ПОСТАНОВА

Іменем України

14 березня 2018 року м. Кропивницький

справа № 2-1976/11

провадження № 22-ц/781/249/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А.М., Карпенка О.Л.

за участі секретаря - Діманової Н.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4

відповідач - Управління комунальної власності міської ради міста Кропивницького

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Юраха Віталія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_6, на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда в складі судді Галагана О.В. від 21 лютого 2011 року і

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2009 року ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_4, звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори, ОКП «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» та просив зобов'язати виконавчий комітет Кіровоградської міської ради видати акт готовності будинку АДРЕСА_1, а також зобов'язати нотаріальну контору вчинити нотаріальні дії.

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 грудня 2010 року провадження у справі закрито (а.с.81.).

14.12.2010 року ОСОБА_7 подав заяву про зміну позовних вимог, вказавши відповідачем ОСОБА_8 економіки і фінансів Кіровоградської міської ради та просив в порядку спадкування за заповітом визнати за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1

Позовна заява мотивована тим, що позивач є донькою ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

ОСОБА_9 склав заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 27.11.2000 року, зареєстрований за №3-1301.

27 травня 2001 року батько помер і після його смерті відкрилася спадщина за заповітом.

При зверненні до Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва на спадщину за заповітом, до якої входить будинку №16 з надвірними будівлями, який розташований у місті Кіровограді по вулиці Академіка Павлова, нотаріус повідомив, що не може вчинити нотаріальні дії, в зв'язку з відсутністю оригіналу акту готовності будинку від 11 травня 1964 року.

Оригінал акту готовності знаходиться в ОКП «КООБТІ», але надати його відмовляється, а тому позивач не може оформити спадщину.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 лютого 2011 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 і розташований на земельній ділянці площею 400 кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 850 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі Юрах В.М., який діє в інтересах ОСОБА_6, який вважає, що оскаржуваним рішення порушуються його права та інтереси, ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та визнання за ОСОБА_4 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме на ? частини житлового будинку АДРЕСА_1 і розташований на земельній ділянці площею 400 кв.м.

Апеляційна скарга мотивована тим, що будинок був спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і після смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина не на весь будинок, а на частину будинку, яка належала спадкодавцю.

Висновок суду про відсутність у спадкодавця інших спадкоємців не відповідає обставинам справи.

У судовому засіданні апеляційного суду Юрах В.М., який діє в інтересах ОСОБА_6, підтримав доводи апеляційної скарги, представник Управління комунальної власності міської ради міста Кропивницького ОСОБА_12 не заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає, що Управління немає ніякого відношення до спадкового майна, тому просив суд вирішити дане питання на свій розсуд.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася про час і місце розгляду справи повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання, через її представника ОСОБА_7, а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Судова влада України.

Згідно інформації УДМС України в Кіровоградській області ОСОБА_4 зареєстрована в АДРЕСА_2

Судові повістки, які направлялися судом за вказаною адресою поверталися з відміткою «за не запитом».

Згідно інформації виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького станом на 20 січня 2018 року ОСОБА_4 не зверталася до відділу з питань реєстрації та/або зняття з реєстрації місця проживання.

Для повідомлення ОСОБА_4 про час і місце розгляду справи судом вжиті всі передбачені чинним законодавством способи повідомлення, а саме: направлення судових повісток на останнє відоме місце її реєстрації, повідомлення її представника ОСОБА_7, який представляв її інтереси в суді першої інстанції, розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Судова влада України.

За таких обставин суд вважає, що позивач про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Враховуючи положення ч.2 ст.372 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, суд вирішив розглядати справу у відсутності позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_9 зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_2

Реєстрація права власності відбулась на підставі дублікату від 20.01.2009 року №12 договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 10.01.1957року №115(Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області), акту готовності від 11.06.1964року.

Батько позивача ОСОБА_9 27 травня 2001 року помер.

За життя ОСОБА_9 склав заповіт, який посвідчений 27.11.2000 року державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_11, зареєстрований в реєстрі за №3-1301, відповідно до якого він все своє майно заповів ОСОБА_4.

Згідно інформації Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори дружина ОСОБА_9 - ОСОБА_10 подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_9

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька, а тому задовольнив позовні вимоги.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись неможна.

Матеріалами справи підтверджується, що 29.05.2001 року помер ОСОБА_9, після смерті якого відкрилася спадщина на будинку АДРЕСА_2 (а.с.10).

За життя ОСОБА_9 склав заповіт, за яким все своє майно заповів ОСОБА_4 (а.с.9).

З 24.05.1953 року ОСОБА_9 до дня смерті перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 (а.с.143).

Згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва від 20.11.1956 року ОСОБА_9 отримав земельну ділянку АДРЕСА_3, загальною площею 400 кв.м. (а.с.11-12).

27.05.1964 року складено висновок про реєстрацію домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с.69-70).

01.05.1964 року складено Акт про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння (а.с.71-73).

Відповідно до ст.125 Кодексу законів про сім'ю, опіку, шлюб і акти громадянського стану Української РСР (1926 року, який був чинним на час набуття права власності на спірний будинок) майно набуте подружжям працею в період зареєстрованого шлюбу, вважається, що воно належить подружжю, як сумісна власність.

Оскільки будинок АДРЕСА_2, було збудовано та введено в експлуатацію під час перебування ОСОБА_9 у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10, цей будинок є їхньою спільною сумісною власністю подружжя, частки яких є рівними.

За приписами ст.ст.524,529,549 ЦК України (в редакції 1963 року, чинній на час відкриття спадщини) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 534 ЦК України (в редакції 1963року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що після смерті 29.05.2001 року ОСОБА_9 відкрилася спадщина не на весь будинок АДРЕСА_2, а на ? його частину, оскільки власником ? частини будинку була дружина спадкодавця ОСОБА_10

Суд першої інстанції не звернув уваги, що спадщина відкрилась лише на ? частину будинку і ОСОБА_10 є власником ? частини спірного будинку, не залучив її до участі у справі та розглянувши справу за позовом до неналежного відповідача, позбавив її права власності на належну їй частку.

07.07.2011 року ОСОБА_10 склала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_6 (а.с.112).

06.02.2016 року ОСОБА_10 померла.

13.10.2017 року державним нотаріусом Кропивницької міської державної нотаріальної контори №2 відмовлено ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено у зв'язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спірний будинок.

Суд приходить до висновку, що рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 21 лютого 2011 року вирішено питання про права ОСОБА_10, не залучено її до участі у справі, а на теперішній час порушуються права ОСОБА_6, як спадкоємця за заповітом після смерті ОСОБА_13, а тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Оскільки суд розглянув справу за позовом до неналежного відповідача, вимоги апеляційної скарги щодо визнання за ОСОБА_4 право власності на ? частину спірного будинку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9, померлого 27.05.2001 року задоволенню не підлягають.

Недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, відповідно п.п.2-4 ст.376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України з ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь ОСОБА_6 640 грн. судових витрат.

Керуючись ст.ст. 374,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Юраха Віталія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_6, задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 21 лютого 2011 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_8 економіки і фінансів Кіровоградської міської ради про визнання права власності на будинок АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9, який помер 25.05.2001 року, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 640 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст складено 23.03.2018 року

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді А.М.Головань

О.Л.Карпенко