Справа № 158/3100/17
Провадження № 2/0158/58/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2018 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді Корецької В.В.,
при секретарі - Процик Л.В.,
за участі позивача - ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2
представника відповідача - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин.
В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 23.02.2011 року помер його батько ОСОБА_5 Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, та земельна частка (пай) розміром 2,06 га, яка перебуває у колективній власності КСП «Надія». Він є спадкоємцем майна померлого за заповітом, посвідченим 11.03.1995 року Жидичинською сільською радою Ківерцівського району волинської області за актовим записом № 31.
На усне звернення в нотарільну контору йому було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини та розяснено про необхідність звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Посилаючись на те, що вказаний термін був пропущений через необізнаність у необхідності звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_5, просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5, який помер 23.02.2011 року.
Разом з тим, зазначає, що у його свідоцтві про народження прізвище, імя, по батькові його батька вказано як ОСОБА_6, що є помилковим, а тому просить встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5, який помер 23.02.2011 року.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просили його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_4, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилась. До суду подала письмове заперечення проти позову в якому зазначила, що оскільки позивачу було достовірно відомо про відкриття спадщини після смерті їх батька ОСОБА_5, який помер 23.02.2011 року, останній на момент смерті з батьком не проживав, будь-яких об'єктивних обставин, що перешкоджали позивачу звернутись із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не було, а тому в задоволенні позову в частині визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття просили відмовити.
Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала частково. Не заперечила щодо задоволення позову в частині встановлення факту родинних відносин. В задоволені решти позовних вимоги просить відмовити, оскільки позивачу було відомо про смерть батька, позивач не проживав спільно з батьком, заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк не подав, а тому вважається таким, що спадщини не прийняв.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріалами справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 23.02.2011 року помер ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 107422 від 23.02.2011 року (а.с.5).
Відповідно до заповіту, посвідченого 11.03.1999 року Жидичинською сільською радою Ківерцівського району Волинської області за реєстровим № 31, ОСОБА_5 на випадок своєї смерті розпорядився належним йому майном, а саме 1/2 частиною житлового будинку з надвірними забудівлями, земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «»Надія» розміром 2.06 га, заповівши його сину ОСОБА_1 (а.с.6).
Як вбачається з повідомлення Ківерцівської районної державної нотаріальної контори № 1671/01-16 від 13.11.2017 року, державним нотаріусом Ківерцівської районної нотаріальної контори було розяснено на усне звернення останнього про право на звернення до суду із позовом щодо встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки останній спільно із спадкодавцем на момент смерті не проживав та заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк не подав.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому відповідно до розяснень, викладених в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України при розгляді справи №6-1486цс15 від 04 листопада 2015 року.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через юридичну необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
Крім того, при розгляді цих справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Відповідно до Правового висновку Верховного Суду України від 26.09.2012 по справі № 6-85цс12, у спорі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, ці обставини визнані судом поважними.
Однак, як встановлено, позивач ОСОБА_1 протягом шестимісячного строку після смерті батька ОСОБА_5 із заявою до нотаріальною контори про прийняття спадщини не звертався.
Разом з тим встановлено, що на час відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 позивач ОСОБА_1 у спадковому будинку разом не проживав, спільного господарства не вів, і даний факт підтвердив останній у своїх поясненнях наданих суду в судовому засіданні.
Крім того належних, достатніх та безспірних доказів поважності причин пропуску строку прийняття спадщини, для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення дій для прийняття спадщини чи інших обставин, які перешкоджали звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позивач не надав, що є його процесуальним обов'язком відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, а сама по собі юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.
З врахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що у задоволені позову в частині визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 слід відмовити.
Окрім цього, судом встановлено, що у свідоцтві про народження серії І-ЕГ № 263167 від 11.11.2017 року прізвище, імя позивача зазначено як ОСОБА_1, а його батьком зазначений ОСОБА_6, тоді як згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 107422 від 23.02.2011 року 23.02.2011 року помер ОСОБА_5 (а.с. 5,7).
Як встановлено в судовому засіданні, та не заперечується сторонами, ОСОБА_5, який помер 23.02.2011 року є батьком ОСОБА_1. Зазначене також підтверджується наявним в матеріалах справи заповітом, посвідченим 11.03.1999 року Жидичинською сільською радою Ківерцівського району Волинської області за реєстровим №31, відповідно до якого ОСОБА_5 розпорядився належним йому майном на користь сина ОСОБА_1 (а.с.6).
Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Таким чином суд приходить до висновку про задоволення позову в частині встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5, який помер 23.02.2011 року
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 315 ЦПК України, ст.ст. 1222, 1223, 1268-1269, 1270, 1272 ЦК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити частково.
Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5, який помер 23.02.2011 року.
В задоволенні решти позову відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька

Повне судове рішення складене 15.06.2018 року