Справа № 305/844/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 листопада 2018 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів Джуги С. Д., Кожух О. А.

з участю секретаря Чучки Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду від 04 квітня 2018 року, ухвалене суддею Ємчук В. Е., по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні дорогою загального користування, -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2017 року ОСОБА_2 пред'явила позов до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні дорогою загального користування.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1. На цій же вулиці, навпроти неї, у будинку НОМЕР_1 проживає відповідач ОСОБА_1

08 березня 2017 року відповідач самовільно, без будь-яких дозвільних документів, на дорозі біля свого будинку, у довжину 25 метрів, встановив бетонні плити шириною 1 метр, чим зайняв частину земельної ділянки загального користування (дороги) площею 0,0025 га. Такими протиправними діями відповідач значно звузив дорогу загального користування і створив перешкоди у користуванні нею.

13 березня 2017 року позивач звернувся до головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області з проханням перевірити правомірність таких дій відповідача. За результатами перевірки цього звернення постановою державного інспектора від 24 березня 2017 року відповідача визнано винним у вказаних неправомірних діях та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 53 КУпАП. Крім цього, державним інспектором видано припис від 20 березня 2017 року про зобов'язання усунути порушення шляхом звільнення зайнятої ним земельної ділянки загального користування від бетонних плит.

Відповідач цей припис не виконав, за що постановою того ж державного інспектора від 12 квітня 2017 року притягнутий до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 188-5 КУпАП.

У зв'язку з цим позивач просив зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні дорогою загального користування шляхом звільнення від всіх встановлених ним бетонних плит на самовільно зайнятій ним частині дороги площею 0,0025 га біля будинку АДРЕСА_2.

Рішенням Рахівського районного суду від 4 квітня 2018 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні дорогою загального користування шляхом звільнення від усіх встановлених ним бетонних плит на самовільно зайнятій частині дороги (землі) площею 0,0025 га біля будинку АДРЕСА_2. Вирішено питання про судові витрати.

На це рішення відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Зазначає, що ніяку земельну ділянку він не захоплював, а лише укріпив її поверхність бетонними плитами і гравієм. Дорога як використовувалася для проїзду і проходу мешканцями села, так і продовжує використовуватися без зміни її призначення. Просить це рішення скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши зібрані у справі матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є доведеними, а відповідач самовільно зайняв частину дороги загального користування площею 0,0025 га, встановивши там бетонні плити.

Так висновки місцевого суду є помилковими, зроблені без належного зясування обставин справи, що є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення по суті позовних вимог (п.1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України).

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом (стаття 12 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття76 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 пред'явила позов до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні дорогою загального користування. Свої вимоги мотивувала тим, що вона зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1. На цій же вулиці, навпроти неї, у будинку НОМЕР_1 проживає відповідач ОСОБА_1

08 березня 2017 року відповідач на дорозі біля свого будинку, у довжину 25 метрів, встановив бетонні плити шириною 1 метр, чим зайняв частину земельної ділянки загального користування (дороги) площею 0,0025 га. Такими діями, на думку позивачки, відповідач значно звузив дорогу загального користування і створив перешкоди у користуванні нею.

Відповідач ОСОБА_1 заперечив позовні вимоги та зазначив, що земельну ділянку він не захоплював, а лише укріпив її поверхність бетонними плитами і гравієм. Дорога як використовувалася для проїзду і проходу мешканцями села, так і продовжує використовуватися без зміни її призначення.

На підтвердження своїх заперечень відповідач надав фотографії з місця події, з яких слідує, що насправді він облаштував частину дороги загального користування біля свого будинку АДРЕСА_2. Жодних перешкод у користуванні цією дорогою загального користування немає. Вказане облаштування мало на меті укріплення дороги бетонними плитами, що навпаки створює певні умови мешканцям села для проходу пішки та проїзду на автомобілях. Дана облаштована частина дороги залишається в загальному користуванні, є власністю громади села Середнє Водяне.

Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, припис, протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності були складені тоді, коли облаштування дороги ще не було завершено, а отже у сукупності з іншими наданими доказами, не є достатніми для задоволення позову, оскільки не підтверджують факт створення перешкод.

За цих обставин в задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Рахівського районного суду від 04 квітня 2018 року - скасувати, постановити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні дорогою загального користування - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: