АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року

м. Київ

справа № 760/6787/18

провадження № 22-ц/796/4755/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКулікової С.В., Музичко С.Г.,
при секретарі учасники справи:Потапьонок К.В.,
представник заявника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 19 березня 2018 року /Головуючий у суді першої інстанції: Українець В.В./

у справі за скаргою ОСОБА_6 на дії головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гресь Тетяни Олександрівни, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на дії /бездіяльність/ посадових осіб органу державної виконавчої служби, згідно якої просив зобов'язати Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві зняти арешт та заборону відчуження, накладений на все належне йому майно, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 29915719 від 21.11.2011 року; зобов'язати Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві зняти арешт, накладений на все належне йому майно, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 29915512 від 21.11.2011 року; зобов'язати Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення /виконавчих листів № 2-1901 від 16.11.2011 року/. /а.с. 5/

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 19 березня 2018 року скаргу залишено без розгляду. /а.с. 50-51/

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, згідно якої просив скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції, а також на те, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права. Вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, зокрема не враховано, що з інформаційної довідки № 115448613 від 27.02.2018 року заявнику лише стало відомо про арешт майна на підставі постанов ВДВС Соломянського РУЮ у м. Києві про відкриття виконавчих проваджень ВП № 2991579 та ВП № 29915512, тому 02.03.2018 року він звернувся до виконавчої служби із заявою про зняття арештів майна та зняття інших вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду. Крім того, зазначає, що відповідь Соломянського районного ВДВС у м. Києві № 28887 від 12.03.2018 року, з якої він дізнався що йому відмовлено у знятті арешту з майна, отримано ним лише 12.03.2018 року. З викладених обставин, вважає, що відлік строку, в межах якого заявник мав право звернутися до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, почався з 13.03.2018 року, а оскільки скарга подана 14.03.2018 року десятиденний строк не пропущено.

Головний державний виконавець Солом'янського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Гресь Т.О. своїм правом, згідно ст. 360 ЦПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, ч. 6 ст. 147 ЗУ &q?К ;Про судоустрій і статус суддів&quсу;, п. 3 Розділу XII Перехідних положень ЗУ &quXI;Про судоустрій і статус суддів&quсу; до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з'явилися у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, на підставі наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17.10.2011 року у справі № 2-1901/11 задоволено позовПублічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзтрейдінг», ОСОБА_6, ОСОБА_10 про стягнення заборгованості.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзтрейдінг», ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» заборгованість у розмірі 107 030, 91 грн.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзтрейдінг», ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на користь Публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» заборгованість у розмірі 933 411 грн.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзтрейдінг», ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на користь Публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» судовий збір в розмірі 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього - 1820 грн. /а.с. 17-18/

Відповідно до заяви стягувача ПАТ «Фортуна-банк» вих. № 1297/07 від 09.12.2015 року до Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві встановлено, що на виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17.10.2011 року у справі № 2-1901/11 видано:

- виконавчий лист № 1 про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзтрейдінг», ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» заборгованість у розмірі 107 030, 91 грн. /боржник ОСОБА_6./;

- виконавчий лист № 2 про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзтрейдінг», ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на користь Публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» заборгованість у розмірі 933 411 грн. /боржник ОСОБА_6./;

- виконавчий лист № 3 про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзтрейдінг», ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на користь Публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» заборгованості в розмірі 1820,00 грн. /боржник ОСОБА_6./;

- виконавчий лист № 7 про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзтрейдінг», ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на користь Публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» заборгованість у розмірі 933 411 грн. /боржник ОСОБА_10./;

- виконавчий лист № 8 про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзтрейдінг», ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на користь Публічного акціонерного товариства «Фортуна-банк» заборгованості в розмірі 1820,00 грн. /боржник ОСОБА_10./

Також вказаним листом АТ «Фортуна-банк» повідомило про відсутність претензій до вищевказаних боржників та просило закрити виконавчі провадження /а.с. 11/

Як на підставу оскарження дії /бездіяльності/ посадових осіб державної виконавчої служби, заявник посилався на те, що з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта ОСОБА_6 № 115448613 від 27.02.2018 року, на все майно належне ОСОБА_6 накладено арешт у відповідності до постанови Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 21.11.2011 року ВП № 29915719 та постанови Відділу державної виконавчої служби Соломянського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 21.11.2011 року ВП № 29915512. /а.с. 14-16/

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення скарги без розгляду, суд першої інстанції керувався нормами ч. 1 ст. 449 ЦПК України, відповідно до якої, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій; ч. 1, 2 ст. 126 ЦПК України, яка визначає, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом; ч. 1 ст. 127 ЦПК України, згідно якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановивши, що ОСОБА_6 звернувся зі скаргою з пропуском десятиденного строку, встановленого ст. 449 ЦПК України, клопотання про поновлення строку не подавалось, суд першої інстанції прийшов до висновку про залишення скарги без розгляду.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частинами 1, 2 ст. 50 зазначеного Закону визначено, що уразі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав,

державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Пунктом 15 Розділу VIII «Порядок звернення стягнення на майно боржника» Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року визначено, що при скасуванні судом заходів забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням, надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника за завершеним виконавчим провадженням, виконавець не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту. Постанова про зняття арешту з майна приєднується до матеріалів виконавчого провадження.

Так, на підставі інформаційної довідки № 115448613 від 27.02.2018 року, ОСОБА_6 02.03.2018 року звернувся до начальника Соломянського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві із заявою про зняття арешту з майна, накладеного при примусовому виконанні виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва № 2-1901 від 16.11.2011 року у виконавчому провадженні ВП № 29915512, та накладеного при примусовому виконанні виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва № 2-1901 від 16.11.2011 року у виконавчому провадженні ВП № 29915719, а також скасування інших вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання рішення. /а.с. 12/

Листом Соломянського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві за вих. № 28887 від 12.03.2018 року, ОСОБА_6 роз'яснено, що за ВП № 29915512 та № 29915719 заборгованість погашено тільки перед стягувачем /виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій боржником не сплачені/ арешт майна боржника залишився чинним. /а.с. 13/

Разом з тим, суд першої інстанції зазначені обставини не врахував та не надав їм належної оцінки при вирішення питання про дотримання строків звернення ОСОБА_6 до суду зі скаргою на дії /бездіяльність/ посадових осіб органу державної виконавчої служби, відтак дійшов помилкового висновку про те, що скарга подана після закінчення строку, встановленого ст. 449 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 379, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 19 березня 2018 року- задовольнити.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 19 березня 2018 року -скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: