ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м.Суми

Справа №573/2407/17

Номер провадження 22-ц/788/482/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач - Орган опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_1, ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Органу опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації

на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 19 січня 2018 року, ухвалене у складі судді Кліщ О.В. в приміщенні Білопільського районного суду Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

07 грудня 2017 року Орган опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування Ворожбянської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що на обліку служби у справах дітей Білопільської райдержадміністрації перебувають діти, які опинилися в складних життєвих обставинах: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, матір'ю яких є відповідач ОСОБА_4 Батьком ОСОБА_6 є ОСОБА_7, батько дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_2 записаний зі слів матері згідно ч. 1 ст. 135 СК України. Родина перебуває на обліку виконкому Ворожбянської міської ради як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, оскільки мати дітей зловживає спиртними напоями, вихованню та матеріальному забезпеченню дітей не приділяє належної уваги, залишає дітей на тривалий час на догляд ОСОБА_7, інших осіб, схильна до бродяжництва, по декілька днів не буває вдома, вчиняє сімейні сварки, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, отримує допомогу як одинока матір на двох дітей, яку використовує на свої потреби. Відповідач систематично ухиляється від виконання батьківських обов'язків, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків, веде аморальний спосіб життя, вихованням дітей не займається, вчиняє сварки між членами родини.

У зв'язку з чим Орган опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації просить позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно її дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3; стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 19 січня 2018 року відмовлено у задоволенні позову Органу опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_1, ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3.

Попереджено ОСОБА_4 про необхідність змінити ставлення до виховання неповнолітніх дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, виконуючи в подальшому обов'язки щодо виховання та утримання дітей, передбачені сімейним законодавством, і покладено на Білопільську районну державну адміністрацію Сумської області, як орган опіки та піклування, контроль за виконанням відповідачем батьківських обов'язків.

В апеляційній скарзі Орган опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове по суті позовних вимог, яким задовольнити позовні вимоги. При цьому, зазначає, що представником органу опіки та піклування був наданий вичерпний перелік документів, які характеризують відповідача з негативної сторони, з якими вона погодилась в ході судового засідання та не заперечила проти жодного доказу, тобто фактично визнала свою винну поведінку щодо ухилення від належного виконання батьківських обов'язків. Жодних дій щодо покращення становища в родині, навіть під час розгляду справи, відповідачем не вжито.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника органу опіки і піклування ОСОБА_9, який підтримав апеляційну скаргу, відповідача ОСОБА_4, яка заперечує проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_4 є матір'ю дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 7-9).

Батьком ОСОБА_6 є ОСОБА_7 (а. с. 9). Відомості про батька ОСОБА_1 та ОСОБА_5 записані зі слів матері на підставі ч. 1 ст. 135 СК України.

Згідно характеристики від 31 жовтня 2017 року за час проживання на території Ворожбянської міської ради відповідач зарекомендувала себе з негативної сторони: зловживає спиртними напоями, вчиняє сімейні сварки, схильна до бродяжництва, неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, авторитетом серед жителів міста не користується, конфліктує з сусідами, не приділяє належної уваги вихованню та догляду за дітьми, часто залишає їх на піклування ОСОБА_7 (а. с. 10).

Згідно з характеристиками на дітей з місця навчання ОСОБА_1 дисциплінована, спокійна, скромна, боязка, має навчальні досягнення середнього рівня; ОСОБА_5 має навчальні досягнення середнього рівня, характеризується недостатнім контролем за власною діяльністю, часто нестриманий, імпульсивний, піддається чужому впливу, батьки не приділяють належної уваги вихованню дітей, не відвідують батьківські збори, неохоче йдуть на контакт з вчителем (а. с. 11-12).

Згідно довідки «Товариства захисту прав ошуканих безпорадних хворіючих споживачів» № 41 від 17 лютого 2016 року ОСОБА_4 отримала сімейну соціальну терапію від алкоголізму (а. с. 15).

Рішенням Ворожбянської міської ради № 149 від 29 грудня 2014 року сім'ю ОСОБА_4 взято на облік, як таку, що опинилась в складних життєвих обставинах (а.с. 41).

З актів обстеження сім'ї, яка опинилась в складних життєвих обставинах від 13 січня 2015 року, 27 жовтня 2015 року, 02 листопада 2015 року, 04 листопада 2015 року, 10 листопада 2015 року, 03 січня 2007 року, 16 січня 2017 року, 10 лютого 2017 року, 15 лютого 2017 року, 10 березня 2017 року, 26 травня 2017 року, 29 травня 2017 року батьки невідповідально відносяться до своїх батьківських обов'язків, в родині часто відбуваються сварки між подружжям, батько інколи зловживає спиртними напоями, мати на нетривалий час залишає дітей на догляд стороннім особам, емоційно-психологічна атмосфера в сім'ї потребує налагодження. ОСОБА_4 з 26 травня 2017 року зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, періодично бродяжничає (а.с. 16-28).

Рішеннями Ворожбянської міської ради від 26 березня 2015 року, 26 червня 2015 року, 23 вересня 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 наголошено на необхідності виконання передбачених законодавством обов'язків щодо виховання, матеріального забезпечення дітей, підтримання відповідних санітарно-гігієнічних умов проживання (а. с. 42-44).

З родиною ОСОБА_7 неодноразово проводилась профілактична робота, роз'яснювалось про недопущення вживання спиртних напоїв, про відповідальне ставлення до своїх батьківських обов'язків, налагодження позитивно-психологічної атмосфери між всіма членами сім'ї, підтримання в оселі відповідного температурного режиму в зимовий період та санітарно-гігієнічних норм, недопущення сварок в присутності дітей, створення належних умов для проживання дітей та їх повноцінний розвиток. ОСОБА_4 попереджалась про адміністративну відповідальність за невиконання батьківських обов'язків (а.с. 29-35).

13 січня 2015 року Ворожбянська міська рада звернулася з листом на адресу Служби у справах дітей Білопільської РДА, з якого вбачається, що оскільки 13 січня 2015 року при обстеженні умов проживання сім'ї було виявлено, що відповідач змінила місце проживання і разом з дітьми проживає в АДРЕСА_1, у зв'язку з чим просять взяти під контроль стан виховання дітей в родині ОСОБА_4 (а.с. 36).

Неодноразово Ворожбянська міська рада зверталась до Білопільського відділення поліції з проханням вжиття заходів адміністративного впливу до ОСОБА_4 (а.с. 37-40).

Рішенням № 5 від 19 лютого 2016 року районної комісії з питань соціальної роботи з сім'ями, які опинилися у складних життєвих обставинах № 2 Білопільської районної державної адміністрації Сумської області було поставлено на облік сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах, родину ОСОБА_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2; розпочато соціальний супровід вказаної родини (а. с. 14).

Рішенням Ворожбянської міської ради № 52 від 31 травня 2017 року вирішено вважати доцільним позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно її дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 51).

Про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно її дітей зазначено і у висновку органу опіки та піклування Ворожбянської міської ради № 483 від 31 травня 2017 року (а. с. 52).

Згідно листа Білопільського відділення поліції № 2608 від 28 лютого 2017 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП (а.с. 53).

Відповідно до висновку № 01-31/3807 від 04 грудня 2017 року, наданого Білопільською РДА, орган опіки та піклування Білопільської РДА вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 60-61).

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність виняткової ситуації, яка б викликала необхідність позбавити відповідача батьківських прав, хоча суд і погодився з доводами позивача про те, що відповідач не в повній мірі приймає участь у розвитку та вихованні дитини, попередивши її про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, а також поклав на органи опіки та піклування контроль за виконанням відповідачем батьківських обов'язків.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як зазначено у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2003 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Крім того, п. п. 15, 18 Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2003 року № 3 передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

До того ж, у рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що передання дитини під державну опіку слід розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого повинно одразу припинитися, коли це дозволять обставини. Це означає, що такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних заходів і повинно оцінюватись у контексті позитивного обов'язку держави вживати виважених і послідовних заходів для сприяння возз'єднання дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та, якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер.

Факт того, що дитина може бути поміщена в середовище, яке більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що позбавлення батьківських прав можливе при наявності передбачених законом підстав, однак такий захід суд може застосувати у виняткових випадках, з урахуванням ряду обставин, в тому числі і винної поведінки батьків.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно встановлені обставини справи, для чого враховано та перевірено доводи сторін, досліджено письмові докази.

З урахуванням зібраних доказів у справі суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Органу опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав, оскільки ця вимога є крайнім заходом впливу на відповідача, навіть при доведеності тих обставин, що вона не в повній мірі виконує обов'язки по вихованню своїх малолітніх дітей, так як ці обставини ще не свідчать про винне, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов'язками, враховуючи її намагання виправитися, змінити своє ставлення до дітей та спосіб життя, намагання налагодити відносини з дітьми, вона усвідомлює свою відповідальність за невиконання своїх батьківських обов'язків, в тому числі, шляхом позбавлення батьківських прав.

В судовому засіданні апеляційного суду, відповідач підтвердила свої наміри виправитися та належним чином виконувати свої батьківські обов'язки. Також пояснила, що на даний час вони з чоловіком та дітьми проживають разом, ведуть спільне господарство, діти ходять до школи. Представник органу опіки і піклування вказаних обставин не заперечував. Також він пояснив, що дійсно діти люблять матір і дуже до неї прив'язані. Враховуючи інтереси дітей та переконливе бажання матері змінити свою поведінку, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про передчасне застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав.

Доводи апеляційної скарги, що позивачем в ході розгляду справи було доведено, що відповідач систематично з 2011 року ухиляється від виконання батьківських обов'язків, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки в апеляційній скарзі фактично йдеться про переоцінку доказів, які були повно і всебічно досліджені судом першої інстанції під час розгляду справи та суд надав їм відповідну правову оцінку, з якою колегія суддів погоджується.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування правильного по суті рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації залишити без задоволення.

Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 19 січня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 березня 2018 року.

Головуючий: Т.А.Левченко

Судді: С.Г. Хвостик

О.І. Собина