Справа № 316/301/18
Провадження № 2/316/402/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2018 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Бульби О.М.,

при секретарі: Черкашиній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія» Енергоатом», про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Національна атомна Енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відокремлений підрозділ «Атоменергомаш», про визначення незаконним та скасування наказу про звільнення.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він працював у відокремленому підрозділу «Атоменергомаш» на посаді начальника відділу інформаційних технологій та зв'язку (далі - ВІТтаЗ) з 25.07.2011 року по 24.01.2018 року.

24.01.2018 року на підставі виданого наказу ВП «Атоменергомаш» № 5-зв був звільнений за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на позивача трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку в порядку п.3 ст.40 КЗпП України.

Окрім того, позивач вважає, що відповідачем були порушенні вимоги ч.1 ст.149 КЗпП України та п.7.5 «Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» державного підприємства «Национальна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», щодо притягнення позивача до дисциплінарного проступку, посилаючись на викладене в позовній заяві та зазначаючи, що позивачем було отримано службову записку від начальника СПЗ ОСОБА_2 з вимогою надати пояснення у зв'язку з невиконанням різних ОРД до встановленого часу. Так, як начальник СПЗ ОСОБА_2 не є безпосереднім керівником позивача, останнім не було надано пояснення на службову записку у зв'язку з чим був складений акт від 19.01.2018р. про відмову позивача надати пояснення.

В період з 05.12.2017р. по 13.01.2018р., позивач по справі перебував на лікарняному. Відповідно до покладних на позивача вимог згідно розпорядження № 39-р від 28.04.2017 та інших ОРД, ОСОБА_1 завчасно виконано не було. Позивач вважає, що вимоги покладені на нього в основу розпорядження № 39-р від 28.04.2017 та інших ОРД, відповідачем не доведені, ступінь тяжкості не встановлено, ніякої шкоди не завдано, відповідачем не враховані обставини, які призвели до порушення.

В своїй позовній заяві позивач зазначає, що його звільнення з роботи було здійснено з порушенням вимог українського законодавства, а саме ст.ст. 47, 116 КЗпП України, п.7.1 «Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників відокремленого підрозділу «Атоменергомаш» державного підприємства «Национальна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом». Вважає, що наказ ВП «Атоменергомаш» від 24.01.2018 року № 5-зв, про звільнення з роботи позивача, виданий на основі недостовірної інформації та з неупередженим ставленням сторони відповідача до позивача ОСОБА_1.

Позивач по справі ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач проти позовних вимог позивача заперечував в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що позивачу ОСОБА_1 двічі протягом року, а саме 20.07.2017 року на підставі наказу ВП «Атоменергомаш» №231-вк за неналежне виконання пункту 1.1 наказу ВП АЕМ від 25.05.2017 року №229 «Про виконання заходів» тавід 24.11.2017 року на підставі наказу ВП «Атоменергомаш» №394-вк за неналежне виконання посадових обов'язків, передбачених посадовою інструкцією, вимог розпорядчих документів ВП АЕМ оголошувались догани.

19.01.2018 року у ОСОБА_1 були запитані особисті пояснення щодо причини невиконання розпоряджень та наказів ВП АЕМ, однак позивач відмовився від надання особистих пояснень, про що комісією у складі начальника СПЗ ОСОБА_2, начальника ВЗПК ОСОБА_3, професіонала з антикорупційної діяльності 1 категорії ВЗПК ОСОБА_4 було складено акт від 19.01.208 року (а.с.16).

Звільнення позивача з посади начальника відділу інформаційних технологій та зв'язку погоджено на засіданні профспілкового комітету первинної профспілкової організації ВП «Атоменергомаш» від 23.01.2018 року №31-5.

З підстав зазначених у відзиві на позовну заявута доданих до матеріалів справи відповідач вважає, що наказ ВП «Атоменергомаш» від 24.01.2018 року № 5-зв, про звільнення ОСОБА_5, видано з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно дост. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 працював у відокремленому підрозділу «Атоменергомаш» на посаді начальника відділу інформаційних технологій та зв'язку (далі - ВІТтаЗ) з 25.07.2011 року по 24.01.2018 року.

На виконання вимог наказу ВП «Атоменергомаш» від 28.03.2017 року №120 «Про ведення в дію Положення» було видано розпорядження ВП «Атоменергомаш» ДП «НАЕК «Енергоатом» від 28.04.2017 року №39-п, про виконання заходів щодо провадження ПЛ-Д.0.10.017-17 «Положення про порядок ведення претензійно-позовної роботи у ДП «НАЕК Енергоатом» (далі -Положення) згідно з додатком до цього розпорядження (а.с.53-57).

Згідно п.2 даного розпорядження, керівникам підрозділів згідно зі списком розсилки вирішено прийняти до виконання Заходи та забезпечити їх виконання у встановлені строки.

Відповідно п.6 Додатку 1 до розпорядження від 28.04.2017р. №39-р, зобов'язано начальника ВІТтаЗ організувати спільно з СПЗ розробку електронного реєстру претензій та позовів відповідно до вимог ПЛ-Д.0.10.017-17 та навчання працівників СПЗ роботі з даним реєстром. Строк виконання на вимогу начальника ВІТтаЗ встановлено до 31.12.2017 року.

Однак, в установлені строки виконання Положення начальником ВІТтаЗ ОСОБА_1 не були виконані. Про наявність поважних причин невиконання вищезазначеного розпорядження позивачем по справі не було надано до суду. Крім того в матеріалах справи відсутні будь-які звернення та письмових пояснень, щодо продовження строків виконання Положення згідно розпорядження від 28.04.2017р. №39-р.

Відповідно до п 1.1. наказу ВП «Атоменергомаш» від 25.05.2017 року №229, про виконання заходів, доручено позивачу ОСОБА_1 оформити описи оргтехніки та засобів зв'язку за кожним приміщенням ВП АЕМ із зазначенням та підписом осіб, яким вони надані в користування. (а.с.104). Однак у встановлені строки 14.06.2017 року позивач вимоги п 1.1. наказу ВП «Атоменергомаш» від 25.05.2017 року №229 не виконав.

20.07.2017 року на підставі наказу ВП «Атоменергомаш» №231-вк начальнику відділу інформаційних технологій та зв'язку ОСОБА_1 за неналежне виконання пункту 1.1 наказу ВП АЕМ від 25.05.2017 року№229 «Про виконання заходів» притягнуто до дисциплінарної відповідальності, позивачеві було оголошено догану (а.с.58).

Разом з тим, згідно п. 3 наказу ВП «Атоменергомаш» від 20.07.2017 року №231-в начальнику відділу інформаційних технологій та зв'язку ОСОБА_1 було доручено в строк до 07.08.2017 року забезпечити повне виконання вимог наказу ВП «Атоменергомаш» від 25.05.2017 року №229, про виконання заходів. Однак, в зазначений строк вимоги п. 3 наказу ВП «Атоменергомаш» від 20.07.2017 року №231-в позивачем виконані не були.

24.11.2017 року на підставі наказу ВП «Атоменергомаш» №394-вк начальнику відділу інформаційних технологій та зв'язку ОСОБА_1 за неналежне виконання посадових обов'язків, передбачених посадовою інструкцією, вимог розпорядчих документів ВП АЕМ позивачу по справі було оголошено догану (а.с.61).

В судовому засіданні було встановлено, що протягом року вчиненні позивачем дисциплінарні проступки не були достроково зняті.

Відповідно до ч.1ст.43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених п.3ст.40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

23.01.2018 року на підставі постанови профспілкового комітету первинної профспілкової організації ВП «Атоменергомаш» №31-5було надано згоду на звільнення начальника відділу інформаційних технологій та зв'язку ОСОБА_1 відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку.

24.01.2018 року на підставі наказу ВП «Атоменергомаш» № 5-зв, начальник відділу інформаційних технологій та зв'язку ОСОБА_1 був звільнений за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на позивача трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку в порядку п.3 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.

Як передбачено ст. 149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. До таких видів стягнень згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України належать: догана та звільнення. Звільнення працівника за п. 3 ст. 40 КЗпП України - є видом дисциплінарного стягнення.

У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, зокрема, за п. 3ст. 40 КЗпП України, суд повинен з'ясувати, чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який не застосовувалися інші заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, та чи можна вважати у зв'язку з вчиненням його систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Слід зазначити, що дисциплінарна відповідальність настає лише в разі вчинення працівником дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком визнається винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього законодавством про працю, колективним і трудовим договорами трудових обов'язків.

Безпосередні обов'язки працюючих закріплені в ст.139 КЗпП України та правилах внутрішнього трудового розпорядку. Конкретні завдання та обов'язки працівника, його права та відповідальність закріплюються у посадовій інструкції. Саме за невиконання або неналежне виконання працівником з його вини таких трудових обов'язків може настати дисциплінарна відповідальність цього працівника.

Пунктом 1.3. Посадової інструкції начальника відділу інформаційних технологій та зв'язку ИД-Р.43.23.001-16 від 30.08.2016 року передбачені вимоги до обов'язків, прав, відповідальності, взаємовідносин за посадою та необхідних знань начальника відділу інформаційних технологій та зв'язку для організації робіт з забезпечення автоматизованої обробки даних на ЕОМ, супроводження та експлуатації інформаційно-технологічної інфраструктури та зв'язку в підрозділах відокремленого підрозділу «Атоменергомаш».

Відповідно до посадової інструкції начальника відділу інформаційних технологій та зв'язку ИД-Р.43.23.001-16 затвердженої головним інженером-директором відділу інформаційних технологій та зв'язку ВП «Атоменергомаш» С.І.Лавровим від 30.08.2016 року позивач зобов'язаний:

- п. 2.43. - забезпечувати збереження НД, ВД, майна, інвентарю, виданого начальникові ВІТтаЗ у користування;

- п. 2.47. - виконувати «Правила внутрішнього трудового розпорядку для працівників ВП «Атомэнергомаш ГП НАЭК «Энергоатом»;

- п. 2.52. - надавати інформацію про діяльність ВПАЕМ у порядку, встановленому НД, ВД, та ОРД ДП НАЕК «Енергоатом» та ВП АЕМ.

Крім того, згідно п. 4.1. начальник ВІТтаЗ несе відповідальність за неналежну організацію робіт із забезпечення автоматизованої обробки даних на ЕОМ, супроводження та експлуатації інформаційно-технологічної інфраструктури та зв'язку в підрозділах ВП АЕМ; начальник ВІТтаЗ несе відповідальність за не виконання вимог «Правил внішнього трудового розпорядку для працівників ОП АЭМ ГП НАЭК «Энергоатом», а також за: - необґрунтоване невиконання, неповне, неякісне або несвоєчасне виконання вимог розпорядчих документів ВП АЕМ ДП «НАЕК «Енергоатом», а також вимог цієї посадової інструкції.

Невиконання наказу чи розпорядження посадової особи становить дисциплінарний проступок і може викликати застосування до працівника заходів правового впливу.

Разом з тим, якщо працівник відмовився виконувати або неналежно виконав роботу чи завдання, не передбачені трудовим договором або посадовою інструкцією, то це не може вважатися порушенням, оскільки роботодавець не вправі вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором ( ст.31 КЗпП України).

Згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Так, виходячи зі змісту даної норми, для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання чи неналежне виконання трудових обов'язків, щоб це невиконання чи неналежне виконання трудових обов'язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Відповідно до п. 23 вказаної постанови Пленуму Верховного суду України, за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Отже, підставою для розірвання трудового договору за п. 3 ч.1ст. 40 КЗпП України є систематичне невиконання працівником трудових обов'язків, при цьому систематичним невиконанням трудових обов'язків вважається факт порушення, за умови, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення, крім того таке звільнення допускається тільки з вини працівника.

Твердження позивача, про те що його не було своєчасно повідомлено про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення та не здійснено з ним повного розрахунку в день його звільнення суд приходить до наступного. Відповідно до акту ВП «Атоменергомаш» від 24.01.2018 року №1, про ознайомлення у режимі телефонного зв'язку з наказом ВП «Атоменергомаш» від 24.01.2018 року № 5-зв начальника відділу інформаційних технологій та зв'язку ОСОБА_1, комісією у складі представників відповідача були здійснені спроби встановити зв'язок та повідомити належним чином позивача про його звільнення (а.с.51). Однак встановити зв'язок з позивачем зі сторони відповідача не вдалось. Відповідно до листа-повідомлення від 24.01.2018 року №04/01 направленого засобами поштового зв'язку на адресу позивача та доданими до нього наказу ВП «Атоменергомаш» від 24.01.2018 року № 5-зв про розірвання з позивачем трудового договору на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, розрахунково-платіжної відомості за січень місяць 2018 рік, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 24.01.2018 року, а також повідомлення про необхідність прибути до підприємства для отримання трудової книжки, суд приймає до уваги про належність вищезазначеного повідомлення та таким, що позивачеві було доведено (а.с.46-50).

Посилання позивача щодо заборони звільнення його з роботи під час перебування у відгулі знаходить своє твердження відповідно положенням п.10 ст.40 КЗпП України, згідно з яким не допускається звільнення працівника під час тимчасової непрацездатності чи перебування у відпустці. Однак, на підставі особистої заяви позивача від 23.01.2018 року, останньому були оформлені відгули на 3 дні з 24.01.2018р. по 26.01.2018р. за раніше відпрацьований час, додаткові дні, які надавались позивачеві, згідно чого вимоги передбачені п.10 ст.40 КЗпП України по відношенню до позивача не були порушені.

Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку, що при звільненні позивача порушень КЗпП України, які могли б стати підставою для визнання незаконним наказу ВП «Атоменергомаш» від 24.01.2018 року №5-зв, допущено не було. Під час розгляду справи відповідач зміг довести факт систематичності порушення начальника відділу інформаційних технологій та зв'язку ОСОБА_1 своїх обов'язків та надав належні докази на підтвердження підстав притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

В зв'язку з відмовою у задоволені вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, не підлягають задоволенню й похідні від неї вимоги про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку з урахуванням коефіцієнту підвищення заробітних плат по компанії ДП НАЕК «Енергоатом» за час вимушеного прогулу з 25.01.2018 до дня поновлення на роботі, моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн. та орієнтовних судових витрат в сумі 2 100,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40,43, 139, 142, 147, 149 КЗпП України, України, ст. ст. 12, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовної заяви ОСОБА_1 відмовити.

Повний текст рішення буде виготовлено до 15.06.2018 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. М. Бульба