Справа № 159/1928/18
Провадження № 2/159/700/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Восковської О.А.

за участі секретаря судового засідання Канашкової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Голобської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Голобської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 20.09.2002 року помер його батько ОСОБА_2С, і після його смерті відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул. Возєднання, 60 в с.Байківці Ковельського району Волинської області. Позивач зазначає, що житловий будинок належав його батькам на праві спільної сумісної власності, але правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно в батьків були відсутні. Після смерті батька, мати ОСОБА_3 прийняла спадщину, шляхом фактичного володіння та управління майном, а після смерті останньої 24.08.2004 року спадщину в повному обсязі фактично прийняв позивач, оскільки проживав разом із матірю на момент її смерті. Позивач вказує, що в грудні 2017 року він звернувся до Ковельської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані по вул. Возєднання, 60 в с.Байківці Ковельського району, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене було відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів. Оскільки, право власності на будинок та господарські споруди не зареєстровано, позивач не може оформити спадкових прав. Просить встановити факт проживання його із матірю та момент її смерті та визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Возєднання, 60 в с.Байківці Ковельського р-ну Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 24.08.2004 року.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов ОСОБА_1 підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві, просить його задовольнити.

Представник відповідача - Голобської селищної ради Ковельського району в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає не заперечує проти його задоволення.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт спільного проживання позивача із матірю ОСОБА_3 на час її смерті 24.08.2004 рокупідтверджується довідкою №1957 від 21.12.2017 року виданою Радошинською сільською радою (а.с.7). Окрім цього, із матеріалів справи убачається, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом майна померлої 24.08.2004 року ОСОБА_3

Оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що позивач не може у інший спосіб реалізувати своє право на спадщину, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви, доведеність факту проживання спадкоємця із спадкодавцем на час смерті, в звязку з чим така вимога підлягає задоволенню.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та померлим 20.09.2002 року ОСОБА_2 і померлою 24.08.2004 року ОСОБА_3М, як між сином та батьками, підтверджується свідоцтвом про народження серії І-УР №710751 виданим 02.09.1959 року, з якого убачається, що батьками позивача були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про смерть І-ЕГ №104931 від 20.09.2002 року, виданого Радошинською сільською радою, актовий запис №14, батько позивача ОСОБА_2 помер 20.09.2002 року, а згідно свідоцтва про смерть І-ЕГ №147524 від 25.08.2004 року, виданого виконкомом Радошинської сільської ради, актовий запис №20, мати позивача ОСОБА_3 померла 24.08.2004 року (а.с.5).

Згідно довідки №1957 від 21.12.2017 року та витягу із погосподарської книги №4 за 2016-2017 рік, виданих Радошинською сільською радою ОСОБА_3 була зареєстрована та постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.01.1932 року і по день смерті 24.08.2004 року. В цьому будинку був зареєстрований та проживав ОСОБА_2 з 26.02.1953 року і по день смерті 20.09.2002 року. На час смерті ОСОБА_3 в будинку проживав її син ОСОБА_1С, який здійснював за нею догляд. Заповіт від імені померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Радошинською сільською радою не посвідчувався, заборони (арешту) на майно їм належне не накладено (а.с.6-7).

Відповідно до повідомлення КП «Волинське ОБТІ» №0145 від 26.04.2018 року, станом на 31.12.2012 року право власності на нерухоме майно за адресою с.Байківці вул.Возєднання, 60 не зареєстровано.

Технічна документація на нерухоме спадкове майно, а саме: житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться в с.Байківці вул.Возєднання, 60 Ковельського району позивачем ОСОБА_1 виготовлена.

У відповідності до повідомлення Ковельської державної нотаріальної контори №827/01-16 від 26.04.2018 року після смерті ОСОБА_3М, яка померла 24.08.2004 року спадкова справа не заводилась (а.с.29-30), а згідно повідомлення Ковельської державної нотаріальної контори №628/01-16 від 28.03.2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами) по причині відсутності правовстановлюючих документів (а.с.14).

Таким чином, суд приходить до висновку, що на сьогоднішній день ОСОБА_1 є єдиними спадкоємцем за законом майна померлої 24.08.2004 року ОСОБА_3, і за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с.Байківці по вул.Возєднання, 60 Ковельського району.

Судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 141, 200, 247, 258-259, 265, 280-281, 315 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216, 1261 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення про те, що ОСОБА_1 (31.07.1959 р.н, НОМЕР_1 виданий 16.05.2000 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, і.н.) на час смерті ОСОБА_3, яка померла 24.08.2004 року постійно проживав разом із нею в с.Байківці по вул.Возєднання, 60 Ковельського району Волинської області.

Визнати за ОСОБА_1 (31.07.1959 р.н, НОМЕР_1 виданий 16.05.2000 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, і.н.) право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що розташовані по вул.Возєднання, 60 в с.Байківці Ковельського району Волинської областів порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 24.08.2004 року.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючаОСОБА_5