Справа №461/1858/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі

головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі Сидорак М.А.

з участю

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 (79007, м.Львів, вул. Огієнка, 14/9, РНОКПП НОМЕР_1) до Міністерства оборони України (03168, м.Київ, пр. Повітрофлоцький,6, ) про відшкодування заробітку (доходу), втраченого внаслідок втрати загальної працездатності, а також додаткових витрат, викликаних необхідністю стороннього догляду, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 27 липня 2002 року в результаті падіння військового літака СУ-27УБ під час демонстраційних польотів на аеродромі «Скнилів» м. Львова позивачеві були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження. За висновком МСЕК від 28 лютого 2004 року ОСОБА_3 була встановлена ІІІ група інвалідності зі втратою 100% професійної працездатності, після переоглядів за висновком МСЕК від 06 червня 2006 року встановлена І група інвалідності, визначено, що позивач не здатний до самообслуговування та потребує стороннього догляду. Просить суд стягнути з відповідача на його користь відшкодування заробітку (доходу), втраченого внаслідок втрати загальної працездатності, в розмірі мінімальної заробітної плати за період з 01.03.2017 р. по 28.02.2018 р., яка складає 39446 грн.; стягнути відшкодування додаткових витрат, викликаних необхідністю стороннього догляду в розмірі 0,5 мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати на побутову допомогу та 1/4 мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати на звичайний догляд, за період з 01.03.2017 р. по 28.02.2018 р. в сумі 29584,50 грн.

В судовому засіданні представники позивача за довіреністю ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити, посилаючись на обставини та доводи, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні просила суд в задоволенні позову відмовити. Надала пояснення, аналогічні у викладеному відзиві на позов. Зазначила, що позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували той факт, що позивачем були використані додаткові кошти на його догляд.

Заслухавши думку осіб, що беруть участь у справі, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно доч.1ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоровя фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у звязку з втратою здоровя, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.

27 липня 2002 року під час проведення авіаційно-спортивного свята на аеродромі спільного базування» Львів» (Скнилів) відбулося падіння військового літака СУ-27 УБ № 42 Військово-повітряних сил України, який належав Міністерству оборони України, у чому вироком військового апеляційного суду Центрального регіону України від 23 червня 2005 року, залишеним без змін у цій частині ухвалою Військової судової колегії Верховного Суду України від 02 березня 2006 року, встановлено вину посадових осіб Міністерства оборони України.

ОСОБА_3 визнано потерпілим у кримінальній справ і по обвинуваченню військових службових осіб Військово-Повітряних Збройних Сил України по Скнилівський трагедії. Унаслідок катастрофи літака СУ-27 позивачу спричинені тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно з висновком медичної експертизи № 150 від 28 грудня 2007 року позивач отримав черепно-мозкову травму у виді забою головного мозку важкого ступеня з крововиливами в речовину та під оболонки головного мозку з переважним ураженням лівої його половини, перелом правої ключиці. У зв'язку з наслідками вказаної перенесеної важкої черепно-мозкової травми в період з 2004 р. був визнаний інвалідом 3-ї -2-ї групи, а з червня 2006 р. визнаний інвалідом 1-ї групи по діагнозу : «Віддалені наслідки черепно-мозкової травми у вигляді різко вираженого психоорганічного синдрому, апатичний варіант, виражених змін особистості, з частими поліморфними з епілептиформними припадками. У звязку із вказаним стійка втрата працездатності у ОСОБА_3 складає 100% безтерміново. Дані травми нанесені позивачу в результаті катастрофи військового літака Су-27УБ на Скнилівському летовищі 27 липня 2002 року (а.с. 13-15).

Відповідно до копії висновку лікарської комісії Львівського міського психоневрологічного диспансеру щодо необхідності і постійного стороннього догляду за інвалідом 1-ї чи 2-ї групи внаслідок психічного розладу №140 від 09.06.2006 р., виданою безтерміново, встановлено, що ОСОБА_3 потребує стороннього догляду і не здатний до самообслуговування (а.с.16).

Згідно з копією довідки серії ЛВА-1 № 290854 від 06 червня 2006 року, ОСОБА_3 встановлена І група інвалідності, у висновку вказано, що позивач потребує постійного стороннього догляду та допомоги (а.с.16).

Вищевикладені обставини отримання ОСОБА_3 травм, що стали причиною втрати працездатності, встановлювалися рішеннями Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2008 року, 23 липня 2009 року, 29 вересня 2010 року, 16 травня 2011 року, 10 квітня 2012 року, 28 травня 2013 року, 30 квітня 2014 року, 10 квітня 2015 року, 08 квітня 2016 року, 21 квітня 2017 р., а відтак згідно із ч.3 ст.61 ЦПК України не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» розмір мінімальної заробітної плати за період 01.01.2017 р. 31.12.2017 р. встановлено в розмірі 3200 грн.

Згідно з законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» розмір мінімальної заробітної плати на 2018 р. встановлено в розмірі 3723 грн.

Всього заборгованість по відшкодуванню втраченого заробітку (доходу), втраченого внаслідок втрати загальної працездатності за період з 01.03.2017 р. по 28.02.2018 р. складає:

(3200 грн. * 10 місяців ) + (3723 грн. * 2 місяці) = 39 446 грн.

Відповідно п.19 Постанові Пленуму ВСУ від 27.03.1992р. №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" для інвалідів І групи висновок МСЕК чи судово-медичної експертизи про потребу в звичайному сторонньому догляді або в побутовому обслуговуванні не вимагається. Розмір витрат не може бути меншим 0,5 мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати - на побутову допомогу, 1/4 % мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати - на звичайний догляд.

Заборгованість по відшкодуванню додаткових витрат викликаних необхідністю стороннього догляду за період з 01.03.2017 р. по 28.02.2018 р. складає:

(3200 грн. * 10 місяців) / 2 + (3723 грн. * 2 місяці) / 2 =19723грн. - на побутову допомогу

(3200 грн. * 10 місяців) / 4 + ( 3723 грн. * 2 місяці) /4 = 9 861,50 грн. - на звичайний догляд.

Всього заборгованість по відшкодуванню додаткових витрат, викликаних необхідністю стороннього догляду за період з 01.03.2017 р. по 28.02.2018 р. складає 19723 грн. + 9 861,50 грн. = 29 584,50 грн. (двадцять дев'ять тисяч п'ятсот вісімдесят чотири грн. 50 коп.).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу було завдано шкоду каліцтвом, він визнаний інвалідом 1 групи, а відтак має право на відшкодування заробітку (доходу), втраченого внаслідок втрати загальної працездатності. Оскільки позивач на час ушкодження здоровя не працював, втрачений заробіток слід нарахувати виходячи з розміру мінімальної заробітної плати у сумі 39446 грн. за період з 01 березня 2017 року по 28 лютого 2018 року. Також підлягають відшкодуванню за цей період додаткові витрати, викликані необхідністю стороннього догляду у сумі 29584,50 грн.

Керуючись ст.ст. 258,259, 263 -265, 351-355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 (79007, м.Львів, вул. Огієнка, 14/9, РНОКПП НОМЕР_1) до Міністерства оборони України (03168, м.Київ, пр. Повітрофлоцький,6, ) про відшкодування заробітку (доходу), втраченого внаслідок втрати загальної працездатності, а також додаткових витрат, викликаних необхідністю стороннього догляду - задовольнити.

Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_3 39446 (тридцять дев'ять тисяч чотириста сорок шість) грн. заробітку (доходу), втраченого внаслідок втрати загальної працездатності за період з 01.03.2017 р. по 28.02.2018 р.

Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_3 29584 (двадцять дев'ять тисяч п'ятсот вісімдесят чотири) грн. 50 коп. додаткових витрат, викликаних необхідністю стороннього догляду за період з 01.03.2017 р. по 28.02.2018 р.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Повний текст судового рішення складений 13.06.2018 р.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Радченко В.Є.