ПОСТАНОВА

Іменем України

21 березня 2018 року м. Кропивницький

справа № 404/5574/15-ц

провадження № 22-ц/781/395/18

головуючий суддя І-ї інстанції Галаган О.В.

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С.М., суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

секретар судового засідання Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», інтереси якого за довіреністю представляє ОСОБА_1, на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 листопада 2017 року за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк»)звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення солідарно на свою користь заборгованість за кредитним договором № 0 від 25.03.2008 року в розмірі 17407,99 доларів США та пені у розмірі 4334,44 грн. і судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 25.03.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 0 про надання споживчого кредиту в сумі 70000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 % річних, з терміном повернення не пізніше 23.03.2018 року.

З метою забезпечення кредитних зобов'язань за кредитним договором було укладено договір поруки № 191041-П від 25.03.2008 року з ОСОБА_3, яка зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником ОСОБА_2, усіх його зобов'язань у повному обсязі, що виникли з кредитного договору. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною.

Позичальник умови кредитного належним чином не виконував, тому станом на 20.03.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 17407,99 доларів США та пені у розмірі 4334 грн. 44 коп., у тому числі: - 15686,00 доларів США - заборгованість за кредитом; - 1721,99 доларів США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1563,39 доларів США за строк з 01.06.2014 року по 28.02.2015 року; - 4334,44 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 25.07.2014 року по 20.03.2015 року.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі позивачем ставиться питання про скасування судового рішення з підстав неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права і ухвалення нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обгрунтування своєї скарги позивач посилається на норми п. 6 ст. 147 ЦПК України щодо необов'язковості висновок експерта і необхідності його оцінки судом за правилами, встановленим ст. 212 ЦПК України. Зазначає, що суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, висновок експерта вважає необґрунтованим і таким, що не відповідає дійсності.

ОСОБА_2 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України.

Відповідно до положень частини 3 статті 3 ЦПК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIІІ від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно підпункту 9 пункту 1 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIІІ справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін та інших осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_4, яка заперечувала проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIІІ судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм процесуального і матеріального права.

Судом встановлено, що 25.03.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0 про надання споживчого кредиту в сумі 70000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 % річних, з терміном повернення не пізніше 23.03.2018 року, із встановленим графіком погашення кредиту, із змінами відповідно до додаткової угоди від 25.03.2008 року (а.с.15-22,23-27,97-106 т.1).

В забезпечення кредитних зобов'язань за вказаним кредитним договором 25.03.2008 року було укладено договір поруки № 191041-П з ОСОБА_3, яка зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником ОСОБА_2, усіх його зобов'язань у повному обсязі, що виникли з кредитного договору. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною (а.с.28-29, т.1).

Згідно наданої банком довідки-розрахунку заборгованості за кредитом у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 взятих на себе фінансових зобов'язань по кредитному договору станом на 20.03.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 17407,99 доларів США та пені у розмірі 4334 грн. 44 коп., яка складається: - 15686,00 доларів США - заборгованість за кредитом; - 1721,99 доларів США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1563,39 доларів США за строк з 01.06.2014 року по 28.02.2015 року; - 4334,44 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 25.07.2014 року по 20.03.2015 року (а.с.34-42, т.1).

ПАТ «УкрСиббанк» 30.01.2015 року направляло на адреси відповідачів вимоги про усунення заборгованості по кредитному договору (а.с.30-33т.1).

У відповідності до ч. 1 ст. 3 ЦПК України (в редакції 204 року яка діяла на час розгляду справи) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України, встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа.

Наявність вини позичальника, який одержав кредитні кошти за кредитним договором та недовів, що вжив усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язань за цим договором згідно зі ст. 614 ЦК України, є підставою для покладення на нього цивільно-правової відповідальності за невиконання взятих на себе зобов'язань.

Виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України (2004 р. в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) та ст. 81 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIІІ, чинній з 15.12.2017 р.) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачами в обґрунтування доводів відсутності заборгованості перед ПАТ «УкрСиббанк» суду надано копії квитанцій про сплату кредиту, згідно яких ОСОБА_2 здійснював проплати заборгованості в сумах значно більших ніж встановлено графіком платежів, чим виконав свої фінансові зобов'язання перед банком (а.с. 112-114, 183-222 т.1). Оригінали квитанцій оглянуті судом.

Позивачем суду не надано належного та допустимого в розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIІІ, розрахунку заборгованості, який би спростовував доводи відповідачів щодо погашення кредитної заборгованості.

ПАТ «УкрСиббанк», в свою чергу належним чином не здійснював зарахування платежів за кредитним договором ОСОБА_2, що підтверджується наданим позивачем графіком платежів (а.с.107-111т.1), згідно якого суми які зараховував банк значно менші від здійснених відповідачем відповідно до наданих квитанцій, чим порушено вимоги ст. 1068 ЦК України.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 квітня 2017 року у справі призначено судово-економічну експертизу, за результатами проведення якої, згідно висновку судового експерта ОСОБА_5 № 11/3-162 від 24.10.2017 року, підтвердити документально розрахунок боргу по кредитному договору № 0 від 25.03.2008 року, укладеному між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 не видається за можливу в зв'язку з його відсутністю у повному обсязі. Фактично за даними дослідженнями та за умови отримання кредиту ОСОБА_2 в повному обсязі та незмінністю умов договору про надання споживчого кредиту № 0 від 25.03.2008 року протягом його дії, станом на 20.03.2015 року борг ОСОБА_2 перед ПАТ «УкрСиббанк» відсутній, розмір боргу ПАТ «УкрСиббанк» перед ОСОБА_2 (переплата по договору про надання споживчого кредиту № 0 від 25.03.2008 року), за станом на 20.03.2015 року складає 15840,43 дол. США. Документально не підтверджується нарахування пені по кредитному договору № 0 від 25.03.2008 року та Графіку платежів, визначення сукупної вартості кредиту станом на 20.03.2015 року. Документально підтвердити відображення умов договору № 0 від 25.03.2008 року, графіку платежів, визначення сукупної вартості кредиту та проведених позичальником платежів у бухгалтерському обліку ПАТ «УкСиббанк» не видається за можливе в зв'язку з відсутністю документів банківської установи (а.с.92-108,т.2).

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України (в редакції 204 року) доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст.212 ЦПК в редакції 2004 року та ст.89 ЦПК в редакції Закону № 2147-VIІІ).

Суд першої інстанції з дотриманням вказаних норм норм процесуального права дослідив всі наявні у матеріалах справи докази, дав їм належну оцінку в сукупності і дійшов правильного висновку, що позов ПАТ «УкрСиббанк» не підлягає задоволенню, оскільки наведений позивачем розрахунок заборгованості спростований наданими відповідачем доказами про внесення коштів на сплату кредитної заборгованості.

Із врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, ОСОБА_2 доведено, що ним вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання обов'язку за кредитним договором № 0 від 25.03.2008 рокузгідно зі ст. 614 ЦК України, тому відсутні підстави для покладення на нього цивільно-правової відповідальності за невиконання взятих на себе зобов'язань.

Розглядаючи зазначений позов, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції, а лише зводяться до декларування норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 375ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Апеляційний суд Кіровоградської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня їїприйняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення (постанову) складено 26 березня 2018 року.

Головуючий: С.М. Єгорова

Судді: Л.М. Дьомич

О.А. Письменний