ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/699/18 Номер провадження 22-ц/814/210/18Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря Ачкасової О.Н.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м.Полтави від 24 травня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, зацікавлена особа - приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторія Вікторівна.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, просила встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 а саме те, що вона являється його двоюрідною племінницею.

В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, на яку вона претендує, оскільки у останнього не було дружини та дітей, які б могли бути спадкоємцями першої черги. За результатами її звернення до нотаріальної контори у встановлений законом строк для прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину приватний нотаріус Дробітько В.В. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та рекомендувала звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 24 травня 2018 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, а саме те, що ОСОБА_3 є двоюрідною племінницею ОСОБА_5

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка не брала участі у розгляді справи, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить мотивувальну частину рішення змінити, виклавши її у такому виді: «Встановити, що дошлюбне прізвище ОСОБА_6 - «ОСОБА_6», а не «ОСОБА_6», що вона померла ІНФОРМАЦІЯ_3, а не ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а також, що по батькові рідних сестер ОСОБА_7 і ОСОБА_6 - «ОСОБА_6», а не «ОСОБА_6». У іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що вона є двоюрідною сестрою покійного ОСОБА_5 і суд, не залучивши її до участі у справі, вирішив питання про її права та інтереси, не дослідив документів, які мають істотне значення для справи, позбавивши її таким чином можливості отримати спадщину.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін та, заперечуючи доводи апеляційної скарги, надала свої обґрунтування на користь правомірності і законності заявлених нею вимог.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав:

Відповідно п.4 ч.1 ст.374, п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Відповідно до ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених ст. 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно ч.6 ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть НОМЕР_1, видане Подільським районним у м.Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області; а.с.10).

Після його смерті відкрилась спадщина і за заявою ОСОБА_3 відкрита спадкова справа № 50/2017. Відповідно до матеріалів спадкової справи спадкоємцями після померлого ОСОБА_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.11).

За результатами розгляду звернення ОСОБА_3 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В. 08.02.2018 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з відсутністю документів, що є доказом родинних та інших відносин із спадкодавцем (а.с.11).

Задовольняючи заяву ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з доведеності обставин, на які посилається заявниця.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Згідно ч.1, ч.2 ст.294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частин першої і другої ст.315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини першої ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Зі змісту заяви, поданої ОСОБА_3 вбачається, що встановлення факту родинних відносин між фізичними особами заявник пов'язує із захистом своїх майнових прав та наміром вступити у спадщину, яка відкрилась після померлого.

ОСОБА_2, подавши заяву до нотаріальної контори та оскаржуючи рішення суду першої інстанції, заявила про своє право на спадщину. Як слідує з її пояснень з посиланням на документи, долучені до апеляційної скарги, вона є двоюрідною сестрою померлого ОСОБА_5, отже є його спадкоємцем третьої черги, тоді як ОСОБА_3 є спадкоємцем п'ятої черги (двоюрідна племінниця).

По суті, доводи апеляційної скарги зводяться до заперечення права ОСОБА_3 на спадкування майна після померлого ОСОБА_5 у порядку черговості раніше ніж ОСОБА_2

З огляду на встановлене апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги не можуть бути задоволенні у такому виді як вони сформульовані - родинні відносини ОСОБА_3, ОСОБА_2 з померлим ОСОБА_5, визначення черговості їхнього права на спадкування мають бути вирішенні у спорі про право на спадкування у порядку позовного провадження.

Керуючись ст.367, ч.6 ст.294, п.4 ч.1 ст.374, ст.382, ст.384ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 24 травня 2018 року скасувати.

Заяву ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Роз'яснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 28 листопада 2018 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов