Справа № 315/275/18
Номер провадження № 2/315/181/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Телегуз С.М.

при секретарі: Дмитренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області позовну заяву ОСОБА_1 до Полтавської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

02.03.2018 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В позові позивач послався на те, що 18.09.2004 року померла ОСОБА_2. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки (паю) площею 8,31 га, яка розташована на території Полтавської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області. Вказана земельна ділянка належить спадкодавцеві на підставі Сертифікату на право власності на земельну ділянку серії РН № 2219970, виданого на підставі розпорядження голови Гуляйпільської райдержадміністрації 29.09.1996 року.

Позивач є спадкоємцем за заповітом, і як спадкоємець за заповітом, звернулася до Гуляйпільської державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину. Однак нотаріус своєю постановою відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як пропущений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

В установлений законом шестимісячний строк вона не мала змоги звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, так як не знала що являється спадкоємцем за заповітом, крім того хворіла протягом основної частини строку для прийняття спадщини.

Прохає визнати причину пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини поважною та визначити додатковий строк три місяці, який є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 18.09.2004 року ОСОБА_2.

Ухвалою суду від 07 березня 2018 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання позивач, представник позивача не з'явилися, подали суду заяву, в якій просять розглянути справу без їх участі, на позовних вимогах наполягають, прохають позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач Полтавська сільська рада Запорізької області також в підготовче судове засідання представник не зявився, надіслали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Оскільки відповідач визнав, предявлений до них позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд враховуючи положення ч.ч.3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ч.3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Матеріалами справи встановлено, що 18.09.2004 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 400771 від 21 листопада 2017 року (а.с.9).

Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, до складу якого входить земельна ділянка площею 8,31 га, яка розташована на території Полтавської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області. Вказана земельна ділянка належить спадкодавцеві на підставі Сертифікату на право власності на земельну ділянку серії РН № 2219970, виданого на підставі розпорядження голови Гуляйпільської райдержадміністрації 29.09.1996 року.

Позивач є спадкоємцем за заповітом, що підтверджується копією заповіту, зареєстрованого в реєстрі за № 24 від 26.01.2001 року ( а.с.8).

Як спадкоємець за заповітом, позивач звернулася до Гуляйпільської державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину.

Однак нотаріус своєю постановою від 28.02.2018 року відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як пропущений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон надає йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідачем по справі Полтавською сільською радою подана заява до суду, згідно якої останні позовні вимоги ОСОБА_1 визнали повністю (а.с. 22 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві..

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи, свої вимоги щодо надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач суду пояснила, що вона своєчасно не звернулася до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини, в зв'язку з тим, що не знала що являється спадкоємцем за заповітом, крім того хворіла протягом основної частини строку для прийняття спадщини, що підтверджується копіями довідок (а.с.12-19).

Оскільки в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін. Тому, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини, що у відповідності до вимог ст. 1272 ЦК України є підставою для задоволення позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 19, 76-83, 200, 206, 247, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 1220, 1221, 1261, 1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 Про судову практику у справах про спадкування, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Полтавської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визнати причину пропуску ОСОБА_1 строку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_2, яка померла 18.09.2004 року, поважною.

Визначити ОСОБА_1, додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_2, яка померла 18.09.2004 року, тривалістю три місяці після набрання чинності даного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: ОСОБА_3