ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2396/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( ЗАОЧНЕ )

"08" лютого 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі :головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К. .,

за участю секретаря ЯБЛОНСЬКОЇ І.К.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу в спрощеному провадженні за позовною заявою Моторного ( транспортного ) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року МТСБУ звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди у порядку регресу. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на те, що 01 квітня 2014 року, приблизно о 20 годині, 10 хвилин, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки « Опель - Омега », державний номерний знак НОМЕР_1, по проспекту Героїв Сталінграду в місті Києві, під час руху, залежно від дорожньої обстановки, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, з урахуванням дорожньої обстановки та технічного стану автомобіля, при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку він об'єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення милкості автомобіля, аж до його зупинки або безпечного об'їзду перешкоди чи транспортного засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки « Сітроен », державний номерний знак НОМЕР_2, що спричинило пошкодження обох зазначених транспортних засобів, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 124 і 130 КУаАП.

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 10 грудня 2014 року, у справі № 756 / 14110 / 14 - п, водія ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

В результаті даної ДТП що сталася з вини водія ОСОБА_2, був пошкоджений автомобіль марки « Сітроен », державний номерний знак НОМЕР_2, що на праві приватної власності належить ОСОБА_3, цивільно - правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ « СК « СКАЙД », на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № НОМЕР_3, терміном дії з 20 травня 2014 року по 19 травня 2015 року.

Згідно Звіту № 758, від 15 жовтня 2014 року, з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного в ФОП « ОСОБА_4 » - оцінювачем - авто товарознавцем ОСОБА_4, вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля марки « Сітроен », державний номерний знак НОМЕР_2, становить 19 593 гривень 62 копійки.

У зв'язку з чим, власник пошкодженого автомобіля, марки « Сітроен », державний номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_3, 03 квітня 2015 року, з метою отримання страхового відшкодування звернувся до Моторного ( транспортного ) страхового бюро України з відповідною заявою.

На час скоєння даної ДТП, водій ОСОБА_2, не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. « а » п. 41. 1 ст. 41 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів », розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та зібрані аварійним комісаром документи по ДТП, МТСБУ було прийнято рішення ( Наказ № 2291 від 30 квітня 2015 року ) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено власнику автомобіля марки « Сітроен », державний номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_3, грошові кошти в розмірі 16 328 гривень 02 копійок.

Крім того, МТСБУ було сплачено ФОП « ОСОБА_4 » за послуги аварійного комісару за огляд авто та збір документів у розмірі 712 гривень 00 копійок.

У МТСБУ виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_2, в розмірі понесених витрат, що складають 17 040 гривень 02 копійок, які позивач і просить стягнути з відповідача на свою користь.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, однак 09 лютого 2018 року за вх. № 7031 на електронну пошту суду надійшла заява в якій представник просить проводити розгляд справи за його відсутності.

Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються.

Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не зверталася, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд прийняв вичерпні заходи для про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з'явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ЦПК України , відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь - кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про проведення заочного розгляду справи та задоволення позовних вимог в повному обсязі, з наступних підстав.

01 квітня 2014 року, приблизно о 20 годині, 10 хвилин, водій ОСОБА_2

Миколайович, керуючи автомобілем марки «Опель-Омега», державний номерний знак НОМЕР_1, по проспекту Героїв Сталінграду в місті Києві, під час руху, залежно від дорожньої

обстановки, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, з урахуванням

дорожньої обстановки та технічного стану автомобіля, при виникненні небезпеки для руху

або перешкоди, яку він об'єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення

милкості автомобіля, аж до його зупинки або безпечного об'їзду перешкоди чи

транспортного засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Сітроен»,

державний номерний знак НОМЕР_2, що спричинило пошкодження обох зазначених

транспортних засобів, тобто вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124

і 130 КУаАП.

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 10 грудня 2014 року, у справі № 756/14110/14-п, водія ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 „ Совтрансавто - Холдинг " проти України ", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342 / 95 „ Брумареску проти Румунії " встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

В результаті даної ДТП що сталася з вини водія ОСОБА_2, був пошкоджений автомобіль марки «Сітроен», державний номерний знак НОМЕР_2, що на праві приватної власності належить ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ «СК «СКАЙД», на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № НОМЕР_3, терміном дії з 20.05.2014 року по 19.05.2015 року.

Згідно Звіту № 758, від 15 жовтня 2014 року, з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного в ФОП «ОСОБА_4» - оцінювачем-авто товарознавцем ОСОБА_4, вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля марки «Сітроен», державний номерний знак НОМЕР_2, становить 19 593,62 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної

особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі «собою, яка її завдала.

Відповідно до ч.З ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.І ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи,внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Завдана шкода особисто винуватцем даної ДТП - ОСОБА_2, відшкодована не була.

У зв'язку з чим, власник пошкодженого автомобіля, марки «Сітроен», державний номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_3, 03.04.2015 року, з метою отримання страхового відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

На час скоєння даної ДТП, водій ОСОБА_2, не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

У зв'язку з настанням події, передбаченої п.п.«а» п.41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та зібрані аварійним комісаром документи по ДТП, МТСБУ було прийнято рішення (Наказ № 2291 від 30.04.2015 року) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплачено власнику автомобіля марки «Сітроен», державний номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_3, грошові кошти в розмірі 16 328,02 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2291 від 06.05.2015 року.

Крім того, МТСБУ було сплачено ФОП «ОСОБА_4» за послуги аварійного комісару за огляд авто та збір документів у розмірі 712,00 грн. що підтверджується платіжним дорученням № 7932 від 29.10.2014 року та АКТом виконаних робіт від «15» жовтня 2014 року.

Відповідно до п.41.4 ст.41 Закону МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до п. 38.2 ст38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Таким чином, у зв'язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова суду в адміністративній справі, за якою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні ДТП, набрала законної сили і на підставі даного рішення потерпілому відшкодована матеріальна шкода, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_2, в розмірі понесених витрат, що складають 17 040,02 грн, (16 328,02 грн., + 712 грн.,) оскільки дана особа на момент ДТП не мала договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність для звернення до суду встановлюється тривалістю в три роки, в даному випадку МТСБУ має право звернення до суду до 06.05.2018 року, (три роки з моменту виплати суми страхового відшкодування).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Зважаючи на викладене, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 83, 89, 133, 141, 259, 263 - 265, 280, 285, 289 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Моторного ( транспортного ) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання : 02140, АДРЕСА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України ( , розташоване за адресою: місто Київ, Русанівський бульвар, 8 ) страхове відшкодування у порядку регресу у сумі 17 040 ( Сімнадцять тисяч сорок ) гривень 02 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання : 02140, АДРЕСА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України ( , розташоване за адресою: місто Київ, Русанівський бульвар, 8 ) 1 600 ( одна тисяча шістсот ) гривень 00 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Копію заочного рішення невідкладно надіслати сторонам рекомендованою поштою для відому.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК