Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2018 р. Справа153/442/18

Провадження2/153/159/18-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

секретаря судових засідань - ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі судових засідань Ямпільського районного суду Вінницької області в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської областіцивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Ямпільського району, Вінницької області, про визнання права власності на спадкове нерухоме майно та про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує наступним: 13 квітня 1947 року померла її бабуся ОСОБА_4, яка згідно із записами по господарської книги № 7 являлась головою домогосподарства № 149 по вул. Садова, в с. Іванково, Ямпільського району, Вінницької області. Домогосподарству належала присадибна ділянка розміром 0,49 га у тому числі під будівлями 0,01 га (на теперішній час будівля відсутня). Від народження ОСОБА_5 проживала у вищезгаданому домогосподарстві і була донькою ОСОБА_4 голови домогосподарства. ОСОБА_5 була єдиною доглядальницею за своєю матірю ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_4 головою домогосподарства стала ОСОБА_5. 30 березня 1952 року ОСОБА_5 одружилась та змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка ОСОБА_6 та перейшла жити до свого чоловіка по вул.Прикордонників в с. Іванково, Ямпільського району, Вінницької області. Однак її батьки продовжували вести господарювання на земельній ділянці розміром 0,49 га. Зазначає, що дана земельна ділянка повністю горбиста та рівного клаптика землі немає, однак для неї дана земля пам'ять про коріння її рідних, тому просить суд дозволити їй успадкувати земельну ділянку розміром 0,49 га. З 07 вересня 2006 року і по день смерті 20 червня 2013 року ОСОБА_6 (дівоче прізвище ОСОБА_5) змінила місце проживання і переїхала жити до неї в м. Вишневе, Києво-Святошинського району, Київської області. Причина переїзду - мати стала інвалідом першої групи і потребувала постійного стороннього догляду. Також вказала, що наприкінці 2014 р. та упродовж 2015 року вона намагалась отримати від сільського голови ОСОБА_7 інформацію з по господарської книги. Однак лише у лютому 2016 р. на її запит була знайдена по господарська книга. Проте копії зі сторінок по господарської Книги був навмисно скопійований працівниками сільської ради в темному режимі, щоб вона і будь-хто інший нічого на ньому не розгледіли. В оригіналі сторінки з по господарської книги господарства за період 1950-1952 р.р. безпідставно змінено розмір земельної ділянки з 0,49 га на 0,25 га. Звертає увагу Суду на те, що: зміни внесено зовсім іншим почерком, який вочевидь суттєво відрізняється від почерку, яким зроблено решту записів на тій же сторінці по господарської книги. Зміни внесено без жодних посилань на будь-які рішення, тому вона вважає, що ці зміни було внесено заднім числом, буквально перед відправленням відповіді на її запит. В оригіналі цієї ж сторінки викреслено прізвище голови сім'ї ОСОБА_5 і зовсім іншим почерком записано «Бут Харитина Микитівна», яка є рідною сестрою її матері ОСОБА_6, яка у грудні 1950 року виїхала із своєю сім'єю в Республіку Білорусь. ОСОБА_8 померла 04.05.2009 року. Жодною відповідальною особою вказані виправлення знову ж таки не завірені, що вказує на їх недостовірність (оригінал сторінки з по господарської книги, завірений печаткою та підписом секретаря сільської ради господарства. Пояснює, що про зменшення земельної ділянки ані її батьки, ані сільська рада їй раніше не повідомляли. Тому вони користуються земельною ділянкою розміром 0,49 га по сьогоднішній день. ОСОБА_6- була останньою, про що документально зафіксовано в по господарській книзі, головою домогосподарства. ОСОБА_6 похоронила ОСОБА_4 та впродовж свого життя опікувалася і займалася питаннями облаштування, догляду і впорядкування будинку (на теперішній час будинку немає) та земельної ділянки згаданого вище домогосподарства розміром 0,49 га. На підставі зазначеного вище та відповідно до Цивільного кодексу України (глава 86 Спадкування за законом), ОСОБА_6 після смерті своєї ОСОБА_4 (фактично набула права і де-факто вступила в спадщину за законом). До моменту смерті матері ОСОБА_6 проживала разом із нею, адже була найменшою дочкою у родині своїх батьків, спільно з мамою вони вели господарювання. На той час була усна домовленість решти спадкоємців щодо набуття спадщини ОСОБА_4 її дочкою ОСОБА_6. Просить суд визнати неправомірними і незаконними дії ОСОБА_3 сільської ради Ямпільського району Вінницької області щодо зменшення площі земельної ділянки з 0,49 га до 0,25 га, та встановити розмір земельної ділянки в її першопочатковій площі, а саме - 0,49 га. Встановити факт користування земельною ділянкою 0,49 га померлою ОСОБА_6. Встановити та визнати юридично факт прийняття спадщини померлою ОСОБА_6 нерухомого майна у вигляді земельної ділянки розміром 0,49 га від померлої ОСОБА_4. Визначити їй додатковий строк тривалістю шість місяців для подання до Державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_6, що померла 20 червня 2013 року.

04 травня 2018 року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Здійснено виклик учасників.

04 травня 2018 року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області клопотання ОСОБА_2 про розгляд даної цивільної справи режимі відеоконференції задоволено та призначено підготовче судове засідання до розгляду у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області.

23 травня 2018 року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької областізакрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.Витребувано з ОСОБА_3 сільської ради Ямпільського району, Вінницької області оригінали по господарської книги за 1947-1949 роки та за 1950-1952 роки.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала частково. Вказала, що відмовляється від однієї заявленої позовної вимоги щодо визначення їй додаткового строку тривалістю шість місяців для подання до Державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері - ОСОБА_6. Решту позову підтримала та просила суд його задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Ямпільського району, Вінницької області в судове засідання не зявився. Надав суду заяву за підписом сільського голови про розгляд справи у його відсутність. Не заперечують з приводу задоволення позовних вимог.

Із показів свідка ОСОБА_9 в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 та доглядала за своєю матірю ОСОБА_4 та здійснювала її поховання. Також їх сім'я мала у користуванні город на горбистій місцевості близько 50 соток в с.Іванково, Ямпільського району, Вінницької області.

Із показів свідка ОСОБА_10 в судовому засіданні було встановлено, ОСОБА_6 є його бабуся, а ОСОБА_11 дідусь. Вказує, що в с. Іванково, Ямпільського району, Вінницької області проводив канікули. Бабуся ОСОБА_6 йому розповідала що земельна ділянка, яка розташована неподалік автобусної зупинки належить їм по праву та має розмір пів гектара та всі межі були зафіксовані, а в 50-х роках були змінені ці межі в по господарській книзі.

Із досліджених судом письмових доказів встановлено: 02 грудня 1928 року в селі Іванково, Ямпільського району, Вінницької області народилась ОСОБА_5, батьками якої є ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (копія свідоцтва про народження серії ІІІ-АМ № 343422 (а.с.9).

Із копії свідоцтва про одруження серії ЯТ №637089 встановлено, що ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу своє дівоче прізвище ОСОБА_5 змінила на ОСОБА_6 (а.с.11).

Із копії свідоцтва про народження серії ЯЖ №763485 встановлено, що 08 лютого 1955 року народилась ОСОБА_14 батьками якої є ОСОБА_11 та ОСОБА_6 (а.с.12).

Із витягу з Державного реєстру акту цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвище № 3 встановлено, що ОСОБА_14 після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на Одотюк (а.с.13).

Із довідки МСЕ №041373 встановлено, що ОСОБА_6 мати позивача була інвалідом першої групи (а.с.14).

Із довідки місця проживання особи № 2317 від 29.03.2018 р. встановлено, що ОСОБА_6 була зареєстрована з 07.09.2006 р. і по день смерті 20 червня 2013 року в м. Вишневе, Києво-Святошинського району, Київської області. Разом із нею проживала ОСОБА_2А.(а.с.15).

Із копії свідоцтва про смерть серії І-ОК №280502 встановлено, що 20 червня 2013 року в селі Забілоччя Радомишльського району, Житомирської області померла ОСОБА_6(а.с.16).

Із відповіді ОСОБА_3 сільської ради Ямпільського району, Вінницької області на лист ОСОБА_2 від 03.03.2016р. встановлено, що рішення про передачу земельної ділянки її дідуся та бабусі, у власність сільської ради не приймалося. Даною земельною ділянкою ніхто не користується (а.с.17).

Із відповіді ОСОБА_3 сільської ради Ямпільського району, Вінницької області на лист ОСОБА_2 від 15.07.2016 р. встановлено, що згідно з записів з по господарської книги за 1947-1949 р.р. головою домогосподарства № 149 в с. Іванково, Ямпільського району, Вінницької області та присадибної ділянки являється ОСОБА_4 з ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня смерті, що наступила 13 квітня 1947 року; з 1947 року головою домогосподарства стає ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно записів з по господарської книги 1950-1952 років ОСОБА_5 вибула в по господарський № 134. Станом на 01 липня 1951 року головою домогосподарства стає ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.18).

Із відповіді ОСОБА_3 сільської ради Ямпільського району, Вінницької області на лист ОСОБА_2 від 15.07.2016 р. встановлено, що згідно з записів з по господарської книги за 1947-1949 р.р. головою домогосподарства № 149 в с. Іванково, Ямпільського району, Вінницької області та присадибної ділянки являється ОСОБА_4 з ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня смерті, що наступила 13 квітня 1947 року; з 1947 року головою домогосподарства стає ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно записів з по господарської книги 1950-1952 років ОСОБА_5 вибула в по господарський № 134. Станом на 01 липня 1951 року головою домогосподарства стає ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4, подальші дані щодо даного домогосподарства відсутні. Рішення про передачу земельної ділянки відсутні (а.с.19, 70).

Із інформаційного листа від 25 травня 2018 року та із Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі встановлено, що після смерті ОСОБА_6 була заведена спадкова справа Вишневою МДНК 08 липня 2015 року за № 189/2015 (а.с.66-67).

Із довідки-виписки з по господарської книги № 7 за 1947-1949 роки виконкому ОСОБА_3 сільської ради Ямпільського району Вінницької області встановлено, що ОСОБА_4 було головою домогосподарства та померла 1947 року; ОСОБА_15, вибула 1944 року, ОСОБА_16, вибула 1945 року та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 є доньками голови домогосподарства (а.с.71).

Із довідки-виписки з по господарської книги за 1950-1952 роки виконкому ОСОБА_3 сільської ради Ямпільського району Вінницької області встановлено, що головою домогосподарства була ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та в 1951 році вибула в по господарський № 134. З 1951 року головою домогосподарства є ОСОБА_8 (а.с.72).

З по господарської книги за 1947-1949 роки виконкому ОСОБА_3 сільської ради Ямпільського району Вінницької області встановлено, що ОСОБА_4 було головою домогосподарства № 149 в селі Іванково, Ямпільського району, Вінницької області та померла 1947 року, головою двору стала ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, площа присадибної ділянки станом на 1948-1949 роки становила 0,49 га (а.с.75-76).

З по господарської книги за 1950-1952 роки виконкому ОСОБА_3 сільської ради Ямпільського району Вінницької області встановлено, що головою домогосподарства № 106 в с. Іванково, Ямпільського району, Вінницької області була ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та в 1951 році вибула в по господарський № 134 в с. Іванково, Ямпільського району, Вінницької області. З 1951 року головою домогосподарства є ОСОБА_8, площа присадибної ділянки станом на 1950-1951 роки становила 0,25 га (а.с.73-74).

ОСОБА_2 в судовому засіданні відмовилась від заявленої позовної вимоги щодо визначення їй додаткового строку тривалістю шість місяців для подання до Державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_6, що померла 20 червня 2013 року.

Враховуючи п.1 ч.2 ст. 49 ЦПК України відповідно до якого позивач вправі відмовитися від частини позовних вимог на будь-якій стадії судового процесу, суд приймає відмову позивача від вищевказаної позовної вимоги.

Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку:

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному ЦПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, твердження позивача пронеправомірність і незаконність дій ОСОБА_3 сільської ради Ямпільського району Вінницької області щодо зменшення площі земельної ділянки з 0,49 га до 0,25га є безпідставними та необґрунтованими, оскільки було встановлено, що земельна ділянка площею 0,49 га належить домогосподарству № 149 в с. Іванково, Ямпільському районі, Вінницької області, а земельна ділянка площею 0,25га належить домогосподарству №106 в с. Іванково, Ямпільському районі, Вінницької області. Неправомірність і незаконність дій ОСОБА_3 сільської ради Ямпільського району Вінницької області щодо зменшення площі земельної ділянки не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

При цьому, позивачем не було доведено в судовому засіданні жодними доказами, що земельна ділянка площею 0,49 га домогосподарства №149 в с. Іванково, Ямпільського району, Вінницької області та земельна ділянка площею 0,25 га домогосподарства №106 в с.Іванково, Ямпільського району, Вінницької області, належали на праві власності чи перебували у користуванні ОСОБА_6на момент її смерті. Також судом було встановлено, що головою двору домогосподарства № 106 в с. Іванково, Ямпільського району, Вінницької області в 1951 році після ОСОБА_6, яка вибула в по господарський № 134 в с. Іванково, Ямпільського району, Вінницької області - стала ОСОБА_8.

Прохання позивача щодо встановлення розміру земельної ділянки в її початковій площі, а саме - 0,49 га є не обґрунтованим, оскільки із по господарської книги за 1950-1952 не було встановлено, що земельна ділянка домогосподарства №106 в с. Іванково, Ямпільського району, Вінницької області становила 0,49 га, при цьому площа земельної ділянки домогосподарства №149 в с.Іванково, Ямпільському районі, Вінницької області не змінювалась та відповідно до по господарської книги становить 0,49 га.

Згідно з п. 4 Перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року (ЦК України) останній застосовується до цивільних відносин, що виникли, після набрання ним чинності.

На момент смерті ОСОБА_4, яка померла 13 квітня 1947 року діяв Цивільний кодекс УРСР 1922 року, таким чином нормами саме даного законодавчого акту необхідно керуватися при визначенні правового режиму спадкового майна та визначення моменту виникнення права власності спадкодавця на нього.

Відповідно до ст.52 ЦК УРСР в ред. 1922 р. розрізняється власність: а)державна (націоналізована і муніципалізована); б) кооперативна; в) приватна.

Відповідно до ст.53 ЦК УРСР в ред. 1922 р. земля, надра, ліси, води і залізниці загального користування можуть бути виключно власністю держави.

При цьому ст. 54 ЦК УРСР в ред. 1922 р. визначалося, що предметом приватної власності можуть бути немуніціпалізовані будівлі та будь-яке інше майно, що не виключено із приватного обороту.

Відповідно до ст.21ЦК УРСР в ред. 1922 р. земля становить власність держави і не може бути предметом приватного обороту. Володіння землею допускається лише на правах користування.

Вимога про встановлення та визнання факту прийняття спадщини померлою ОСОБА_6 нерухомого майна у вигляді земельної ділянки розміром 0,49 га від померлої ОСОБА_4 не підлягає задоволення. Оскільки позивачем не було надано суду жодних доказів, що підтверджують виникнення права користування спадкодавцем ОСОБА_4 земельною ділянкою площею 0,49 га домоволодіння №149 в селі Іванково, Ямпільського району, Вінницької області на момент її смерті 1947 року. Тому суд не знаходить підстав для встановлення факту прийняття ОСОБА_6 спадщини після смерті ОСОБА_4 у вигляді земельної ділянки площею 0,49 га домоволодіння №149 в селі Іванково, Ямпільського району, Вінницької області.

При цьомубуло встановлено із записів по господарської книги за 1950-1951 роки, що ОСОБА_6 була головою домогосподарства та користувалась земельною ділянкою площею 0,25 га, яка розміщена на території домоволодіння №106 в селі Іванково, Ямпільського району, Вінницької області та в 1951 році ОСОБА_6 вибула в домоволодіння № 134, а земельна ділянка площею 0,25 га перейшла у користування ОСОБА_8.

Покази свідків щодо площі земельної ділянки у розмірі 0,49 га в селі Іванково, Ямпільського району, Вінницької області, якою користувалась ОСОБА_6 є недостатніми та в сукупності з іншими доказами не дають змоги дійти висновку та встановити факт користування ОСОБА_6 земельною ділянкою площею 0, 49 га в селі Іванково, Ямпільського району, Вінницької області.

Відповідно до ч.1 ст. 90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Приймаючи до уваги те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд не знаходить законних підстав для задоволення даного позову.

В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в межа даного спору судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 10-13, 49, 76-79, 81, 90, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст..ст. 21, 52, 53, 54 ЦК УРСР в ред. 1922 р. суд,

УХВАЛИВ:

В задовленні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Ямпільського району, Вінницької області, про визнання права власності на спадкове нерухоме майно та про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Повний текст рішення суду складено 15 червня 2018 року.

Суддя : М.М.Дзерин