Справа № 288/677/16-ц
Провадження № 2/288/54/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

за участю: секретаря судового засідання - Нечипоренко М.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня цивільну справу за позовом ОСОБА_4 в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про виділ в натурі дві третіх частини житлового будинку і господарських споруд та визнання право власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, про виділ в натурі дві третіх частини житлового будинку і господарських споруд та визнання право власності, в обґрунтування якого вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_7, який проживав в АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина, до складу якої ввійшли: житловий будинк № АДРЕСА_1.

Спадкоємцями, ОСОБА_7, є його діти - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також його дружина ОСОБА_2.

Житловий будинок належав померлому ОСОБА_7 на праві фактичного прийняття спадщини після смерті його батьків: ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області, встановлено факт належності ОСОБА_7, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року, житлового будинку по АДРЕСА_1. Визнано право власності на дві третіх частини житлового будинку по АДРЕСА_1 за його дітьми: ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, розмір їхньої частки у спільній сумісній власності дорівнює дві третіх частині.

Іншим співвласником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2, її частка у спільній частковій власності дорівнює одній третій частині.

Між Позивачами та Відповідачем, як співвласниками цього майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування цим майном, угоди про спосіб виділення в натурі її частки із сумісного спільного володіння, не досягнуто. Оскільки між ними не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку, що призвело до неможливості вчинити договір про поділ цього майна.

Спірний житловий будинок необхідно поділити таким чином, щоб Позивачам було виділено у власність відокремлену частину житлового будинку та господарських будівель, яка б відповідала розміру дві третіх частки у праві спільної часткової власності.

На підставі вищевикладеного Позивач просить, виділити в натурі дві третіх частини житлового будинку та господарських споруд, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1, а саме: веранду 1-1 площею 12,8 кв. м,, кухню 1-2 площею 8,9 кв. м., ванну кімнату 1-3 площею 4,0 кв. м., кімнату 1-4 площею 13,3 кв. м, кімнату 1-5 площею 13,3 кв. м., кімнату 1-8 площею 11.6 кв. м. та літню кухню (літ. В), сарай (літ. Г), гараж (літ. Д), сарай (літ. Б), погріб (п/б);

- визнати за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 право власності на виділені частини житлового будинку та господарські споруди, а саме: веранду 1-1 площею 12,8 кв. м., кухню 1-2 площею 8,9 кв. м., ванну кімнату 1-3 площею 4,0 кв. м., кімнату 1-4 площею 13,3 кв. м, кімнату 1-5 площею 13,3 кв. м., кімнату 1-8 площею 11.6 кв. м. та літню кухню (літ. В), сарай (літ. Г), гараж (літ. Д), сарай (літ. Б), погріб (п/б), які знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Представник Позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Також зазначив, що просить розділити житловий будинок та господарські споруди відповідно до 1 варіанту висновку експерта № 451/01-2017 від 10 січня 2017 року. Просив стягнути з Відповідача на користь Позивача кошти за проведення судової будівельно - технічної експертизи.

Відповідач та її представник у судовому засіданні не визнали вимоги позову. При цьому Відповідач зазначила, що не заперечує проти розподілу житлового будинку та господарських споруд відповідно до 1 варіанту висновку експерта № 451/01-2017 від 10 січня 2017 року.

Суд, заслухавши сторони та їхніх представників, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

З аналізу статті 1 Першого протоколу Конвенції вбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Правова позиція ВСУ у справі № 6-951цс16 від 24 травня 2017 року: Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За нормами частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до копій Свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2, батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_4.

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок № АДРЕСА_1. Спадкоємцями ОСОБА_7 є його діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також його дружина ОСОБА_2.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2015 року по справі № 288/1512/15-ц, визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на одну третю частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 18 травня 2015 року по справі № 288/316/15-ц, встановлено факт належності ОСОБА_7, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року, житлового будинку № АДРЕСА_1. Визнано право власності на дві третіх житлового будинку № АДРЕСА_1 за його дітьми: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є співвласниками вищезазначеного житлового будинку, що підтверджується Витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18 червня 2015 року № НОМЕР_4, НОМЕР_5. Також його співвласником є ОСОБА_2, її частка у спільній сумісній власності дорівнює одній третій частині.

Відповідно до даних технічного паспорту від 28 січня 2015 року виготовленого ФОП ОСОБА_10 на садибний (індивідуальний) житловий будинок № АДРЕСА_1, встановлено, що на земельній ділянці розташовані наступні будівлі та споруди: житловий будинок (літ. А), веранда (літ. А-1), сарай (літ. Б), погріб (п/б), літня кухня (літ. В), сарай (літ. Г), гараж (літ. Д), сарай (літ. Є), жомова яма (літ. Ж), сінник (літ. З), убиральня (літ. К), колодязь (літ. І). Інвентаризаційна вартість будинку, господарських будівель та споруд становить 94787 (дев'яносто чотири тисячі сімсот вісімдесят сім) гривень.

Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України, власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно статті 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

У відповідності до положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники мають рівні права.

Згідно зі статтею 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25 грудня 2015 №1127.

Відповідно до пункту 56 Порядку для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються:

1) договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду;

2) документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки.

Згідно статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який

бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Виходячи з положень статті 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до пункту 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5, зазначено, що договір про виділення частки в натурі може бути укладений між усіма учасниками спільної часткової власності або між кількома з них. Учасники спільної часткової власності вправі укладати договори про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі (поділу). Договори про виділ частки в натурі майна (поділ), право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються нотаріусом на підставі документів, що посвідчують право власності на таке майно, або на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якщо державну реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено без видачі документа, що посвідчує таке право.

Виходячи з положень статей 183, 367 ЦК України та роз'яснень, викладених у пунктах 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», зазначено, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Відповідні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13.

Відповідно до висновку експерта № 451/01-2017 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 10 січня 2017 року, проведеної за ухвалою суду, розподіл житлового будинку по АДРЕСА_1, на дві окремі ізольовані квартири відповідно до часток співвласників в розмірі дві третіх та одна третя, не вбачається можливим. Окрім того, експертом запропоновано 8 варіантів розподілу житлового будинку та господарських будівель розроблених з відступом від ідеальних часток, зазначивши про необхідність проведення переобладнань.

Визначаючи варіант поділу між сторонами будинку та господарських споруд в натурі, суд враховує згоду між ними на поділ будинку за 1 варіантом висновку експерта.

Відповідно до вимог статті 152 ЖК України, в редакції Закону N 191-VIII(191-19) від 12 лютого 2015 року, виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Також, у зв'язку із тим, що в результаті виділу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 передається частина житлового будинку та господарських споруд, вартість якої складає 57724 гривні, що на 1724 гривень більше від їх ідеальної частки, тому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 необхідно компенсувати ОСОБА_2 відступ від ідеальної частки в розмірі 1724 гривень.

Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку статті 141 ЦПК України.

Керуючись статями 183, 325-328,356,358,364,367,392 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 206, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7(Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), Пунктом 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», Пунктом 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5; суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про виділ в натурі дві третіх частини житлового будинку і господарських споруд та визнання право власності - задовольнити частково.

Затвердити 1 варіант розподілу житлового будинку та господарських споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 розроблений з відхиленням від ідеальних часток по площі в житловому будинку і по вартості будівель та споруд, відповідно до висновку експерта № 451/01-2017 за результатами проведення судової будівельно - технічної експертизи від 10 січня 2017 року.

Виділити у власність ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дві третіх частини житлового будинку та господарських споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в частині житлового будинку: веранду 1-1 площею 12,8 кв. м. - вартістю 4202 гривень, кухню 1-2 площею 8,9 кв. м. - вартістю 3119 гривень, ванну кімнату 1-3 площею 4,0 кв. м.- вартістю 2640 гривень, кімнату 1-4 площею 13,3 кв. м.- вартістю 6903 гривні, кімнату 1-8 площею 11,6 кв. м. - вартістю 5888 гривень.

Господарські будівлі та споруди: погріб п/б - вартістю 4598 гривень, літню кухню «В» - вартістю 7865 гривень, сарай «Г» - вартістю 9018 гривень, гараж «Д»- вартістю 4833 гривні, сарай «Є» - вартістю 4682 гривні, убиральню «К» - вартістю 916 гривень, колодязь «І» - вартістю 3060 гривень. Всього по будинку 50, 6 кв. м. площі.

Загальна вартість житлового будинку та господарських споруд складає 57724 гривні.

Виділити у власність ОСОБА_2 одну третю частину житлового будинку та господарських споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в частині житлового будинку: кімнату 1-5 площею 13,3 кв. м. - вартістю 6954 гривні, кімнату 1-6 площею 18,4 кв. м. - вартістю 9341 гривня, коридор 1-7 площею 6,5 кв. м. - вартістю 3299 гривень. Всього по будинку 38, 2 кв. м. площі.

Господарські будівлі та споруди: жомова яма «Ж» - вартістю 1378 гривень, сарай «Б» - вартістю 5304 гривні.

Загальна вартість житлового будинку та господарських споруд складає 26276 гривень, що на 1724 гривні менше за її ідеальну частку, яку суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 право власності на вказані вище частини житлового будинку та господарських споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 591 гривні 50 копійок у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко