Провадження №2/523/4658/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"30" листопада 2018 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Захар?єв І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, про скасування державної реєстрації права власності,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, про скасування державної реєстрації права власності, просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 08.04.2010р. квартири за адресою: АДРЕСА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, серія та номер: 920; скасувати державну реєстрацію права власності (номер запису про право власності 13814895) за ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, здійснену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28875031 від 22.03.2016 р. 18:22:34.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що 14 вересня 2015 року померла спадкодавець ОСОБА_4, яка була власником квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_1, будучи спадкоємцем 4-ї черги прийняв спадщину, оскільки проживав разом з спадкодавцем, а спадкоємців попередніх черг немає.

Пізніше позивач ОСОБА_1 звернувся за консультацією до приватного нотаріуса та отримав розяснення, що необхідне рішення суду, аби він мав підставу спадкувати майно.

19 квітня 2018 року позивач ОСОБА_1 отримав рішення Суворовського районного суду м. Одеси по справі №523/4214/18, яким було встановлено факт, що ОСОБА_1 є спадкоємцем, так як проживав однією сімєю з ОСОБА_4, яка померла 14.09.2015 року, у період з 2005 року до моменту смерті.

Коли позивач ОСОБА_1 вирішив оформити спадщину, то дізнався від нотаріуса, про те, що22.03.2016 року на належну йому квартиру було зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на підставі підробленого договору купівлі-продажу.

Від правоохоронних органів позивач ОСОБА_1 дізнався, що порушено кримінальне провадження №0000007 і ОСОБА_2 притягується до кримінальної відповідальності.

В ході досудового слідства було встановлено, що даний договір купівлі-продажу не укладався, приватним нотаріусом не посвідчувався, а підписи були підроблені.

В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у відсутність позивача.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

У звязку з викладеним, зі згоди позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки, яка був повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, про те, що відповідно до свідоцтва про право власності, яке видано Виконкомом Одеської міської ради від 31.01.2005 року, ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_3 (а.с.7);

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6997164 від 13.04.2005 року, право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_5 на праві приватної власності (а.с.7 об.);

14 вересня 2015 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №425938, яке видано 15.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Одеського міського управління юстиції (а.с.9);

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 19.04.2018 року, заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_6, Четверта одеська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сімєю задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. №, проживав однією сімєю з ОСОБА_7, яка померла 14.09.2015 року у період з 2005р. по день її смерті.

Рішення набрало законної сили 24.05.2018 року (а.с.10-11);

31.10.2017 року, Одеською місцевою прокуратурою №4 затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000007 від 30.03.2016 року стосовно ОСОБА_2 за ч.4 ст.190, ч.ч.1,4 ст.358 КК України (а.с.12-13);

Відповідно до листа приватного нотаріусу ОСОБА_3 №68/01-16 від 28.03.2016 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, договір купівлі-продажу квартири під № 6, яка знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Кримська, будинок під № 54 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 08 квітня 2010 року за реєстровим № 920, бланк ВМТ 092105, не посвідчувався.08 квітня 2010 року, за р. № 920 на спеціальному бланку нотаріальних документів серії ВМТ 092105, приватним нотаріусом ОСОБА_3, було посвідчено договір купівлі-продажу іншого нерухомого майна, між іншими особами (а.с.14,51);

Відповідно до листа Суворовської державної нотаріальної контори у м.Одесі №110/01-16 від 25.10.2018 року, за даними Спадкового реєстру інформація щодо заведення спадкової справи до майна померлої 14.09.2015 року ОСОБА_4 відсутня (а.с.39);

Відповідно до вимог ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 та 3 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам . Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до вимог ч.1 ч.2 ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису.

Так, згідно ч.ч.4,5 ст.203 ЦК України в редакції від 10.02.2010 р., правочин має вчинятись у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ч. 1 ст. 236 ЦК України). У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч. 1 ст. 220 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ч.1 ст.657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Частиною 3 ст. 640 Цивільного кодексу України встановлено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації (ч. 3 ст. 334 ЦК України).

Аналізуючи вказані норми, суд прийшов до висновку, що договір купівлі-продажу від 08.04.2010 р. квартири АДРЕСА_4 не відповідає вимогам ч.ч. 4,5 ст.203, ч.2 ст.215, ст.ст.210,220,657 ЦК України в редакції від 10.02.2010 року, є нікчемним та не укладеним, а відтак і реєстрація такого договору є незаконною.

При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 203, 215, 355, 356, 362 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265, 280-287 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1, який зареєстрований заадресою: м.Одеса, вулиця до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_2, останнє відоме місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) про визнання недійсним договору купівлі-продажу, про скасування державної реєстрації права власності- задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 08.04.2010р. квартири за адресою: АДРЕСА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, серія та номер: 920.

Скасувати державну реєстрацію права власності (номер запису про право власності 13814895) за ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, здійснену на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28875031 від 22.03.2016 р. 18:22:34.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення складено та підписано 30.11.2018 року.

Суддя Аліна С.С.