чином, вимоги про відшкодування збитків у вигляді втраченої вигоди повинні бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами на підкріплення реальної можливості отримання потерпілою стороною відповідних доходів у разі, якби набута ним земельна ділянка була вільною.

Упущена вигода це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. При визначенні упущеної вигоди (неодержаних доходів) враховуються вжиті кредитором заходи для їх одержання. При обрахуванні розміру упущеної вигоди мають враховуватися тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум, або інших цінностей, якби зобовязання було виконано боржником належним чином.

Розмір упущеної вигоди повинен визначатися з урахуванням часу, протягом якого тривали протиправні дії відповідача

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відшкодування заподіяних збитків (пункт «ґ» частини 3 цієї статті).

Відповідно до положень п. «д» ст.156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно зі статтею 211 ЗК за самовільне зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні

особи несуть відповідно до законодавства цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей 211, 212 ЗК , статей 22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК особами, що її заподіяли. У випадку самовільного зайнятті землі на користь землекористувача (власника) стягується вартість неодержаної сільськогосподарської продукції, обчислена за ринковими цінами, з урахуванням середньої врожайності певної культури в господарстві, за винятком витрат виробництва, повязаних зі збиранням урожаю, а також витрат на відновлення якості земель відповідно до їхнього призначення

Розмір збитків визначався відповідно до Порядку визначення і відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМУ від 19 квітня 1993 року №284, згідно якої розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад .

Позивачем додано лише самостійно зроблений розрахунок втраченої вигоди, однак не відомо чи звертався позивач до Немирівської РДА з проханням створення комісії із визначенням та відшкодуванням завданих збитків у звязку з неправомірним користуванням відповідачем земельної ділянки, крім того до матеріалів справи не додано довідки з відділу статистики, щодо середньої врожайності пшениці станом на 2014-2015 роки у Немирівському районі, довідки з агропромислового розвитку із зазначенням максимальної та мінімальної закупівельної ціни на пшеницю за тонну станом на 2014-2015 роки, у звязку з чим не має можливості вірно вирахувати розмір втраченої вигоди від самовільного зайняття земельної ділянки відповідачем.

Отже, розмір збитків( упущена вигода) в даному випадку має визначається комісією створеною районною державною адміністрацією з урахуванням вартості неодержаної сільськогосподарської продукції, обчисленої за ринковими цінами, з урахуванням середньої врожайності певної культури за винятком витрат виробництва, пов'язаних зі збиранням урожаю, а також витрат на відновлення якості земель відповідно до їхнього призначення.

Наведені позивачем розрахунки упущеної вигоди є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг би і повинен був отримати позивач, якщо б відповідач не здійснював протиправні дії.

Щодо розрахунку втраченої вигоди від самовільного зайняття земельної ділянки станом на 11 червня 2015 року слід зазначити, що позивач самостійно вирахував суму вказаних збитків та не підтвердив належними доказами.

Враховуючи вище викладене слід зазначити, що позовні вимоги не підлягають до задоволення в повному обсязі, так як не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження.

Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати повязані з розглядом справи слід залишити за позивачем.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 22, 203, 638, 792, 1166 ЦК України, 124, 125, 152, 156, 211 ЗК України, 27 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 82, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Немирівлатінвест»

до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобовязання вчинити певні дії, стягнення збитків у вигляді втраченої та упущеної вигоди відмовити.

Повний текст рішення складений 05.06.2018 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Вінницької області згідно ст.354 ЦПК України

Суддя: (підпис)

Копія вірна:

Суддя: