Справа № 482/1095/18
Номер провадження 2/482/455/2018
29 листопада 2018 року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Демінської О.І., за участю секретаря судового засідання Шведової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
У червні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, власником якого є позивач.
На обґрунтування позову, вказувала, що відповідач, який є її племінником, має зареєстроване місце проживання за вказаною адресою, проте з цьому будинку не проживає та ним не користується більш як 2 роки
В судовому засіданні 29.11.2018 року позивач ОСОБА_1 пояснила суду, що ОСОБА_2, якого вона вважає членом своєї родини, оскільки доводиться їй племінником більше 2 років не проживає у належному їй будинку за адресою: АДРЕСА_1. без будь-яких поважних причин. Посилаючись на те, що у належному їй будинку відсутні речі відповідача, за місцем реєстрації він не проживає, будинком не користується більше одного року без жодних поважних причин, угод між ними ніяких укладено не було,. просить про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом.
В подальшому в розгляді справи позивач участі не приймала, проти заочного розгляду справи судом не заперечувала, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримавши заявлені позовні вимоги.
У судове засідання, призначене на 29.11.2018 року, як і в попередні призначені судові засідання, відповідач не з'явився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав.
У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст.. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання.
Вивчивши доводи позовної заяви, пояснення позивача, вислухавши показання свідка ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.06.2000 р., посвідченого державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори Магда Г.В., реєстровий №1-1248, зареєстрованого 24.07.2000 р. Вознесенським БТІ Миколаївської області за реєстровим № 370.
З жовтня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання відповідача ОСОБА_2
Довідкою за № 719 від 19.06.2018 р. виконавчого комітету Баловненської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, підтверджено, що по АДРЕСА_1 на реєстраційному обліку перебувають: ОСОБА_1 та її племінник ОСОБА_2, 1986 року народження.
Свідок ОСОБА_3, яка є племінницеє позивача та проживає по сусідству, суду підтвердила, що дійсно відповідач ОСОБА_2, не проживає у належному позивачу будинку по АДРЕСА_1 більше 2 років. Його особистих речей у будинку немає, по місцю реєстрації свого проживання він не з'являється.
Відповідно до акту обстеження від 20.06.2018 року, складеному депутатом Баловненської сільської ради по округу №20 Тимошевською Н.М., в присутності мешканців села: ОСОБА_6, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, та ОСОБА_7, який проживає за адресою: АДРЕСА_3, ОСОБА_2, дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, але за даною адресою не проживає з моменту реєстрації - з 03 жовтня 2016 року.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним.
Положеннями ст.. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.
Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
За змістом ч. 2 ст. 405 ЦК України, визнання члена сім'ї власника житла таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням, можливе внаслідок відсутності цієї особи в цьому приміщені понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.
Викладені в позові обставини щодо не проживання відповідача у належному позивачу будинку з 2016 року, тобто більше 1 року до моменту звернення до суду із позовом, без поважних причин, суд вважає встановленими на підставі пояснень позивача, показань свідка ОСОБА_3 та досліджених у судовому засіданні письмових доказів.
З урахуванням наведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно зі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.
Керуючись ст.ст.12,76,141, 259, 264,265,273, 285 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, 1986 року народження, РНОКПП - не відомий, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1, таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, 1986 року народження, РНОКПП - не відомий, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення складено 29 листопада 2018 року

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області О.І.Демінська