Справа № 149/935/18
Провадження №2/149/448/18
Номер рядка звіту 49
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.06.2018 р. м.Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Войнаревич М.Г. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

23.04.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дітей.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.09.2012 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 05.09.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що на даний час з'явились підстави для збільшення розміру аліментів, оскільки змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку та дитина потребує значно більше коштів на утримання.

За таких обставин позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.09.2012 року, стягнувши із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також припинити стягнення аліментів відповідно до рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.09.2012 року.

Ухвалою суду від 23.04.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18.09.2012 року, що набрало законної сили 28.09.2012 року (а.с. 4) підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (копія на а.с. 5) підтверджено, що відповідач є батьком, а позивач матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.09.2012 року, що набрало законної сили 24.09.2012 року (а.с. 6), довідкою Хмільницького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області № 15.31-25/5807 від 27.03.2018 року (а.с. 7), а також виконавчим листом Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.09.2012 року (копія на а.с. 8) підтверджено, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 05.09.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

З довідки ОСББ "Сім "Я" № 21/03/1 від 21.03.2018 року (а.с. 9) встановлено, що малолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: АДРЕСА_6.

З довідки Хмільницького РМЦ ПМСД від 22.03.2018 року (а.с. 10) встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на диспансерному обліку не знаходиться.

Вирішуючи даний спір суд враховує наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Положеннями ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Положення ст. 192 СК України лише вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Судом встановлено, що з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 05.09.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

При цьому, суд враховує, що ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову та зміни розміру аліментів, які за рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.09.2012 року стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягувати їх у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, з огляду на роз'яснення, що викладені у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", позовна вимога про припинення стягнення аліментів відповідно до рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.09.2012 року задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 180-182, 184, 192 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 83, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які за рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 14.09.2012 року стягуються з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_7) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії НОМЕР_4 виданий Хмільницьким МВ УМВС України у Вінницькій області 21.04.2011 року, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_6) на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягувати їх у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_7) в дохід держави 704.80 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Войнаревич М. Г.