Справа № 452/2676/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"27" листопада 2018 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

при секретарі Кафтан О.Ю.,

із участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1, ? частина якого належить позивачу на праві власності згідно договору купівлі - продажу від 16.07.2018 року та витягу з Державного реєстру речових права на нерухоме майно про реєстрацію права власності №131025724 від 16.07.2018 року. Зазначає, що згідно п. 13 договору купівлі - продажу продавець зобов'язувався разом із членами сім'ї зокрема із ОСОБА_2 до 31.07.2018 року знятися із реєстраційного обліку даного житлового будинку, продавець знявся із реєстрації, однак її син ОСОБА_2 цього не зробив. Відповідач фактично не проживає за місцем реєстрації протягом п'яти років, а проживає в Італії, тому позивач просить у судовому порядку визнати особу такою, що втратила право на користування вищевказаним житловим приміщенням.

У судовому засіданні позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на викладені обставини у зверненні до суду, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 на виклик до суд не з'явився, хоча повідомлявся у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи; подав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності, - тому суд вважав за можливе розглядати справу у відсутності відповідача у заочному провадженні, проти чого не заперечив позивач. Окрім цього у підготовчому судовому засіданні баба відповідача та довірителька ОСОБА_3 - ОСОБА_4, котрі продали будинок позивачу, підтримала написану заяву відповідачем ОСОБА_2 про визнання позову, ствердивши, що онук перебуває за межами України та питання з'явитись на виклик до місцевого суду є ускладненим.

З'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного:

Главою 5 Цивільного процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обов'язок доказування і подання доказів. Тому, при задоволенні позову суд виходить із засад змагальності щодо подання таких, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу представлених і наявних у цивільній справі документів.

Судом установлено, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності згідно договору купівлі - продажу від 16.07.2018 року та витягу з Державного реєстру речових права на нерухоме майно про реєстрацію права власності №131025724 від 16.07.2018 року, належить житловий будинок АДРЕСА_1.

Із фотокопії довідки №4595 від 26.06.2018 року, виданої КП СМР «ЖЕК» відомо, що у спірному будинку зареєстрований ОСОБА_2, - відповідач у цивільному спорі.

У судовому засіданні із договору купівлі - продажу від 16.07.2018 року встановлено, що відповідач зобов'язаний був знятися із реєстраційного обліку житлового будинку АДРЕСА_1 до 31.07.2018 року, однак на час розгляду справи у суді цього не зробив.

Згідно ст. ст. 71, 72 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Однакове є регламентованим у п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016р.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до Цивільного Закону України позивач є суб'єктом права приватної власності, де в тому числі регламентовано право використовувати належне майно; власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків; захист права власності здійснюється судом.

Вслід цьому, гарантуючи захист права власності, закон надає ОСОБА_1 як власнику право вимагати усунення порушення його права. А право власника будинку визначені ст. 380 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном; тому, враховуючи все вище наведене, суд дійшов висновку про підставність позову ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2; у зв'язку із задоволенням позову відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача слід стягнути у користь позивача документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку вказаного місця проживання.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 704,8(сімсот чотири гривні 80коп.) понесених судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення 30 листопада 2018 року. Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача у передбачений ст. 284 ЦПК України порядок і строк.

Суддя