Справа № 242/4460/17
Провадження № 2/127/338/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Носаль А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Військово цивільної адміністрації м. Авдіївка, про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька та виготовлення проїзних документів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та виготовлення проїзних документів. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 16.01.2017 року шлюб між ними розірваний. Від шлюбу з відповідачем вони мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 після розірвання шлюбу покинув смію та у вихованні дитини участі не приймає. Позивач має намір вивозити дитину на оздоровлення та відпочинку за межі України. Відповідач згоди на це не дає, в звязку з чим, вона була вимушена звернутися до суду.

Просить суд надати дозвіл на виїзд ОСОБА_3, 10.10.2007 , на виїзд за кордон, до Німеччини та інших країн Європейського Союзу у супроводі матері без згоди та супроводу батька дитини ОСОБА_2 до 01.11.2023 року, а також дозволити ОСОБА_1 або її офіційному представникові, без згоди батька ОСОБА_2, оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до 01.11.2023 року, а також дозволити ОСОБА_1, або її офіційному представникові, без згоди батька ОСОБА_2, оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до 01.11.2023 року. В подальшому позивачка позовні вимоги уточнила, просила надати неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, дозвіл на багаторазовий тимчасовий виїзд за кордон у період з 09.03.2018 року по 09.04.2018 року до Єгипту, з 01.07.2018 року по 01.08.2018 року до Туреччини, з 05.11.2018 року по 05.01.2019 року до Німеччини, у супроводі матері ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), без згоди та супроводу батька дитини - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2), а також дозволити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), або її офіційному представникові, без згоди батька ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2), оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя (Німеччини, Туреччини, Єгипту) у період з 09.03.2018 року по 05.11.2018 року

Позивача ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій підтримала позов та просила розглянути справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій позовні вимоги позивача та просив слухати справу у його відсутність.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Військово цивільної адміністрації м. Авдіївка в судове засідання не зявився, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Способом захисту цивільного права та інтересу може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право, а також інший спосіб, що встановлений законом (ст. 16 ч. 2 ЦК України).

Згідно зі ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 150 цього ж Кодексу батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно свідоцтва про народження серія І-НО № 154252 від 18.10.2007 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 народився 10.10.2007 року, його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Відповідно до рішення Селидівського міського суду Донецької області від 16.01.2017 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області, номер актового запису № 219, розірвано.

Згідно довідки КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Авдіївської міської ради від 22.11.2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на диспансерному обліку в сімейній амбулаторії КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Авдіївської міської ради. З діагнозом: часто тривало хворіє дитина, хронічний тонзиліт, дискінезія жовчовивідних шляхів, дис ферментопатія та потребує оздоровлення.

Судом встановлено, що мати дитини бажає тимчасово вивезти дитину за кордон у звязку з наміром вивозити дитину на оздоровлення та відпочинку, що вимагає надання батьком дитини відповідачем по справі дозволу на виїзд дітей за кордон.

Статтею 33 Конституцією України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.

Згідно зі ст. 64 ч. 1 Конституції України конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені.

Згідно ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.

Відповідно до ст. 4 зазначеного Закону оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків.

За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

У відповідності з п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Також необхідно зазначити, що згідно із Конвенцією про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

У відповідності до вимог ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що бажання позивачки отримати дозвіл на вивезення дитини за кордон узгоджується з її правами та обов'язками, покладеними на неї Сімейним кодексом України, а тому суд не вбачає жодних обставин, що обмежують згідно із законодавством право виїзду дитини за кордон і вважає, що надання такого дозволу буде відповідати інтересам дитини. Будь-яких обмежень для реалізації права на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньої дитини судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 59-60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 7, 141, 150, 155 СК України, Конвенцією про права дитини, Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. ст. 33, 64 ч. 1 Конституції України, ст. 313 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, 9 й квартал, 12/86, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, 27/14, РНОКПП НОМЕР_2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Військово цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Авдіївка, вул. Молодіжна, буд. 5), про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька та виготовлення проїзних документів задовольнити у повному обсязі.

Надати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасовий виїзд за кордон до країн ближнього та дальнього зарубіжжя (Німеччини, Туреччини, Єгипту), з обовязковим поверненням на територію України у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на строк від дня набрання рішення суду законної чинності до 05.11.2018 року.

Дозволити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (РНОКПП НОМЕР_1) або її офіційному представникові, без згоди батька ОСОБА_2, оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до 05.11.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в

судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Владимирська