№ 336/3242/18
пр. № 2-о/336/126/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Голубкової М.А.

при секретарі Когут С.І.,

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Шевченківський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця завернулась до суду із вказаною заявою в якій просить суд встановити факт смерті її чоловіка - ОСОБА_2. В обґрунтування заяви зазначає, що вона ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дружиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2. Заявниця та її чоловік постійно проживали в м. Макіївка, Донецької області, Радянського району. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер.

Звернувшись до Шевченківського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою про реєстрацію факту смерті ОСОБА_4, нею було отримано лист про відмову у проведенні державної реєстрації смерті. Причиною відмови є те, що заявником пред'явлено документ який не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2016 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті». Встановлення факту смерті необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть.

Заявниця надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Ухвалою від 15.06.2018 року було відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу невідкладно.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню, виходячи з обставин зазначених в заяві які, знайшли повне підтвердження в ході розгляду справи в суді.

03.07.2012 року між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 укладено шлюб, який було зареєстровано Совєтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області.

Згідно довідки № від 10.07.2015 року та від 12.11.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відновідно, отримали статус осіб переміщених з тимчасово окупованої території України, місцем проживання є АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть від 30.05.2018 року за номером серії ДНР № НОМЕР_3. Місцем смерті є м. Донецьк.

Факт смерті ОСОБА_3 також підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 62 від 28.05.2018 року; довідкою про причину смерті від 28.05.2018 року - згідно якої причиною смерті є гострий інфекційний ендокардит; дослідженими в судовому засіданні фотокартками кладовища, договором-замовленням 6/4 щодо поховання ОСОБА_3, актом приймання передавання наданих послуг від 29.05.2018 року, оригінали яких були дослідженні в судовому засіданні.

Звернувшись до Шевченківського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою про реєстрацію факту смерті ОСОБА_3 заявником було отримано лист про відмову у проведенні державної реєстрації смерті.

Причиною відмови є те, що заявником пред'явлено документ який не відповідає вимогам діючого законодавства.

Згідно до ст. 293 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, є недійсними і не створює правових наслідків.

Відповідно до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м.Донецьк, Донецької області є населеним пунктом, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

Разом з цим, відповідно до висновків ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), які ґрунтуються на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, суд вважає за можливе взяти до уваги свідоцтво про смерть, довідку про причину смерті, свідоцтво про поховання надані заявником, з метою повного та всебічного з'ясування обставин справи.

Враховуючи практику ЄСПЛ, беручи до уваги, що встановлення факту смерті необхідно заявниці для реалізації прав та обов'язків, пов'язаних із смертю чоловіка, що чинним законодавством не передбаченого іншої можливості державної реєстрації смерті особи на тимчасово - окупованій території України, окрім встановлення факту смерті, то заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно змісту ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі ст. 19 КУ, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 4, 5, 258, 259, 264, 317, 319 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву окремого провадження ОСОБА_1, зацікавлена особа Шевченківського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Макіївка, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, визнавши датою його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року, місцем смерті - м. Донецьк, Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію судового рішення негайно видати учасникам справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Голубкова М.А.