Провадження № 2/641/912/2018 Справа № 641/978/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Курганникової О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Щеглової Г.О.

представник позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 компанії «Харківобленерго» про захист прав споживачів,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 компанії «Харківобленерго про захист прав споживачів в якій просить суд зобовязати відповідача поновити електропостачання за адресою м. Харків, вул. Данилевського 22, 7 підїзд, поновити на абонентському обліку лічильник та здійснити за власний рахунок періодичну повірку в тому числі транспортування та монтаж лічильника електропостачання №65109849 у приміщенні позивача за адресою: м. Харків, вул. Данилевського 22, 7 підїзд.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 17.01.2006 року між ним та відповідачем було укладено договір на постачання електричної енергії №023593. Відповідно до умов даного договору Постачальник відповідач, постачає електричну енергію споживачу позивачеві, а останній сплачує її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами даного Договору. Починаючи із жовтня 2017 року на адресу позивача від відповідача почали надходити акти-вимоги про необхідність проведення планової повірки приладу обліку електричної енергії №65109849 встановленого за адресою: 61058, м. Харків, вул. Данилевського 22, 7 підїзд.

Однак, позивач вважає, що такі вимоги не узгоджуються із чинним законодавством України, зокрема ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», пунктом шість Постанови Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 №474 «Порядок подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт», а також Правила користування електричною енергією для населення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357

Окрім того зазначив, що на момент предявлення позову до суду його було відключено від електропостачання за адресою: м. Харків, вул. Данилевського 22, 7 підїзд.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2018 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

20.03.2018 р. до Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника відповідача ОСОБА_2, в якому відповідач заперечував проти заявлених позовних вимог виходячи із того, що позивач не правильно застосував законодавство в сфері постачання електричної енергії пославшись на Правила користування електричною енергією для населення, оскільки у відносинах, що склалися між сторонами застосуванню підлягають Правила користування електричною енергією, затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28, дія яких поширюється на всіх юридичних та фізичних осіб (крім населення), так як, приміщення до якого здійснюється постачання електричної енергії є нежитловим, а отже на позивача поширюються правила користування електричної енергії як для юридичних осіб. Окремо зазначив, що обовязок щодо здійснення періодичної повірки лічильника має бути покладено на позивача, оскільки лічильник знаходиться на балансі позивача як юридичної особи.

Представник позивача ОСОБА_1 26.03.2018 р. направив до Комінтернівського районного суду м. Харкова відповідь на відзив на позовну заяву із обґрунтуванням правової позиції заявлених позовних вимог з урахуванням відзиву на позовну заяву.

АК «Харківобленерго» в особі представника ОСОБА_2 було направлено заперечення на відповідь на відзив із поясненнями по суті заявлених позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання з'явився, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог у повному обсязі.

Суд вислухавши пояснення і доводи сторін, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані , не суперечать законодавству, та підлягають задоволенню. До такого висновку суд прийшов з наступних підстав:

17.01.2006 року між позивач та відповідачем було укладено договір на постачання електричної енергії №023593. Відповідно до умов даного договору Постачальник відповідач, постачає електричну енергію споживачу позивачеві, а останній сплачує її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами даного Договору. (а.с. 8)

Відповідно до п. 9.11 Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається терміном до 31 грудня 2006 року, а в частині розрахунків до їх повного завершення.

Договір вважається подовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Таким чином, суд зазначає, що договір є укладеним та продовжує діяти в редакції погодженій сторонами.

22.01.2018 року фізична особа ОСОБА_5 (довірена особа позивача, яка зазначена останнім як повноважний представник на отримання рахунків для сплати послуг по електропостачанню та звірки показань лічильників при укладенні Договору 17.01.2006 року та діюча на підставі Наказу АК «Харківобленерго» від 19.02.2016 року № ЕО-2016 р.) у звязку із знаходженням на території АК «Харківобленерго» з метою отримання рахунків для сплати послуг по електропостачанню та звірки показань лічильників отримала Акт вимогу №02-5416227 від 22.01.2018 року, який того ж дня було передано позивачеві до відома.

Зі змісту Акту-вимоги від 22.01.2018 року №02-5416227 вбачається вимога відповідача щодо здійснення позивачем державної повірки або замінити такі, що пройшли державну повірку наступні засоби обліку: 24694, офіс. вул. Данилевського 22, 7 підїзд, м. Харків, вул. Данилевського 22; лічильник №65109849, тип ЦЭ6807Б, 3/2009; із терміном виконання до 21.02.2018 року.

Позивач листом від 26.01.2017 року направленим на адресу АК «Харківобленерго» зазначив, що на його адресу надійшло повідомлення про припинення подачі електроенергії від 11.01.2018 року та акт-вимога №02-5416227 від 22.01.2018 року та заперечував проти висвітлених вимог зазначивши посилання на законодавчі акти.

Зі змісту повідомлення про припинення подачі електроенергії від 11.01.2018 року вбачається, що позивач буде відключений від енергопостачання за адресою: м. Харків, вул. Данилевського 22, 7 підїзд у звязку із недопуском працівників АК «Харківобленерго» 02.01.2018 року позивачем до вказаного приміщення.

За даних обставин відповідач, зазначив, що 02.01.2018 року позивачу було видано Акт-вимогу №000044. який позивач відмовився отримувати, про що було зазначено у Акті трьома співробітниками відповідача.

З Акту-вимоги №000044 від 02.01.2018 року вбачається, що у ньому відсутній підпис позивача.

Акт недопуску №000036 від 02.01.2018 року, який на твердження відповідача також позивач відмовився отримувати, також не містить підпису позивача про ознайомлення/отримання.

Акт відмови споживача від підпису акту недопуску до електроустановок №000024 від 02.01.2018 року містить підписи лише представників АК «Харківобленерго», підписи, а також відомості свідків відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За даних обставин суд зазначає, що відповідач не довів належними та допустимими доказами по справі той факт, що позивач 02.01.2018 року дійсно відмовився від допущення працівників до власного приміщення та те, що він обізнаний про вказані фактичні обставини.

Крім того у Акті відмови споживача від підпису акту недопуску до електроустановок від 02.01.2018 року №000024 взагалі не зазначено куди не було допущено працівників АК «Харківобленерго», водночас відповідач не надав документів до суду, які б взагалі підтверджували наявність представництва чи права на вчинення юридично-значимих дій особами вказаними у зазначених документах.

Письмовий доказ у вигляді повідомлення про припинення подачі електроенергії від 18.01.2018 року, який за твердженням відповідача надсилався позивачеві, також є неналежним доказом по справі, оскільки, докази надсилання поштою, надані відповідачем містять квитанцію про сплату поштового відправлення на імя Бкспала, а також копію Списку № (б/н) без зазначення ініціалів, адреси, прізвища позивача.

14.02.2018 року позивачу було вручено наряд на відключення електричної енергії, де в підставі припинення електропостачання зазначено: самовільне підключення.

Однак, за вказаних обставин суд звертає увагу, що термін виконання Акту вимогу №02-5416227 до 21 лютого 2018 року, а фактично відключено позивача від електропостачання було здійснено 14.02.2018 року, на виконання даного Акту і того ж дня, 14.02.2018 року позивачу було вручено наряд на відключення електричної енергії, де в підставі припинення електропостачання зазначено: самовільне підключення. Зазначені обставини сторонами не спростовувались і підтверджують передчасне відключення позивача від послуг електропостачання.

Відповідно до абз. 45 пункту 1.2 глави 1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року №28, зазначено, що населення - споживачі електричної енергії - фізичні особи, які з метою задоволення власних побутових або господарських потреб споживають електричну енергію для потреб електроустановок, що належать їм за ознакою права власності або користування, за винятком електроустановок, які використовуються для здійснення в установленому законодавством порядку підприємницької та/або незалежної професійної діяльності.

Споживач електричної енергії - юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Відповідно до абзацу другого пункту 1.1 Правил дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Таким чином, споживач електричної енергії позивач підпадає під категорію населення, оскільки послуги надаються за договором про постачання електричної енергії для власних побутових або господарських потреб.

Згідно із Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.09.2003 року №1526146 нежитлові приміщення належать позивачеві на праві приватної власності.

Посилання відповідача на те, що виходячи із того, що приміщення в якому мешкає позивач є нежитловим фондом, а отже, останній набуває статусу юридичної особи, є хибними.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Суб'єкти господарювання зобов'язані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Отже, у спірний період проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт засобів обліку електричної енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки повинне було здійснюватися за рахунок суб'єкта господарювання, що провадить господарську діяльність з енергопостачання, а витрати, понесені виконавцем, повинні були включатися у тариф на електричну енергію і сплачуватися споживачем щомісячно у складі цих послуг.

Суб'єктом господарювання, що здійснює господарську діяльність з централізованого енергопостачання є АК «Харківобленерго».

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 №474 затверджено Порядок подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (далі «Порядок»), відповідно до п. 6. якої періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок виконавців.

Спеціальним підзаконним нормативно-правовим актом, що регулює вищезгадані відносини, є Правила користування електричною енергією для населення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357, з наступними змінами і доповненнями (далі Правила). Відповідно пункту вісім: прилади обліку електричної енергії (далі - прилади обліку) мають бути: придбані, встановлені, підключені енергопостачальником.

Таким чином, такий обовязок має бути покладено на відповідача.

Згідно п. 35 Правил користування електричною енергією для населення, енергопостачальник має право відключити побутового споживача, у разі: самовільного підключення до ел. мережі; розкрадання електроенергії, навмисного пошкодження засобу обліку та зриву пломби; порушення термінів сплати за спожиту електроенергію в порядку, визначеному п. 27 цих Правил, або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості; не оплати за встановлення нового засобу обліку відповідно до п.17 або інших платежів згідно з цими правилами; невиконання припису Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електроенергії; зниження показників якості ел. енергії з вини побутового споживача.

За даних обставин, суд не знаходить правових підстав, які б давали відповідачеві можливість відключити позивача від електропостачання.

Згідно п. 47 Правил користування електричною енергією для населення споживач електроенергії має право на: підключення до електричної мережі у разі виконання правил користування електроенергією; отримання інформації щодо якості електроенергії, тарифів (цін), порядку оплати, умов та режимів її споживання; отримання електроенергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами; відшкодування згідно із законодавством збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав; якісне обслуговування енергопостачальником електричних мереж і приладів обліку.

Згідно преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» зазначається, що він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовані, не суперечать закону та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 133, 141 ЦПК України, оскільки суд задовольнив позов, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 704,80 грн..

Керуючись ст. ст.12-13, 141, 258-259, 263-265, ЦПК України,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити в повному обсязі.

Зобовязати ОСОБА_4 компанію «Харківобленерго» поновити постачання електричної енергії ОСОБА_3 за адресою: м. Харків, вул. Данилевського 22, 7 підїзд.

Зобовязати ОСОБА_4 компанію «Харківобленерго» поновити на абонентському обліку лічильник електропостачання №65109849 тип Ц Э6807Б 3/2009 який встановлений у приміщенні що належить ОСОБА_3 за адресою: м. Харків, вул. Данилевського 22, 7 підїзд.

Зобовязати ОСОБА_4 компанію «Харківобленерго» здійснити за власний рахунок періодичну повірку в тому числі демонтаж транспортування та монтаж лічильника електропостачання №65109849 тип ЦЭ6807Б 3/2009 який встановлений у приміщенні , яке належить ОСОБА_3 за адресою: м. Харків, вул. Данилевського 22, 7 під»їзд.

Стягнути з ОСОБА_4 компанії «Харківобленерго» на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач ОСОБА_3, ПН НОМЕР_1, адреса: м. Харків, вул. Данилевського 22, 7 підїзд.

Відповідач ОСОБА_4 компанія «Харківобленерго», клд , місце знаходження: м. Харків, вул. Плеханівська, 149.

Суддя: ОСОБА_6