Номер провадження 2/754/1130/18
Справа №754/9128/17
РІШЕННЯ

Іменем України

20 березня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі: Головуючого - судді - Панченко О.М.

за участі секретаря судового засідання - Полярної М.В.

за участі представника позивача - Русіна К.М.

представника відповідачів - адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з відповідачів солідарно, мотивуючи свої вимоги тим, що між відповідачем ОСОБА_3 та Банком 08.11.2007 року було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №380/1690/07-Пі (далі договір), відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 500 000.00 грн.

Банк свої зобов»язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Відповідач не здійснює своєчасно та в повному обсязі платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих відсотків, чим порушує прийняті на себе зобов»язання.

Станом на 04.07.2017 року сума заборгованості відповідача перед позивачем складає за кредитом - 441 548.30 грн., за відсотками - 597 176.77 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом - 35 949.04 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками - 82 546.51 грн.

З метою забезпечення виконання зобов»язань відповідача ОСОБА_3 за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 укладено договір поруки №84/П-763 від 08.11.2008 року, відповідно до якого остання зобов»язалася відповідати перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_3 усіх його зобов»язань в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору.

08.06.2017 року відповідачам направлено вимоги про погашення заборгованості, однак станом на день подачі позову до суду 07.07.2017 року вимоги банку залишені без уваги, тому позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду, просив про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 157 220.62 грн. з яких: за кредитом - 441 548.30 грн., за відсотками - 597 176.77 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом - 35 949.04 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками - 82 546.51 грн.

В судовому засіданні представник позивача у справі підтримав вимоги позову в повному обсязі та просив суд про його задоволення.

Представник відповідачів у справі в судовому засіданні не визнав позовні вимоги, просив суд застосувати строки позовної давності до позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості оскільки позивач звернувся за захистом свого порушеного права поза межами строку позовної давності. Також просив відмовити в задоволенні позовних вимог Банку до іншого відповідача ОСОБА_4 в зв»язку з тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07.07.2015 року було задоволено її позовні вимоги до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання договору поруки припиненим та визнано договір поруки укладений 08.11.2007 року між Банком та ОСОБА_4 припиненим. Рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили.

Вислухавши пояснення та заперечення учасників судового процесу, оглянувши письмові матеріали справи судом було встановлено наступне.

Між відповідачем ОСОБА_3 та ПАТ «Укрсоцбанк» 08.11.2007 року було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №380/1690/07-Пі (далі договір), відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 500 000.00 грн.

Банк свої зобов»язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, не здійснює своєчасно та в повному обсязі платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих відсотків, чим порушує прийняті на себе зобов»язання.

Станом на 04.07.2017 року сума заборгованості відповідача перед позивачем складає за кредитом - 441 548.30 грн., за відсотками - 597 176.77 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом - 35 949.04 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками - 82 546.51 грн.

З метою забезпечення виконання зобов»язань відповідача ОСОБА_3 за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 укладено договір поруки №84/П-763 від 08.11.2008 року, відповідно до якого остання зобов»язалася відповідати перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_3 усіх його зобов»язань в повному обсязі, що виникли з Кредитного договору.

08.06.2017 року відповідачам направлено вимоги про погашення заборгованості, однак станом на день подачі позову до суду 07.07.2017 року вимоги банку залишені без уваги, тому позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду, просив про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 157 220.62 грн. з яких: за кредитом - 441 548.30 грн., за відсотками - 597 176.77 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом - 35 949.04 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками - 82 546.51 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання не допускається, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог ЦК України.

Відповідачі свої обов»язки за договором належним чином не виконували, що призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07.07.2015 року, яким було задоволено позовні вимоги відповідача у даній справі ОСОБА_4 до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання договору поруки припиненим та визнано договір поруки укладений 08.11.2007 року між Банком та ОСОБА_4 припиненим. Рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили. (а.с. 51-52).

Таким чином, позовні вимоги Банку до відповідача ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки від 08.11.2007 року, який судом був визнаний припиненим не підлягають задоволенню.

Щодо вимог позову до відповідача ОСОБА_5, то відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство встановлює два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлює, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Верховним Судом України в Постанові від 21.01.2015 року №6-190цс14 та Постанові від 09.09.2015 року справа №6-933цс15 зазначено, що пред»явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом є зміною строку виконання зобов»язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Отже, пред»явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов»язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевий строк виконання її умов.

В матеріалах справи міститься лист від 28.04.2010 року адресований на ім.»я відповідача ОСОБА_3 де Банк вимагає достроково повернути заборгованість по кредиту згідно умов укладеного договору.

Крім того, 18.06.2010 року Банк звернувся до приватного нотаріусу КМНО Ковальчука С.П. з заявою про вчинення виконавчого напису, який було вчинено приватним нотаріусом та що підтверджує факт настання строку виконання зобов»язань у повному обсязі за договором кредиту.

Згідно вимог ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, оскільки позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права поза межами строку позовної давності, в задоволенні позовних вимог, що пред»явлені до відповідача ОСОБА_3 також слід відмовити.

Оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2,4,5, 80, 81, 89, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: