Справа № 466/2243/17 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/5501/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1В.
УХВАЛА

СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ

01 червня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Павлишина О.Ф., Мікуш Ю.Р.

за участі секретаря: Куцика І.Б.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Ірокс» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Ірокс» про визнання майнових прав, зобов»язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 12 липня 2017 року позов задоволено частково.

Зобов»язано ОСОБА_3 «Ірокс» виконати дії для внесення в державний реєстр речових прав на нерухоме майно, а саме надати ОСОБА_2 належно завірені документи, необхідні для реєстрації права власності ОСОБА_2 на кв.№332 на вул. Шевченка 418 у м. Львові: документ,що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об»єкта на вул. Шевченка 418 у м. Львові; документ,що підтверджує присвоєння об»єкту нерухомого майна поштової адреси; документ, що посвідчує право власності на об»єкт нерухомого майна до його реконструкції; документ про речові права на земельну ділянку, на якій розташований об»єкт нерухомого майна - житловий будинок на вул. Шевченка 418 у м. Львові.

Рішення суду оскаржило ОСОБА_3 «Ірокс».

В апеляційній скарзі посилається на те, що зобов'язання ОСОБА_3 «ІРОКС» зареєструвати в державному реєстрі речових прав документи згідно з переліком, зазначеним в резолютивній частині рішення суду, є незаконним та необґрунтованим.

Вказує, що матеріалах справи є ОСОБА_4 про готовність об'єкта до експлуатації, як «Реконструкція незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку корпус №25 по генплану». Відповідно до Закону України Про регулювання містобудівної діяльності ст. 34 п.4. «Реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою. ОСОБА_4 зареєстрована в Єдиному Реєстрі Документів, тому повторної її подачі державному реєстратору не вимагається. Доступ до відомостей Єдиного реєстру документів забезпечується за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру шляхом пошуку та отримання державним реєстратором в режимі реального часу відомостей про документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта.

За таких обставин, не відповідає дійсності висновок суду про те, що відповідач не надав позивачу документи, які позивач вимагає для здійснення державної реєстрації права власності.

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12.07.2017 року по справі №466/2243/17 в частині зобов'язання ОСОБА_3 «ІРОКС» зареєструвати в державному реєстрі речових прав документи необхідні для реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, а саме документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси, документ, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомо мого майна до його реконструкції, документ про речові права на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт нерухомого майна та ухвалити нове рішення, яким в частині зобов'язання ОСОБА_3 «ІРОКС» зареєструвати в державному реєстрі речових прав.

Сторони в судове засідання не з»явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦК України не перешкоджає розгляду справи.

21 березня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 «Ірокс» звернулися звернулися до Апеляційного суду Львівської області зі спільною заявою про затвердження мирової угоди, згідно якої сторони: по даній справі з метою врегулювання спору та відповідно до положень ст. 175 ЦПК України, домовились про укладення мирової угоди на викладених нижче умовах:

-відповідач ОСОБА_3 «Ірокс» визнає право власності ОСОБА_2 на квартиру №332 загальноб площею 67 кв.м. та на кладочку 2,00 кв. м. 9 секція, розташовані за адресою: вул. Шевченка, 418 у м. Львів;

- позивач відмовляється від позову до ОСОБА_3 «Ірокс» про визнання майнових прав, зобов»язання до вчинення дій ( справа №466/2243/17);

- сторони обоюдно відмовляються від стягнення судових витрат;

- наслідки укладення мирової угоди відомі та зрозумілі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, умови мирової угоди, колегія суддів вважає, що мирову угоду слід затвердити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Під мировою угодою слід розуміти досягнуту сторонами в ході судового розгляду засновану на взаємних поступках угоду, яка по новому визначає їх субєктивні права та обовязки. Умови мирової угоди не повинні суперечити закону, не порушувати права та законні інтереси інших осіб.

Згідно умов поданої мирової угоди вбачається відсутність спору про право.

Сторони вправі укласти відповідні правочини в добровільному порядку, звернувшись до органів нотаріату, сплативши при цьому відповідні збори та платежі.

Суд не вправі підміняти інші державні органи, зокрема, виконувати функції нотаріуса.

Враховуючи вищенаведене, суд не визнає мирової угоди сторін.

Керуючись ст.ст. 207, 260 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Ірокс» про затвердження мирової угоди - відмовити.

Розгляд справи продовжити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню не підлягає.

.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді Павлишин О.Ф.

ОСОБА_5