Справа № 212/8395/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Борис О.Н., за участі секретаря судового засідання Деменко А.С., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника третьої особи виконавчого комітету Металургійної районної в місті Кривому Розі ради Козачук Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу №212/8395/17, 2/212/892/18 за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє за довіреністю ОСОБА_2, до малолітнього ОСОБА_5, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_6, треті особи: виконавчий комітет Покровської районної в місті Кривому Розі ради, виконавчий комітет Металургійної районної в місті Кривому Розі ради, ОСОБА_7, про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, -

встановив:

В грудні 2017 року позивач ОСОБА_1, від імені якого діє за довіреністю ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, до відповідача неповнолітнього ОСОБА_5, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_6, про визнання таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_4.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є співвласником зазначеної квартири разом зі свою дочкою ОСОБА_7 У вказаній квартирі, окрім позивача, зареєстрований його малолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований за згодою позивача з моменту його народження, оскільки позивач мешкав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з його матір'ю ОСОБА_6, з якою стосунки були припинені в 2011 році, і з того часу вона разом із малолітнім сином стали мешкати окремо за адресою: АДРЕСА_5. Отже, відповідач не користується квартирою, в якій перебуває на реєстраційному обліку, понад один рік без поважних причини, що створює для позивача необґрунтовані матеріальні витрати з комунальних платежів, які нараховуються на відповідача. В добровільному порядку вирішити питання зняття відповідача з реєстраційного обліку не надалося можливим, оскільки законний представник відповідача на усну пропозицію відмовила в наданні згоди на зміну місця реєстрації сина, в зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 13 березня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

08 червня 2018 року підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті, за клопотанням представника позивача витребувано докази.

24 жовтня 2018 року судовий розгляд був відкладений через неявку в судове засідання відповідача та його законного представника, були допитані свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, заперечили проти ухвалення у справі заочного рішення, вважають, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Покровської районної в місті Кривому розі ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Металургійної районної в місті Кривому розі ради Козачук Л.В. в судовому засіданні зазначила, що неповнолітній ОСОБА_5 проживає разом з матір'ю, яка повинна була зареєструвати дитину протягом місяця за своєю адресою, вважає, що позовна заява не порушує права дитини, разом з тим при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Законний представ ник малолітнього відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надали.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подав, суд розглядає справу за відсутності відповідача.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні суду показав, що ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_6 однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_6. Приблизно в 2011-2012 році ОСОБА_6 виїхала та забрала їх спільну дитину - сина ОСОБА_10, вони мешкають в районі Соцміста. Позивач просив ОСОБА_6 зняти сина з реєстрації в квартирі по вул. Кремлівська, але вона відмовилася.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що позивач та представник відповідача проживали у цивільному шлюбі, у них є спільна дитина - син ОСОБА_10. Після припинення стосунків ОСОБА_6 знялася з реєстрації в квартирі позивача, а ОСОБА_5 залишився зареєстрованим в цій квартирі, яку позивач купив синові, і в якій відповідач не проживає більше 6 років.

Суд, заслухавши пояснення позивача його представника, представника третьої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 являється батьком малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 (а.с. 5-6).

Відповідно до копій Витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно №№ 8449598, 8896012 від 09.11.2005 та 26.09.2005 відповідно квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_11 (а.с. 3-4).

Як вбачається з копії акту, складеного 30 грудня 2014 року мешканцями будинку АДРЕСА_8 та затвердженого 19.06.2016 майстром ТОВ «Житлокомцентр», ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, не проживає в АДРЕСА_9, з 10 квітня 2012 року по теперішній час (а.с. 8).

17.02.2016 виконавчим комітетом Металургійної районної у місті ради було ухвалено рішення № 35, яким встановлено ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні і спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 61).

Під час розгляду зазначеного вище питання виконкомом були досліджені побутові умови і складені відповідні акти, згідно копії яких ОСОБА_5 проживає з матір'ю ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_10, де створені належні умови для його проживання, навчання та розвитку (а.с. 100, 110), а також для дитини створені належні умови в квартирі батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_11 (а.с. 101).

Крім того, у своєму висновку від 06.02.2017 служба у справах дітей виконкому Металургійної районної у місті ради встановила, що в квартирі батька створено належні умови для довготривалого перебування ОСОБА_5, батько бажає спілкуватися з сином, брати участь у його вихованні, але батьки дитини самостійно не дійшли згоди щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною (а.с. 105).

Відповідно до ч. ч. 1,4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Вимогами ст. 18 Закону України « Про охорону дитинства» передбачено, що держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Статтю 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 21.01.1996, ратифікованої Законом № 69Y від 03.08.2006 передбачено, що під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судових орган визначає, чи має достатньої інформації для прийняття рішення в найвищих інтересах дитини, і в разі необхідності одержує додаткову інформацію, зокрема від суб'єктів батьківської відповідальності .

Права членів сім'ї власника на користування житловим приміщенням врегульовані ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Отже, незалежного від того, що після припинення фактичних шлюбних стосунків між позивачем та законним представником відповідача спільна дитина залишилася проживати з матір'ю ОСОБА_6, вона не позбавлена права користуватися жилим приміщенням, яке належить батьку.

Крім того, на думку суду, наявність у законного представника відповідача у користуванні квартири за адресою: АДРЕСА_10, в якій проживає малолітній ОСОБА_5, не є підставою для позбавлення останнього права користування квартирою, яка належить на праві власності його батькові.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що неповнолітня дитина не проживає у спірній квартирі понад одного року без поважних причин.

Право на житло гарантоване Конституцією України, зокрема ч.3 ст.47 встановлено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Як встановлено судом після припинення фактичних шлюбних стосунків між позивачем та законним представником відповідача дитина залишилась проживати з матір'ю і на той час, а саме станом на квітень 2012 року, ОСОБА_5 досяг лише повних 5 років, а тому він не міг самостійно вирішувати, де йому проживати. Крім того, в судовому засіданні з показів свідків та пояснень самого позивача було встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 виникли напружені стосунки з приводу недосягнення взаєморозуміння у питанні виховання та спілкування батька з малолітнім сином.

Отже, судом не встановлено під час розгляду цієї справи обставин, які б свідчили про наявність неповажних причин не проживання малолітнього ОСОБА_5 понад одного року в квартирі батька.

Таким чином, суд, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов висновку, що позивачем не доведений факт не проживання його малолітнього сина, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

З огляду на положення ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України в зв'язку з відмовою в позові, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 47 Конституції України, ст.ст. 29, 405 ЦК України, ст. 160 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 79-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити в позові ОСОБА_1, в інтересах якого діє за довіреністю ОСОБА_2, до малолітнього ОСОБА_5, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_6, треті особи: виконавчий комітет Покровської районної в місті Кривому Розі ради, виконавчий комітет Металургійної районної в місті Кривому Розі ради, ОСОБА_7, про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_2.

Відповідач: ОСОБА_5, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_6, АДРЕСА_3.

Треті особи: служба у справах дітей виконавчого комітету Покровської районної в місті Кривому Розі ради, , м. Кривий Ріг вул. Шурупова,2; служба у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної в місті Кривому Розі ради, , м. Кривий Ріг, пр. Миру, 42.

Повне судове рішення складено та підписано 30 листопада 2018 року.

Суддя: О. Н. Борис