ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 грудня 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/9917/18

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/440/18

Суддя Чернігівського апеляційного суду Губар В.С., розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області про визнання факту, стягнення трьох відсотків річних, інфляційного збільшення сум матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 20905 грн. 09 коп., яка складається з 3 % річних -1081 гривень 26 коп., інфляційне збільшення суми матеріальної шкоди у розмірі 19823 грн. 61 коп. шляхом безспірного списання коштів Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

20 листопада 2018 року представник Державної казначейської служби України на підставі довіреності Устименко І.Г. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Одночасно в апеляційній скарзі представник Державної казначейської служби України на підставі довіреності просить звільнити Державну казначейську службу України від сплати судового або відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення, посилаючись на те, що враховуючи правову позицію, висловлену у постанові Верховного суду від 18.06.2018 року у справі № 804/927/17, за якою на учасників процесу без статусу юридичної особи не може покладатись обов'язок зі сплати судового збору, а тому Держава Україна, що діє через Казначейство, не є платником судового збору. Також посилається на п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» та постанову Об'єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.06.2018 року у справі № 914/1748/17, за якою відбувається звільнення скаржника від сплати судового збору в апеляційній та касаційній інстанціях у разі якщо позивач по справі не сплачував судовий збір за подання позову.

Проте, зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до змісту ч. 4 ст. 356 ЦПК України, за кожною апеляційною скаргою має бути сплачено судовий збір до вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, за виключенням випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю. Частиною 2 цієї статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відтак, перелік підстав для відстрочення сплати судового збору, визначений ст. 8 Закону України «Про судовий збір» є вичерпний.

За правилом ст. 136 ЦПК України, повноваження відносно відстрочення сплати судових витрат на певний строк, але не більше, як до ухвалення судового рішення у справі, враховуючи майновий стан сторони, має суд першої інстанції.

Оскільки апеляційний суд за своїми повноваженнями перевіряє законність судових рішень судів першої інстанції, повноваженнями щодо постановлення рішення по суті зазначеної цивільної справи та відповідно - щодо відстрочення сплати судового збору до винесення рішення у справі, апеляційний суд не наділений.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку з цим, зазначені апелянтом обставини не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення такої сплати.

Окрім того, відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання саме позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішення, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, а не за подання апеляційних скарг на рішення у справах за позовами інших осіб до них (апелянт Державна казначейська служба України є відповідачем у справі), що має місце у цій справі.

Враховуючи вищенаведене, Державна казначейська служба України не може бути звільнена від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, тому апелянту необхідно сплатити судовий збір в установленому законом розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок оплати та розміри ставок судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно п/п 6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України „Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду встановлюється в розмірі 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 зводяться до визнання, що протиправні дії управління Державної казначейської служби у м. Чернігові Чернігівської області встановлені у постанові Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.08.2014р. в частині повернення без виконання виконавчого листа № 2-а-128/11 (№2515/8856/2012) і скасування судом рішення про відмову у прийнятті виконавчого листа № 2-а-128/11 (№2515/8856/2012 призвело до затримки у виконанні судового рішення і призвело до матеріальної шкоди у сумі 20905 (двадцять тисяч дев'ятсот п'ять) грн. 09 коп., що становить 3 % річних -1081 (одна тисяча вісімдесят одна) гривень 26 коп., інфляційне збільшення суми матеріальної шкоди у розмірі 19823 (дев'ятнадцять тисяч вісімсот двадцять три) грн. 61 коп.; визнання, що порушення Державною казначейської службою України строку виконання судових рішень визначений Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» - протягом трьох місяців і відмова у нарахуванні і виплаті компенсацій за несвоєчасне виконання судових рішень призвело до матеріальної шкоди 20905 (двадцять тисяч дев'ятсот п'ять) грн. 09 коп., що становить 3 % річних -1081 (одна тисяча вісімдесят одна) гривень 26 коп., інфляційне збільшення суми матеріальної шкоди у розмірі 19823 (дев'ятнадцять тисяч вісімсот двадцять три) грн. 61 коп., що є двома вимогами немайнового характеру; а також до стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 20905 грн. 09 коп., що становить 3 % річних -1081 гривень 26 коп., інфляційне збільшення суми матеріальної шкоди у розмірі 19823 грн. 61 коп. шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку, що є вимогою майнового характеру.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового і немайнового характеру.

Відповідно до п/п 2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п/п 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" - ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року складає 1762 грн.

Загальна сума оспорюваних позовних вимог майнового характеру складає 20905 грн. 09 коп., а 1 % ціни позову складає 209,05 грн., що є меншим від 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року (1762 грн. х 0,4 = 704 грн. 80 коп.).

Враховуючи наведене, за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апелянту необхідно було сплатити 3171 грн. 60 коп. ((1762 грн. х 0,4) - вимоги майнового характеру)+(1762 грн.х0,4)х2) - 2 вимоги немайнового характеру) х 150%) .

Відтак, апелянту необхідно сплатити судовий збір у сумі 3171 грн. 60 коп. за наступними реквізитами: розрахунковий рахунок: 0032, отримувач - УК у м. Чернігові/м.Чернігів/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) - 38054398, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету - судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), наявність відомчої ознаки - «80» Апеляційні суди, та надати апеляційному суду оригінал платіжного доручення чи квитанції про сплату судового збору.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення вище зазначеного недоліку.

Керуючись ст.185, ч.2 ст.357 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення або відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області про визнання факту, стягнення трьох відсотків річних, інфляційного збільшення сум матеріальної шкоди залишити без руху.

Запропонувати особі, що подає апеляційну скаргу, протягом десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали надати Чернігівському апеляційному суду оригінал квитанції або платіжного доручення про сплату судового збору.

Копію ухвали направити Державній казначейській службі України.

Роз'яснити, що в разі невиконання вказаних вимог апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.С.Губар