Справа № 444/2926/17
Провадження № 2/444/301/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Жовківської районної державної адміністрації Львівської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26 лютого 2011 року у Куликівській селищній раді Жовківського району Львівської області він зареєстрував шлюб з відповідачем ОСОБА_3 від якого мають спільну дитину ОСОБА_6, 28.05.2012 року. З серпня 2013 року шлюбні відносини припинені, він повернувся до свого попереднього місця проживання, а донька залишалась проживати разом із відповідачем.

Зазначає, що на виконання рішення Жовківського районного суду Львівської області він сплачує аліменти на утримання дитини.

На даний час проживає в м. Жовква, донька проживає в сімї колишньої дружини, де також проживають її теперішній чоловік, син від другого шлюбу, а також батьки та два повнолітні брати.

Стверджує, що після розірвання шлюбу він постійно телефонував колишній дружині, щоб домовитись прочас спілкування з дитиною, провідував її після роботи, а також в дні її народження й іменин.Можливості спілкуватися з дитиною у вихідні дні, щоб побути з нею більше часу, а також поза межами місця проживання, а саме привезти дитину до себе додому або погуляти з нею наприроді йому не надавалась. Відповідач придумувала кожного разу нові причини абивідмовити у спілкуванні з дитиною.

Як тільки він намагався поспілкуватись із дитиною, відповідач постійно влаштовувала конфлікт, у якому також активну участь приймала її мати, які у відкритій формі йому заявляли, що з дитиною вони йому спілкуватися можливості не нададуть.

Коли він запропонував взяти доньку у вихідний день до себе додому в Жовкву, дитина почувши це дуже зраділа і мала бажання їхати з ним, але колишня дружина категорично йому відмовила. Тоді він доньці пообіцяв, що іншим разом він обовязково приїде і візьме її.

Після цього, відповідач та її мати почали психологічно впливати на дитину, намовляли дитину до такої степені, що коли він черговий раз прийшов відвідати доньку, то вона боялась до нього підходити, виганяла і говорила, що до Жовкви не поїде, бо її там вкрадуть і забють, що таке їй повідомила мама і баба.

Він не може змиритись з таким вихованням дитини, вважає, що має повне право приймати участь у вихованні дитини та спілкуватись із нею.

Відповідач, створивши йому перешкоди у спілкуванні і вихованні доньки порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу порушує права та інтереси дитини, налаштовуючи доньку проти нього.

Зважаючи на вищевказане у червні 2016 року він звернувся із заявою до служби у справах дітей Жовківської районної державної адміністрації як до органу опіки і піклування, для вирішення питання щодо участі у вихованні доньки.

Розпорядженням голови Жовківської районної державної адміністрації від 30.06.2016 року № 401 «Про визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1» визначено способи участі ОСОБА_1 у вихованні дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом побачень за місцем проживання батька: у перший місяць - щосуботи : з 10.00 год. до 11.00 год.; у другий місяць - щосуботи з 10.00 год. до 13.00 год.; у наступні місяці щосуботи з 10.00 год. до 18.00 год., а також в інший час за згодою матері та батька дитини.

Натомість, відповідачем дане розпорядження систематично не виконується. Кожного разу коли він намагається у відведений день і час побачитись із донькою, його колишня дружина вигадує все нові причини аби відмовити йому у спілкуванні з дитиною. Жодного разу у відведені дні та час відповідач так і не надала йому можливість бачитись із донькою.З огляду на вказане, 05.09.2017 року він змушений був звернувся до Жовківської РДА і скаргою щодо невиконання рішення про визначення способу участі у вихованні дитини на що йому було розяснено про право звернутися до суду із позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Окрім цього, стверджує, що 23.09.2017 року після чергового скандалу влаштованого відповідачем під час того, як він просив надати йому хоча б побачитись із дитиною, він звернувся до Жовківського ВП Кам'янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області.У відповідь на дане звернення, листом від 12.10.2017 року № 9071 Жовківським ВП Камянка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області його було повідомлено, що із відповідачем було проведено розяснювальну бесіду щодо виконання розпорядження голови Жовківської РДА про визначення способів участі у вихованні доньки ОСОБА_6.

Зважаючи на викладене просить задоволити його позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, просять задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона не чинить жодних перешкод у спілкуванні з дитиною відповідачу. Однак, він за весь період після укладення шлюбу з теперішньою дружиною лише три рази зявлявся до дитини. До того, він часто проводив час з дитиною, мав можливість провести такий усамітнившись. Був випадок, коли вона дійсно не відпустила дитину з відповідачем через те, що останній прибув за дитиною ще з двома чоловіками, які не представилися, були їй незнайомими. Вона зважала в той момент на поведінку дитини, яка не бажала бачитися з батьком поряд з чужими їй людьми, а також мала страх за долю дитини. Додатково зазначила, що дитина перебуває на обліку в психолога. Такий її стан спричинений батьком, оскільки він влаштовував скандал із її родиною, коли прибував відвідати дитину. Фактично заперечує тільки проти позовної вимоги про надання позивачу 10 днів безперервного спільного відпочинку в рік з малолітньою донькою ОСОБА_6 за згодою матері та батька дитини. В іншій частині позовні вимоги визнає.

Представнк відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що деякі вимоги позивача є безпідставні, зокрема, щодо безперешкодного спілкування по телефону з дитиною, оскільки позивач не забезпечив cім-карткою телефон дитини, для того щоб їй телефонувати.

Підтримує свою довірительку в тій частині, в якій остання заперечує позовні вимоги, пояснює це тим, що дитина хворіє, мати краще знає, яке лікування потрібно надавати дитині, а тому 10 днів безперервного спільного відпочинку в рік з дитиною, може завдати шкоди здоровю дитини. Щодо інших вимог підтримує позицію відповідача.

Представник третьої особи ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що Служба у справах дітей Жовківської РДА Львівської області в першу чергу відстоює інтереси дитини, а тому ними повністю підтримується розпорядження голови Жовківської РДА «Про визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1», просять визначити розумний спосіб для участі позивача у спілкуванні з дитиною та його участі у її вихованні.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача та її представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 26.02.2011 року зареєстрували шлюб у Куликівській селищній раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 9. Однак, як вбачається з рішення Жовківського районного суду Львівської області від 16.10.2014 року такий розірвано (а. с. 11-12).

Від шлюбу у них народилася одна дитина, дочка ОСОБА_6, що стверджується копією свідоцтва про її народження серії 1-СГ № 432597 виданим повторно Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції у Львівській області (а. с. 7).

Дитина проживає разом із відповідачем ОСОБА_3, що стверджується позивачем та визнається відповідачем.

Позивачем надаються кошти на утримання дитини, зокрема він сплачує аліменти без порушень, заборгованості по їх сплаті немає, що підтверджується листом Жовківського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області № 10255 від 12.12.2017 року (а. с. 8).

Розпорядженням голови Жовківської районної державної адміністрації № 401 від 30.06.2016 року « Про визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1» визначено способи участі ОСОБА_1 у вихованні дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом побачень за місцем проживання батька: у перший місяць- щосуботи з 10.00 год. до 11.00 год.; у другий місяць- щосуботи з 10.00 год. до 13.00 год.; у наступні місяці щосуботи з 10.00 год. до 18.00 год., а також в інший час за згодою матері та батька дитини. Зобовязано ОСОБА_3 дотримуватися визначених органом опіки та піклування способів участі батька у вихованні дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З пояснень сторін встановлено, що між ними склалися неприязні стосунки після розірвання шлюбу та створення кожним з них нової сімї, у результаті яких у сторін виникає спір з приводу визначення порядку спілкування та приймання участі у вихованні дитини ОСОБА_6 позивачем ОСОБА_1.

В той же час суд враховує, що заперечення відповідача мотивовані тим, що позивач не зявляється до дитини. Судом береться до уваги і те, що відповідач фактично визнає позовні вимоги окрім надання позивачу 10 днів безперервного спільного відпочинку в рік з малолітньою донькою ОСОБА_6.

З даного приводу слід зазначити, що відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Отже, із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

На переконання суду, стан здоровя дитини, а саме перебування на диспансерному обліку в Куликівській дитячій консультації, не є перешкодою для встановлення того, що позивач має право на 10 днів безперервного спільного відпочинку (курортного) в рік з малолітньою донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки навпаки може сприяти покращенню її здоровя.

Крім того, слід звернути увагу, що позивач просить надати таку можливість за згоди його та матері дитини.

Відповідачем не подано жодного доказу, що дитині лікарями призначено вживання лікарських препаратів, необхідність проведення певних процедур, які позбавляють можливості відлучатися їй з населеного пункту за місцем розташування медичного закладу.

З урахуванням встановлених судом обставин, враховуючи розпорядження голови Жовківської районної державної адміністрації, а також варіанти можливого спілкування з дитиною батька, про які позивач просить у своїй позовній вимозі та варіант участі у вихованні дочки, який запропонований відповідачем, фактичне її визнання позовних вимог, окрім вимоги про надання позивачу 10 днів безперервного спільного відпочинку в рік з малолітньою донькою ОСОБА_6, суд вважає позовні вимоги позивача підставними, належним чином обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Заявлені позивачем вимоги до задоволення яких приходить суд, жодним чином не будуть порушувати права матері ( відповідачки) щодо виховання та спілкування з дитиною, а навпаки будуть покращувати психологічний стан дитини, оскільки остання буде знати, що в неї є батько, який піклується про неї, приділяє їй час, оточує своєю любовю.

Суд врахував той момент, що позивач працює, а тому саме вихідні дні можуть бути саме тим вільним часом, під час якого він зможе приділити належну увагу своїй дитині.

Субота може бути робочим днем, а зважаючи на те, що аліменти позивачем сплачуються із заробітної плати позивача, а тому визначення днем побачень позивача із дитиною суботи, може обмежувати права позивача у спілкуванні з дитиною, суд вважає більш доцільним визначити днем зустрічей неділю.

А також, судом береться до уваги, що за згодою позивача та відповідача ОСОБА_1 зможе бачитися з дитиною і в інший час.

Із врахуванням віку малолітньої дитини, виходячи з балансу інтересів дитини та її батька, інтересів матері, суд прийшов висновку, що встановлення такого способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини на даному етапі буде максимально відповідати інтересам самої дитини- Горбань ОСОБА_7.

У разі зміни обставин, повязаних із віком дитини, при наявності спору між батьками, позивач не позбавлений можливості згідно вимог ст. 158 СК України звернутись до органу опіки та піклування для встановлення способів участі у вихованні дитини або згідно ст. 159 СК України знову звернутись до суду про визначення іншого способу його участі у вихованні дитини.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 23, ст. 258-259, 264-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 141, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 брати участь у вихованні та у спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити ОСОБА_1 спосіб його участі у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом побачень в другу та четверту неділю кожного місяця з 12 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. у громадських місцях, за місцем проживання батька, а також в інший час та в інших місцях за згодою матері та батька дитини.

Встановити, що батько ОСОБА_1 має право на 10 (десять) днів безперервного спільного відпочинку (курортного) в рік з малолітньою донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за згодою матері та батька дитини.

Встановити, що батько ОСОБА_1 має право на безперешкодне спілкування по телефону з малолітньою донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в світлий час доби.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.