АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1663/18 Справа № 205/5536/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря судового засідання Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

29 серпня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - Друга дніпровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, в якому просила визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці після набрання чинності рішення суду для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_6, померлого 10.02.2017 року (а.с.2-6).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку на прийняття спадщини відмовлено (а.с.53-55).

Не погодившись з рішенням суду, адвокат позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив, скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі (а.с.61-63).

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено обставини, що мають значення для справи внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів, а також на неправильне застосування норм матеріального права.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 10 лютого 2017 року помер ОСОБА_6 (а.с.9), який є батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.40 на звороті,44).

За життя ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений 02 квітня 2008 року приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за № 1480, згідно якого заповів все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося в рівних частках ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.10).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.08.2017 року, відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з пропущенням строку для подачі зави про прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи свій позов, ОСОБА_4 зазначила, що не звернулася до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, оскільки у неї не було правовстановчих документів на майно, заповіту та свідоцтва про смерть батька, які знаходились у відповідача по справі, про можливість звернути до нотаріуса з заявою без вказаних документів їй відомо не було. Також, позивач пояснила в судовому засіданні в суді першої інстанції, що вона не знала про те, що на протязі всіх шести місяців з дня смерті батька, вона мала можливість звернутися до нотаріальної контори із заявою. Про те, що заяву про прийняття спадщини можливо було відправити поштою, також не знала.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що у ОСОБА_4 не було перешкод для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у строки, зазначені в ст.1270 ЦК України, а обставини, на які вона посилалася не є поважними, виходячи з вимог частини третьої статті 1272 ЦК України.

Проте, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що вона не проживала зі спадкодавцем за заповітом, а нотаріус не вчиняв дій щодо розшуку та повідомлення її як спадкоємця за заповітом, про існування заповіту їй стало відомо лише після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобовязана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус розяснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

З огляду на зазначене, ухваливши рішення про відмову в позові, суд не перевірив, що нотаріус при заведенні спадкової справи не вчиняв дії для повідомлення позивача про відкриття спадщини, не здійснив виклик позивача як спадкоємця за заповітом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця ОСОБА_6 (а.с.35-44).

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Вирішуючи даний спір, колегія суддів виходить з того, що законодавець встановив 6-ти місячний строк для прийняття спадщини, не маючи на меті безумовне позбавлення спадщини спадкоємців, які бажали її прийняти, але за певних обставин пропустили цей строк.

Сукупність доводів та доказів, на які посилається позивачка в обґрунтування своїх позовних вимог, а саме: незначний строк, що вона пропустила для подачі заяви (6 днів), відсутність у неї документів про смерть спадкодавця, та враховуючи, що 10 серпня 2017 року (в останній день подання заяви на прийняття спадщини) з 13 години Друга державна нотаріальна контора не приймала громадян, коли саме звернулася позивачка , дають підстави для задоволення позовних вимог позивачки про надання їй додаткового строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_6, який помер 10.02.2017 року.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та матеріалам справи, доказам по справі дана неналежна оцінка і тому судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

В звязку із задоволенням апеляційної скарги стягненню з відповідачки на користь апелянта підлягають судові витрати в розмірі 1344 грн. (а.с.1, 59).

Керуючись ст. 367, 374, 376 - 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2017 року скасувати.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Друга дніпровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку на прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_4 додатковий строк для прийняття спадщини, який дорівнює двом місяцям після набрання чинності рішення суду для звернення у Другу дніпровську державну нотаріальну контору для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, померлого 10 лютого 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 1344 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: