Справа №463/6167/17
Провадження №2/463/863/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирич С. В.

за участю секретаря судового засідання Заставної С.Л.

представника позивача ОСОБА_1

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 16 239,89 грн. та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, шо мала місце 17.04.2017 року з підстав несплати відповідачем шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивує тим, що позивачє власником автомобіля «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1. 17.04.2017р. о 15год. 00хв., на під'їзді до м. Львова зі сторони автодороги «Київ-Чоп» неподалік ТЦ «Рукавичка» відповідач ОСОБА_3, керуючи мотоциклом, не вибравши безпечної швидкості руху, чим порушив Правила дорожнього руху України, став винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, в результаті чого було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1. Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 04.10.2017 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач звертався до відповідача з пропозицією добровільно відшкодувати завдані відповідачем збитки, проте станом на день подання позову не відшкодував жодних збитків. Для визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, позивач звернувся до експерта-автотоварознавця ТзОВ «Експертиза», за послуги якого позивач поніс витрати на суму 1500,00 гривень, згідно якого розмір матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу марки «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 16 239,86 гривень.Крім цього, в результаті дорожньо-транспортноїпригоди, позивачу заподіяно також і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку із пошкодженням його майна, розмір якого позивач визначає у сумі 10 000,00 гривень. Оскільки відповідач добровільно матеріальну та моральну шкоду не відшкодував, що порушує права позивача, останній змушений звернутись із позовом до суду.

Ухвалою від 05.02.2018 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначити справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу строк для подання відзиву.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві, просить позов задоволити.

Відповідач за викликом до суду неодноразово не зявився. У зв'язку із неявкою відповідача, якийбув повідомлений про дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку, зокрема шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у справі доказів, постановивши заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Як вбачається із постанови Личаківського районного суду м. Львова від 04.10.2017 року (а.с.10), ОСОБА_3, керуючи мотоциклом 17.04.2017р. о 15 год. 00 хв. на автодорозі на підїзді до м. Львова зі сторони автодороги Київ Чоп неподалік ТЦ «Рукавичка» не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_2, в результаті чого транспортні засоби отримали механічних пошкоджень, а водій мотоцикла та пасажир ОСОБА_4 тілесні ушкодження. Вказаною постановою відповідача ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження по справі закрито у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення місячного строку з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України регламентовано, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином в судовому засіданні безспірно встановлено, що винними діями відповідача заподіяно шкоду майну позивача.

Окрім того, позивач для визначення розміру заподіяної йому шкоди звернувся в ТзОВ «Експертиза» для проведення автотоварознавчого дослідження. Відповідно до висновку №421 від 20.11.2017 (а.с.11-45) вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу марки «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 16 239,86 гривень.

Відповідно до положень ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих у п.6 Постанови № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_3, як особи винної у заподіянні шкоди, слід стягнути на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 16 239,86 грн. Окрім цього, також слід стягнути вартість проведення експертизи в розмірі 1 500 грн.

Також, згідно з вимогами ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

При визначенні розміру моральних збитків суд виходить також з п.п. 3,5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Відповідно до Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Суд вважає, що пошкодження транспортного засобу, внаслідок чого позивач позбавлений можливості ним користуватися, безперечно призвело до порушення звичного способу життя позивача, для організації якого останній був змушений докладати додаткові зусилля, а також затрачати час для відновлення попереднього стану. Разом з тим, суд вважає, що розмір моральної шкоди саме в сумі 10 000 грн. позивач належним чином не обґрунтував та не довів.

З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що із відповідача слід стягнути в якості відшкодування заподіяної позивачу моральної шкоди грошові кошти в розмірі 3 000 грн., оскільки такий розмір є розумною справедливою компенсацією душевних страждань позивача, спричинених внаслідок пошкодження його майна.

А тому, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди слід задоволити частково.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, з врахуванням часткового задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені та документально підтверджені останнім судові витрати -судовий збір в розмірі 640 грн. (а.с. 4)

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_5 (79008, м. Львів, вул. Личаківська, 4/74, РНОКПП НОМЕР_3) до ОСОБА_3 (місце проживання: 79038, м. Львів, вул. Китайська, 18/80) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоди в розмірі 16 239,86 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 1 500 грн., моральну шкоду в розмірі 3 000 грн., що в загальному становить 20 739,86 грн. (двадцять тисяч сімсот тридцять девять гривень вісімдесят шість копійок)

В решті в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень)

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Апеляційного суду Львівської області або через місцевий суд до Апеляційного суду Львівської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного рішення 18.06.2018.

Суддя: Гирич С. В.