Провадження № 22-ц/801/172/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 рокуСправа № 127/15974/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Медвецького С.К. (суддя-доповідач),

суддів: Оніщука В.В., Копаничук С.Г.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2018 року, ухвалене у складі судді Дернової В.В. в залі суду об 11:57 год., повний текст якого складено 18 вересня 2018 року,

в с т а н о в и в :

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що з 02 вересня 2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 квітня 2018 року було розірвано.

Під час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зазначає, що діти знаходяться на її утриманні, а відповідач, який проживає окремо, останнім часом надає добровільно допомогу в розмірі 1 000 грн на місяць, що не є достатнім для утримання дітей.

Посилаючись на те, що відповідач хоча й офіційно не працевлаштований, проте отримує дохід від надання ріелторських послуг та незараєстрованої підприємницької діяльності, а відтак має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на доньок у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, у розмірі по 2 500 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, у розмірі 1 944 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 27 червня 2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, у розмірі 1 944 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 27 червня 2018 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Допущено негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду мотивоване тим, що малолітні діти проживають разом з матір'ю, відповідач є здоровою, працездатного віку особою та може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі, що становить мінімальний рекомендований розмір аліментів - прожитковий мінімум для дитини відповідного віку на кожну дитину.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 визнає свій обов?язок по утриманню дітей, проте просить рішення суду першої інстанції змінити в частині визначеного розміру аліментів та стягувати з нього аліменти в розмірі 1 000 грн щомісячно на кожну дитину, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, визначаючи розмір аліментів, не дослідив можливості їх сплати відповідачем в зазначеному розмірі та не врахував, що він добровільно надає допомогу на утримання дітей в грошовій та натуральній формах. Судом залишено поза увагою, що на цей час відповідач офіційно не працює, не зареєстрований як суб?єкт підприємницької діяльності, перебуває на обліку в Правобережному центрі зайнятості як безробітний, а дохід, який він отримує від діяльності в сфері будівництва є нестабільним з огляду на сезонний характер такої роботи.

Також суд у своєму рішенні не навів мотивів, з яких виходив визначаючи аліменти у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не встановив дійсний розмір доходів відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_3 впродовж встановленого апеляційним судом строку не надійшов.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Вінницької області та утворено Вінницький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Вінницьку область, з місцезнаходженням у місті Вінниці.

Відповідно до положень статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів, що відбулися 09 листопада 2018 року, днем початку роботи Вінницького апеляційного суду визначено 12 листопада 2018 року. Відповідне повідомлення голови новоутвореного суду опубліковано у газеті «Голос України» № 213 (6968) від 10 листопада 2018 року.

Згідно з пунктом 3 частини 1, частини 5 статті 31 ЦПК України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

Справа № 127/15974/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів за підсудністю була передана до Вінницького апеляційного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 19 листопада 2018 року для розгляду даної справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Медвецького С.К., суддів: Оніщука В.В., Копаничук С.Г.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню частково з таких міркувань.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони з 02 вересня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 квітня 2018 року було розірвано.

Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_4, виданого 23 вересня 2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області та серії НОМЕР_3, виданого 04 червня 2010 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.15-16).

Діти проживають з матір'ю - ОСОБА_3 та знаходяться на її утриманні.

Відповідач проживає окремо від дітей, інших утриманців не має, його стан здоров'я задовільний.

Між позивачем та відповідачем виник спір з приводу стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до частини другої та третьої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1 860 гривень, з 1 липня - 1 944 гривні, з 1 грудня - 2 027 гривень.

Батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дитини.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд першої інстанції, виходячи з положень ст. ст. 180, 184 СК України дійшов правильного висновку про наявність у відповідача обов?язку щодо сплати аліментів на дітей.

Визначаючи розмір аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі по 1 944 грн на кожну дитину, що становить прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є здоровою, працездатного віку особою та може надавати матеріальну допомогу у такому розмірі.

Проте, такого висновку суд дійшов без належного дослідження матеріалів справи та обґрунтування суми присуджених відповідачеві аліментів.

Так, згідно з довідкою № 191 від 09 серпня 2018 року ОСОБА_4 перебуває на обліку у Правобережному районному центрі зайнятості з 02 серпня 2018 року як безробітний (а.с. 67).

В апеляційній скарзі та поясненнях, наданих під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідач зазначає, що має нерегулярний, мінливий дохід, який він отримує від діяльності в будівельній галузі, яка має сезонний характер. Він не зареєстрований як суб?єкт підприємницької діяльності та на даний час перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

При визначенні розміру аліментів суд не врахував, що в матеріалах справи відсутні докази матеріального становища відповідача, які б свідчили про те, що він має можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Усупереч вимогам ст. 81 ЦПК України доказів того, що відповідач отримує дохід, який є достатнім для сплати аліментів в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, позивачем не надано.

Посилання позивача на те, що відповідач хоча й офіційно не працює, проте отримує неофіційний дохід від ріелторських послуг та від незареєстрованої підприємницької діяльності, має власний бізнес, зокрема із продажу природнього каменю для облицювання та укладання, який є достатнім для сплати аліментів у визначеному розмірі не підтверджено належними та допустимими доказами.

Разом з тим, роздруківки з інтернет-ресурсів про продаж відповідачем виробів з каменю не свідчать про отримання ним доходу в розмірі, достатньому для сплати аліментів в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів на дітей є завищеним.

З урахуванням наведеного, положень ст. ст. 180, 182 СК України та принципів розумності й справедливості, зважаючи на необхідність належного матеріального забезпечення дитини обома батьками, розмір присуджених до стягнення з відповідача аліментів на дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід зменшити до 1 300 грн. щомісячно на кожну дитину, який становить не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки при вирішенні питання про стягнення аліментів суд допустився порушень матеріального та процесуального права, то рішення суду підлягає зміні.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць з 1 січня 2018 року встановлений у розмірі 1 762, 00 гривень.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред'явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій, з огляду на розмір аліментів за 6 місяців (п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України), становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає зміні, стягненню з відповідача на користь держави підлягає сума судового збору в розмірі 366, 50 грн, а частину витрат, понесених відповідачем за подання апеляційної скарги в сумі 507,46 грн слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2018 року змінити.

Стягувати з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, у розмірі 1 300 (одна тисяча триста) грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 27 червня 2018 року.

Стягувати з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, у розмірі 1 300 (одна тисяча триста) грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 27 червня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 366,50 грн судового збору.

Витрати, понесені ОСОБА_4 за подання апеляційної скарги в сумі 507,46 грн компенсувати за рахунок держави.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Підпис С.К. Медвецький

Судді: Підпис В.В. Оніщук

Підпис С.Г. Копаничук

Згідно з оригіналом

Головуючий С.К. Медвецький