РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі Скоринському В.В.

з участю позивача ОСОБА_1

та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Українська залізниця, третьої особи спільного представницького органу профспілкових організацій Вагонної дільниці ст. Київ - пасажирський про визнання незаконним строкового трудового договору (контракту), визнання перебування у безстрокових трудових відносинах, визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору (контракту), поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ Українська залізниця, третьої особи спільного представницького органу профспілкових організацій Вагонної дільниці ст. Київ - пасажирський про визнання незаконним укладення з нею строкового трудового договору (контракту), визнання перебування у безстрокових трудових відносинах, визнання незаконним та скасування наказу від 22 серпня 2018 року №1653-ос про припинення трудового договору (контракту), поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що відповідач порушив умови та порядок її звільнення, оскільки з 20 серпня 2018 року по 25 серпня 2018 року вона перебувала на лікарняному, укладення з нею контракту знижує рівень її соціальної захищеності та погіршує її становище як працівника порівняно із законодавством України.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився без поважних причин, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, направивши на адресу суду відзив, з якого вбачається його посилання на законність укладення контракту з ОСОБА_1 та її звільнення після закінчення його строку, зважаючи на вимоги ст. ст. 21 ч. 3 та 36 ч. 1 п. 2 КЗпП України.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився без поважних причин, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, направивши на адресу суду пояснення, з якого вбачається визнання позовних вимог, оскільки головна соціальна небезпека контракту полягає в його строковому характері, що знижує гарантії працівників і ставить їх в залежне становище від волі представників власників, відповідальних за переукладення контрактів.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що 17 грудня 2014 року між Вагонною дільницею (депо) ст. Київ - пасажирський та ОСОБА_1 укладено типовий контракт з провідником пасажирського вагона 1059 строком до 22 серпня 2018 року.

Відповідно до вимог ст. 21 ч. 3 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до вимог ст. 15 ч. 3 Закону України Про залізничний транспорт працівники залізничного транспорту загального користування, які здійснюють обслуговування пасажирів, працевлаштовуються за контрактною формою трудового договору. Перелік категорій працівників залізничного транспорту, які працевлаштовуються за контрактною формою трудового договору, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, укладений 17 грудня 2014 року типовий контракт з позивачем відповідає вимогам чинного законодавства.

Крім того, наказом ПАТ Українська залізниця від 22 серпня 2018 року №1653-ос припинено трудовий договір (контракт) з ОСОБА_1 та звільнено її з роботи з 22 серпня 2018 року на підставі ст. 36 п. 2 КЗпП України у зв'язку із закінченням строку трудового договору. З даним наказом вона ознайомилась 30 серпня 2018 року.

Відповідно до вимог ст. 36 ч. 1 п. 2 КЗпП України підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Як з'ясовано судом, позивач перебувала на лікарняному з 20 серпня 2018 року по 25 серпня 2018 року.

Відповідно до вимог ст. 40 ч. 3 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу передбачено ст. ст. 40 та 41 КЗпП України.

Відповідно до вимог ст. 235 ч. ч. 1 та 2 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За таких обставин, звільнення позивача з роботи, на думку суду, є законним. А тому відсутні підстави для визнання незаконним та скасування наказу про її звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13,263265 ЦПК України, ст. ст. 21 ч. 3, 36 ч. 1 п. 2, 40, 41, 235 ч. ч. 1 та 2 КЗпП України, ст. 15 ч. 3 Закону України Про залізничний транспорт, суд

вирішив:

У позові ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Українська залізниця, третьої особи спільного представницького органу профспілкових організацій Вагонної дільниці ст. Київ - пасажирський про визнання незаконним укладення з нею строкового трудового договору (контракту), визнання перебування у безстрокових трудових відносинах, визнання незаконним та скасування наказу від 22 серпня 2018 року №1653-ос про припинення трудового договору (контракту), поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

30.11.2018