Ухвала

5 березня 2018 року

м. Київ

справа № 208/7124/13-ц

провадження № 61-10734 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 травня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно та за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга, яка не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки подана після закінчення строку на касаційне оскарження і в ній не порушується питання про поновлення цього строку.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня його вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження судових рішень закінчився 22 січня 2018 року, а касаційну скаргу направлено засобами поштового зв'язку до суду 29 січня 2018 року.

Посилання в касаційній скарзі на дату отримання постанови апеляційного суду не змінює строк касаційного оскарження, а може бути підставою для поновлення у разі заявлення відповідного клопотання.

Клопотання про поновлення процесуального строку особою, яка подає касаційну скаргу, не порушується, а безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 3 статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати особі, яка подала касаційну скаргу, час для надання заяви про поновлення строку з наведення підстави для його поновлення.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 травня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв