Номер провадження 2/754/3155/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку на утримання відповідачки до досягнення дитиною трирічного віку. На підставі вказаного судового рішення був виданий виконавчий лист, який пред"явлений до виконання і на даний час відкрито виконавче провадження. На даний час позивач проживає у с. Поляна Шепетівського району Хмельницької області разом із своєю мамою, цивільною дружиною та сином. Він та члени його сім'ї не мають постійної роботи, живуть за рахунок випадкових заробітків, у зв'язку з чим він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, встановленому судом. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, визначений за судовим рішенням, стягувати з нього аліменти у розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

03.04.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву.

02.05.2018 року до суду надійшла відповідь на відзив.

16.05.2018 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.

У судовому засіданні відповідачка заперечувала проти задоволення позову, зважаючи на те, що всі обставини, викладені позивачем, досліджувалися судом при розгляді справи про стягнення аліментів, ніяких нових обставин за цей час не виникло. На підставі викладеного відповідачка просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності позивача, за наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення відповідачки, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі перебували у фактичних шлюбних відносинах, у період яких у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10.03.2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_3, а також у розмірі ? частини щомісячно з усіх видів заробітку на утримання відповідачки ОСОБА_1

На виконання судового рішення відповідачці були видані виконавчі листи, які пред"явлені до виконання.

Позивач у своїх позовних вимогах просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються на утримання відповідачки, встановивши сплату аліментів у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку, зважаючи на складне матеріальне становище, перебування на його утриманні цивільної дружини та неповнолітнього сина, відсутність роботи та доходу.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Згідно із ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров?я когось з них.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року відповідно до ст.. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв"язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров"я когось із них… У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Як встановлено судом, на даний час позивач ОСОБА_2 не працює, що підтверджується відповідною довідкою.

Разом з ним у с. Поляни Шепетівського району Хмельницької області проживають його мати ОСОБА_4, цивільна дружина ОСОБА_5 та неповнолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується відповідною довідкою від 27.11.2017 року.

Але при цьому слід зазначити, що всі обставини матеріального становища позивача та членів його сім'ї були вже встановлені при розгляді справи про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів.

Під час розгляду судом даної справи будь-яких нових обставин, що свідчили б про зміну матеріального чи сімейного стану позивача, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них позивачем суду надано не було.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За положеннями вищевказаних норм суди мають належним чином обґрунтовувати свої рішення.

Аналогічна позиція підтримується і практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 року, де зазначено про те, що Європейський Суд встановив порушення ст. 6 Конвенції, у тому числі через те, що національні суди не дали відповідь на аргументи заявниці стосовно правдивості показів свідків та дійсності документів, хоча ці докази були визначальними для рішення по справі.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позовів, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є безпідставними та необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.. 141 ЦПК України судові витрати суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст. 180-183, 184, 192 Сімейного Кодексу України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса: АДРЕСА_2.

Відповідачка - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, адреса: АДРЕСА_1.

Повний текст рішення виготовлений 04 червня 2018 року.

Головуючий: