Справа № 645/4595/17
Провадження № 2/645/435/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2018 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Ульяніч І.В.
секретар судового засідання - Савченко В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким в уточнених позовних вимогах просить розподілити квартиру АДРЕСА_1, що належить йому та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, визначивши за кожним по 1/2 її частці.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно Свідоцтва про право власності на житло від 21 червня 1999 року, Реєстраційний НОМЕР_2, йому та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. Розпорядженням Харківського міського голови № 7 від 02 лютого 2016 року назву вулиці, на якій розташована спірна квартира, змінено з «Корчагінців» на «Амосова». Позивач зазначав, що на теперішній час мешкає з дружиною ОСОБА_3 в іншій квартирі, у зв'язку з чим, бажає припинити право спільної сумісної власності на квартиру, поділивши її, та запропонував своїй доньці - відповідачу по справі викупити його частку. Проте, остання ділити квартиру та викупати частку позивача відмовилася, сховавши правовстановлюючий документ на спірне майно.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4, який діяв на підставі угоди на надання послуг адвоката від 21 липня 2017 року, позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просили їх задовольнити. Представник позивача вказав, що раніше у квартирі АДРЕСА_1 мешкав ОСОБА_1 разом зі своєю дружиною та двома доньками. Однак, дружина та одна з доньок померли, після чого позивач позбавлений можливості проживати у спірній квартирі, оскільки відповідач змінила замки та не пускає останнього до приміщення. Також представник позивача зазначав, що ОСОБА_1 не може володіти та розпоряджатися належним йому майном, так як ОСОБА_2 ухиляється від визначення часток у праві спільної сумісної власності. Позивач в судовому засіданні пояснив, що його донька ОСОБА_2 після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_2 його та відповідача частки у праві спільної сумісної власності є рівними, оскільки іншої домовленості між ними не встановлено. ОСОБА_1 не заперечував проти вирішення справи шляхом ухвалення заочного рішення.
ОСОБА_2, неодноразово належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в тому числі і телефонограмою, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не надала.
З огляду на положення ст. 280 ЦПК України, судом, за згодою позивача, проведено заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають на праві спільної сумісної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 21 червня 1999 року, Реєстраційний НОМЕР_2, виданого Центром (відділом) приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради.
Відповідно до ст.ст. 316, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Право спільної сумісної власності є одним із видів права спільної власності.
Приписами ч. 1 ст. 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
З листа Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 13 липня 2017 року № 6553 вбачається, що згідно наявних архівних матеріалів АДРЕСА_1 станом на 31 грудня 2012 року Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради на праві спільної сумісної власності зареєстрована за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 21 червня 1999 року, виданого Управлінням комунального майна та приватизації, відділом приватизації державного житлового фонду р. НОМЕР_2.
У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.
У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Судовим розглядом встановлено, що частки сторін у праві спільної сумісної власності є рівними, оскільки інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Частиною 3 ст. 372 ЦК України закріплено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Враховуючи, що позивач просить поділити з відповідачем квартиру АДРЕСА_1, припинивши право спільної сумісної власності, та визначити за ним і ОСОБА_2 по 1/2 її частці, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно квитанції № 18011393 від 21 липня 2017 року та квитанції № 18381809 від 03 листопада 2017 року, позивачем під час звернення до суду з вказаним позовом сплачено судовий збір в розмірі 640,00 грн. та 2 749,00 грн., відповідно, тобто на загальну суму - 3 389,00 грн., який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на його користь.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 259, 263-265, 281, 282, 284 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є у спільній сумісній власності - задовольнити.
Розподілити квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.06.1999 року реєстраційний номер 8-99-197638, визначивши частки співвласників по 1/2 частині.
Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце мешкання: АДРЕСА_1, на користь позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце мешкання: АДРЕСА_1, судовий збір в розмірі 3389 гривень .
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.ст. 284, 285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1, місце мешкання: АДРЕСА_1, НОМЕР_1.
Відповідач: ОСОБА_2, місце мешкання: АДРЕСА_1.
Повний текст заочного рішення буде виготовлений 12 березня 2018 року.
Суддя - І. В. Ульяніч