Справа №333/1536/18
Провадження №2-о/333/152/18
рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу №333/1536/18 за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: ОСОБА_2 районний у м. Запоріжжя відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області про встановлення факту народження -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2018 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернувся ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту народження дитини. Свої вимоги тим, що 08.03.2018 року в КУ «Центральній міській клінічній лікарні № 6 м. Донецьк» у заявника народився племінник ОСОБА_3, що медичним свідоцтвом про народження від 10.03.2018 №258. Місто Донецьк є тимчасово окупованою територією України. Оскільки батьки дитини проживають на тимчасово окупованій території України, ОСОБА_1 був змушений звернутися до ОСОБА_2 районного у м. Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області для проведення реєстрації новонародженої дитини та отримання свідоцтва про народження. Однак, за відсутності належного документу, що підтверджує народження дитини, на підставі яких здійснюється державна реєстрації факту народження, органом державної реєстрації актів цивільного стану заявнику було відмовлено. З цих підстав, ОСОБА_1 змушений звернутися до суду для захисту прав дитини.

Заявник до зали судового засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд заяви за його відсутності, просив суд задовольнити його вимоги.

Представник заінтересованої особи до зали судового засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, надав письмові пояснення, в яких просить суд задовольнити вимоги ОСОБА_1 та розглянути справу за відсутності уповноваженого представника.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та батько дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідними братами. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 від 23.04.1982 року серії V-НО №323205, актовий запис №507, та свідоцтвом про народження ОСОБА_4 від 06.07.1984 року серії VІ-НО №279341, актовий запис №1016 (а.с. 13).

Таким чином, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідним дядьком новонародженої дитини.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Статтею 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року №789-XII, схваленою резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави - учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до змісту п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, суди можуть встановлювати факти народження, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

За змістом ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я,документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Форма та порядок видачі документа про народження, на підставі яких здійснюється державна реєстрація народження, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров'я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року № 545.

Відповідно до положень вказаного вище наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) медичне свідоцтво про народження (форма N 103/о); б) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о).

Згідно з ч. 1 ст. 144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 ст. 7 ЗУ «Про громадянство України» визначено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Як вбачається з матеріалів справи, батьки новонародженого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.07.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО №015305, актовий запис №280 ( а.с. 3).

Батько новонародженої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії ВС 934258, виданий Ленінським РВ УМВС України у місті Донецьку від 18.04.2001 року (а.с. 6).

Матір новонародженої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка м. Донецька, є громадянка України, що підтверджується копією паспорту серії ВК 212443, виданий Ленінським РВ УМВС України у місті Донецьку 18.10.2005 року (а.с. 4).

Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.ч. 1-3 ст. 9 вказаного Закону).

Заяви про встановлення факту народження особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події народження. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву з посиланнями на докази, що достовірно свідчать про народження особи у певний час.

08.03.2018 року в КУ «Центральній міській клінічній лікарні № 6 м. Донецьк» о 12 годині 25 хвилин у громадянки України ОСОБА_5, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, народилася дитини хлопчик, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження від 10.03.2018 року № 258 (а.с. 12).

Заявник ОСОБА_1 (дядько новонародженої дитини) звернувся до ОСОБА_2 районного у м. Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області із заявою про державну реєстрацію народження дитини, ОСОБА_3, який народився 08.03.2018 року в м. Донецьк.

ОСОБА_2 районного у м. Запоріжжя відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області від 27.03.2018 року №19/17.3/04-37 ОСОБА_1 було відмовлено у державній реєстрації з підстав, що при аналізі документів, наданих заявником, було встановлено їх невідповідність ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та вимогам, передбачених наказом Міністерства охорони здоровя України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті» від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 (а.с.8).

Враховуючи, що заявник не може отримати від закладу охорони здоров'я, що створений за законодавством України, документ встановленої форми про народження та, відповідно, на його підставі зареєструвати народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в органах державної реєстрації актів цивільного стану, суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту народження, що є підставою для державної реєстрації народження органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 258, 265, 293, 315317, 319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження - задовольнити.

Встановити факт народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, Україна, батьками якого є громадянин України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_8, та громадянка України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка м. Донецьк.

Рішення допустити до негайного виконання.

Повне рішення складено 28.03.2018 р.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В. Круглікова