Дата документу 28.11.2018 Справа № 815/152/2012
Запорізький апеляційний суд
Провадження №22ц/807/214/18 Головуючий у 1 інстанції Колодіна Л.В.
Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

за участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 травня 2018 року у складі судді Колодіної Л.В. у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо накладення стягнення виконавчого збору та щодо відмови у скасуванні арешту, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №45202198 від 03 листопада 2014 року, зняття арешту з рухомого та нерухомого майна боржника, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_3звернувся із скаргою на дії Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо накладення стягнення виконавчого збору та щодо відмови у скасуванні арешту, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №45202198 від 03 листопада 2014 року, зняття арешту з рухомого та нерухомого майна боржника.

В скарзі зазначено, що заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 липня 2012 року по справі № 815/152/2012 позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ТОВ «Техноцентр «Навігатор», ВАТ «Запоріжсантехмонтаж», третя особа: ТОВ «Автоком» про стягнення боргу за кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії № 0 від 06 червня 2008 року - задоволено повністю.

05 березня 2013 року рішенням апеляційного суду Запорізької області апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ГОВ «Техноцентр «Навігатор», ВАТ «Запоріжсантехмонтаж», в особі представника ОСОБА_9 - задоволено частково. Заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 липня 2012 року в частині позовних вимог ПАТ «УкрСибБанк» до ТОВ «Техноцентр «Навігатор», ВАТ «Запоріжсантехмонтаж» - скасовано, провадження у справі в цій частині - закрито. Рішення в частині позовних вимог ПАТ «УкрСибБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 було змінено: виключено з резолютивної частини вказівку про те, що обов'язок стягнення заборгованості за прострочення кредиту, по простроченим процентам за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - є солідарним.

Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції відкрито наступні виконавчі провадження:

-ВП № 50285715 (про стягнення суми боргу у розмірі 10 130,92 грн.).

-ВП № 50285584 (про стягнення суми боргу у розмірі 86 457,36 грн.).

-ВП № 50285880 (про стягнення суми боргу у розмірі 1 625 449,29 грн.).

-ВП № 50285505 (про стягнення суми боргу у розмірі 298 304,81 грн.).

Вказані вище виконавчі провадження чи будь-які постанови прийнятті в його межах ним не були отримані і йому стало відомо про них лише з листів ПАТ «Укрсиббанк».

Так, 12 серпня 2016 року стягувачем ПАТ «Укрсиббанк» на адресу Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби ЗМУЮ було подано заяву про закриття вищевказаних виконавчих проваджень у зв'язку з добровільним повним погашенням боржником суми боргу та судових витрат.

У грудні 2017 року йому стало відомо, що у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна існує обтяження за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №45202198 від 03 листопада 2014 року, виданої Орджонікідзевським ВДВС ЗМУЮ з виконання виконавчого листа № 815/152/2013 від 05 вересня 2013 року. 19 січня 2018 року ОСОБА_3 звернувся із запитом до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУ у Запорізькій області про надання інформації та надсилання копій процесуальних документів з виконання виконавчого провадження №45202198.

Згідно відповіді Вознесенівського відділу ДВС м. Запоріжжя ГТУЮ стало відомо, що в межах виконавчого провадження №45202198 винесено постанову про арешт майна боржника (03 листопада 2014 року). Разом з цим зазначено, що 29 грудня 2014 року виконавче провадження було закінчене та направлено до Комунарського ВДВС ЗМУЮ, однак отримати можливість більш детального ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 45202198 - не вбачається можливим у зв'язку зі знищенням архіву виконавчих проваджень та номенклатурних справ, оскільки відповідно до п. 3 19 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби № 407/07 від 05 липня 1999 року строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 року. Після закінчення терміну їх зберігання вони підлягають знищенню. Крім цього, зазначено, що виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій при примусовому виконанні інших виконавчих документів боржником сплачено не було, а відтак підстави для скасування арешту за постановою № 45202198 від 03 листопада 2014 року - відсутні.

Вважає, що дії державного виконавця суперечать нормам чинного законодавства і мають бути визнані незаконними, а постанова про арешт майна боржника №45202198 від 03 листопада 2014 року, видана Орджонікідзевським ВДВС ЗМУЮ з виконання виконавчого листа № 815/152/2013 від 05 вересня 2013 року має бути скасована.

Посилаючись на ці обставини, просив задовольнити його скаргу.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 травня 2018 року відмолено у задоволенні скарги.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права та і процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення про задоволення скарги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права . Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 липня 2012 року по справі № 815/152/2012 позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ТОВ «Техноцентр «Навігатор», ВАТ «Запоріжсантехмонтаж», третя особа: ТОВ «Автоком» про стягнення боргу за кредитним договором про надання мультивалютної кредитної лінії № 0 від 06 червня 2008 року - задоволено повністю.

05 березня 2013 року рішенням апеляційного суду Запорізької області апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ГОВ «Техноцентр «Навігатор», ВАТ «Запоріжсантехмонтаж», в особі представника ОСОБА_9 - задоволено частково. Заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 липня 2012 року в частині позовних вимог ПАТ «УкрСибБанк» до ТОВ «Техноцентр «Навігатор», ВАТ «Запоріжсантехмонтаж» - скасован, провадження у справі в цій частині - закрито. Рішення в частині позовних вимог ПАТ «УкрСибБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 - змінено: виключено з резолютивної частини вказівку про те, що обов'язок стягнення заборгованості за прострочення кредиту, по простроченим процентам за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом є солідарним.

Як встановлено, 30.09.2013 року головним державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24.07.2012 року по справі № 815/152/2012 за позовом ПАТ "УкрСибБанк" до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості, винесено постанови про відкриття стосовно ОСОБА_3 виконавчих проваджень:

-ВП № 50285715 (про стягнення суми боргу у розмірі 10 130,92 грн.).

-ВП № 50285584 (про стягнення суми боргу у розмірі 86 457,36 грн.).

-ВП № 50285880 (про стягнення суми боргу у розмірі 1 625 449,29 грн.).

-ВП № 50285505 (про стягнення суми боргу у розмірі 298 304,81 грн.).

11.05.2016 року стягувачем ПАТ «Укрсиббанк» були направлені заяви до начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про закриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_3 суми боргу та судових витрат у зв'язку з їх повною сплатою.

30 червня 2016 року старшим державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Стратій О.С. були винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень, а саме: ВП № 50285715 (про стягнення суми боргу у розмірі 10 130,92 грн.); ВП № 50285584 (про стягнення суми боргу у розмірі 86 457,36 грн.); ВП № 50285880 (про стягнення суми боргу у розмірі 1 625 449,29 грн.); ВП № 50285505 (про стягнення суми боргу у розмірі 298 304,81 грн.), виділення в окреме провадження стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення.

Згідно відповіді Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя №2306 від 29.01.2018 щодо виконавчого провадження № 45202198 з примусового виконання виконавчого листа №815/152/2013, виданого 05.09.2013 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за простроченим кредитом у сумі 1625449,29грн., 27.10.2014 державним виконавцем Стратій О.С. винесено постанову про відкриття вищезазначеного виконавчого провадження. 03.11.2014 винесено постанову про арешт майна боржника. 29.12.2014 виконавче провадження було закінчене на підставі п.10. ч.1 ст. 49 Закону України, від 21.04.1999 р., № 606-ХІУ "Про виконавче провадження" та направлено до Комунарського ВДВС ЗМУЮ у зв'язку з тим, що в ході вжитих державним виконавцем заходів, встановлено, що боржник за адресою, вказаною у виконавчому документі, фактично не знаходиться, розрахункових рахунків в установах банків не має, рухоме та нерухоме майно в Орджонікідзевському районі відсутнє, згідно довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником зареєстровано ? частини квартири №2 за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Луганська. 10. Отримати можливість детального ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №45202198 не вбачається можливим, у зв'язку зі знищенням архіву виконавчих проваджень та номенклатурних справ, оскільки відповідно до п.3.19 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби №407/07 від 05.07.1999 строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить три роки. Після закінчення терміну їх зберігання вони підлягають знищенню. Перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що за боржником ОСОБА_3 залишається непогашеним:

- виконавчий збір у розмірі 1013,09 грн. та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 58,80 грн., при примусовому виконанні виконавчого листа №815/152/2013, виданого 05.09.2013 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області (ВП № 50285715) про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у сумі 10 130,92 грн.;

- виконавчий збір у розмірі 8645,74 грн. та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 58,80грн., при примусовому виконанні виконавчого листа №815/152/2013, виданого 05.09.2013 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області (ВП № 50285584) про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у сумі 86 457,36 грн.;

- виконавчий збір у розмірі 162544,93 грн. та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 58,80 грн., при примусовому виконанні виконавчого листа №815/152/2013, виданого 05.09.2013 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області (ВП № 50285880) про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у сумі 1 625 449,29 грн.;

- виконавчий збір у розмірі 29830,48 грн. та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 58,80 грн., при примусовому виконанні виконавчого листа №815/152/2013, виданого 05.09.2013 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області (ВП № 50285505) про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у сумі 298 304,81 грн..

Згідно ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закон України, від 21.04.1999 р., № 606-ХІУ "Про виконавче провадження", в редакції що діяла на момент відкриття виконавчого провадження , "У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строку порядку, встановленому цим Законом".

Згідно п.1 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України по справі 6-785 цс 15 сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання. Окрім того, положеннями частини третьої статті 27 зазначеного закону передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання, державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим законом. Виконавчий збір та витрати, які пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Зі справи вбачається, що згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №54088138 від 22.11.2017, постановою про арешт майна боржника № 45202198 від 03 листопада 2014 року, виданої Орджонікідзевським ВДВС ЗМУЮ з виконання виконавчого листа № 815/152/2013 від 05 вересня 2013 року, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, накладено арешт на все рухоме майно боржника ОСОБА_3

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №108521967 від 21.12.2017, постановою про арешт майна боржника № 45202198 від 03 листопада 2014 року, виданої Орджонікідзевським ВДВС ЗМУЮ, накладено арешт на все нерухоме майно боржника ОСОБА_3.

Виконавче провадження №45202198 відкрито на підставі виконавчого листа № 815/152/2013 від 05 вересня 2013 року, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за простроченим кредитом у сумі 1 625 449,29 грн..

Боржником в повному обсязі сплачено суму боргу та судові витрати, у зв'язку з чим 30 червня 2016 року старшим державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Стратій О.С. були винесені постанови про закінчення виконавчих проваджень, а саме: ВП № 50285715 (про стягнення суми боргу у розмірі 10 130,92 грн.); ВП № 50285584 (про стягнення суми боргу у розмірі 86 457,36 грн.); ВП № 50285880 (про стягнення суми боргу у розмірі 1 625 449,29 грн.); ВП № 50285505 (про стягнення суми боргу у розмірі 298 304,81 грн.).

Проте у боржника ОСОБА_3 є непогашеним: - виконавчий збір у розмірі 1013,09 грн. та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 58,80 грн., при примусовому виконанні виконавчого листа №815/152/2013, виданого 05.09.2013 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області (ВП № 50285715) про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у сумі 10 130,92 грн.; - виконавчий збір у розмірі 8645,74 грн. та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 58,80грн., при примусовому виконанні виконавчого листа №815/152/2013, виданого 05.09.2013 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області (ВП № 50285584) про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у сумі 86 457,36 грн.; - виконавчий збір у розмірі 162544,93 грн. та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 58,80 грн., при примусовому виконанні виконавчого листа №815/152/2013, виданого 05.09.2013 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області (ВП № 50285880) про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у сумі 1 625 449,29 грн.; - виконавчий збір у розмірі 29830,48 грн. та витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 58,80 грн., при примусовому виконанні виконавчого листа №815/152/2013, виданого 05.09.2013 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області (ВП № 50285505) про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у сумі 298 304,81 грн.

За таких обставин, стягуючи виконавчий збір за проведення дій щодо примусового виконання рішення суду та накладаючи арешт на майно боржника, державний виконавець діяв відповідно до положень статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що підстави для задоволення скарги на дії державного виконавця відсутні.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують зазначені вище висновки суду першої інстанції і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Тому на думку колегії суддів, справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни судового рішення немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, судове рішення ухвалено у відповідності до вимог процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 29 травня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: