АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 667/5851/15-ц Головуючий в І інстанції Майдан С.І.
Номер провадження: №22-ц/791/16/18 Доповідач Кутурланова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Цвєткова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 06 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування витрат з будівництва житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування витрат з будівництва житлового будинку.

В обґрунтування вимог зазначили, що ними за взаємною домовленістю з відповідачем у 2006 році за рахунок спільної праці та спільних коштів, за умови у подальшому оформлення будинку у рівних частинах на дві сім'ї, було розпочато будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, яке було завершено у 2010 році. Житловий будинок будувався з розрахунком проживання окремо двох сімей. Земельна ділянка для будівництва житлового будинку була оформлена на відповідача, тому право власності на будинок оформлено на останнього. Після завершення будівництва відповідач розірвав шлюб зі своєю дружиною і відмовився оформлювати 1/2 будинку на позивачів, тому вони були змушені звертатися до суду з позовами. Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 15.04.2013 року в задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на спірний житловий будинок відмовлено. Проте, роз'яснено, що позивачі вправі вимагати відшкодування своїх витрат на будівництво, якщо допомогу забудовнику вони надавали не безоплатно. Оскільки позивачі понесли витрати з будівництва житлового будинку за усною домовленістю з відповідачем, безоплатну допомогу відповідачу в будівництві житлового будинку не надавали, просили суд стягнути з ОСОБА_4 на їх користь 208190,00 гривень на відшкодування витрат з будівництва будинку АДРЕСА_2, що складає 1/2 частину від всієї вартості будівництва спірного будинку, а також понесені позивачами судові витрати.

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 уточнив позовні вимоги ( том.1 а.с. 227-229), просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь 245664,20 гривень на відшкодування витрат з будівництва спірного будинку. В обґрунтування уточнених позовних вимог послався на те, що позивач витратив свої кошти на будівництво зазначеного будинку у розмірі 418380 грн, оскільки відповідач є власником 59/100 частини житлового будинку, він повинен відшкодувати йому 59/100 частин понесених витрат на придбання будівельних матеріалів, виконаних робіт з прокладення мереж газо- та електропостачання в житловому будинку, що підтверджується квитанціями, чеками та іншими письмовими доказами.

Ухвалою Херсонського міського суду від 09.02.2017 року позовні вимоги ОСОБА_5 залишені без розгляду.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 06 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Відповідно п.3 розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних положень» ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» Апеляційний суд Херсонської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом до початку роботи Херсонського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять об'єктивних даних, які б вказували на те, що між сторонами існувала домовленість про будівництво спірного будинку за рахунок та силами позивача з покладанням на відповідача обов'язку по відшкодуванню усіх понесених позивачем витрат на будівництво житлового будинку та накладні, рахунки, квитанції, які надані позивачем на підтвердження своїх вимог, не дають підстав для висновку про те, що вказані в них будівельні матеріали та обладнання були ним придбані за власні кошти та потім використані у будівництві спірного нерухомого майна, та діями відповідача було порушено права позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони грунтуються на наданих сторонами та досліджених судом доказах та нормах матеріального права, що регулюють правовідносини, які склались між сторонами.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на земельній ділянці за адресою : АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, збудовано житловий будинок з господарськими спорудами.

Право власності на вказаний житловий будинок оформлено на ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно видане 26.03.2010 року Комишанською селищною радою.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 06.03.2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проведено поділ спірного будинку в натурі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_3 послався на те, що він за домовленістю з ОСОБА_4 за спільні кошти та спільними зусиллями збудували та облаштували зазначений будинок та оскільки договору про створення спільної власності у формі, передбаченій чинним законодавством України, між ними не було, вважає, що відповідач повинен компенсувати йому витрати на будівництво.

Відповідно роз'яснень, наданих у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991, № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" інші особи, які приймали участь у будівництві жилого будинку (його купівлі) не на підставі угоди про створення спільної власності, яка відповідає законодавству, вправі вимагати не визнання права власності на будинок, а відшкодування своїх затрат на будівництво (купівлю будинку), якщо допомогу забудовнику (покупцю) вони надавали не безоплатно.

Згідно принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ( ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно норм ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому нормами ст. 77-80 ЦПК України встановлено, що докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Суд першої інстанції вірно взяв до уваги рішення Апеляційного суду Херсонської області від 15.04.2013 року, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 з тих підстав, що позивачами не доведено, що будівництво житлового будинку вони здійснювали разом з відповідачами на підставі угоди про створення спільної власності.

Зазначеним рішенням також встановлено, що спірний будинок збудовано у 2007 році, про що також свідчить технічна документація на будинок.

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що позивач разом з дружиною, ОСОБА_5, проживають у частині спірного будинку, яка виділена у власність матері останньої, ОСОБА_6, де здійснювали оздоблювальні роботи та облаштування сантехнічним обладнанням, меблями, та з якої рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 09.07.2015 року стягнуто на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_5 витрати у розмірі 208 190 грн на будівництво спірного будинку. У зв'язку з чим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав стягнення з ОСОБА_4 зазначених витрат, які підтверджуються чеками, але не пов'язані з частиною будинку, яка виділена відповідачу у даній справі.

Суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги доводи позивача, що за рахунок його коштів виконано газопостачання в будинку, придбано два котла для опалення, оскільки з досліджених судом матеріалів справи №2114/7717/12 (а.с.105-125 том 1) та долучених до справи доказів вбачається, що замовником проекту газопостачання та особою, яка прийняла закінчення будівництва об'єкту системи газопостачання, побутовий лічильник газу у спірному будинку у 2010 році є відповідач, який і є платником послуг з обладнання системи газопостачання відповідно до квитанцій.

Судом надана належна оцінка довідці голови газового кооперативу «Незалежність» (а.с.11), яка свідчить, що членом газового кооперативу є відповідач, але всі роботи та матеріальні витрати по газопостачанню здійснював позивач, оскільки наведений у довідці висновок не ґрунтується на належних та допустимих доказах та спростовується відповідними платіжними документами, виданими на ім'я відповідача.

Колегія суддів також вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що посилання позивача на укладання договорів з виконання робіт з проектування електропостачання та проведення електромонтажних робіт системи електропостачання у спірному житловому будинку від 08.09.2007 року, 17.11.2007 року на суму 3250 грн. та 2095 грн. (а.с.129-131 т.1 справа №2114/7717/12) за відсутності доказів сплати коштів за зазначені послуги не можуть бути прийняті до уваги.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене та зважаючи на висновок судової будівельно-технічної експертизи від 15 грудня 2017 року № 31, про те, що надані ОСОБА_7 документи на придбання будівельних матеріалів не відповідають фактично виконаним роботам з будівництва спірного будинку, колегія суддів приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки її доводи не обґрунтовані доказами, законом та висновків суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить висновку про наявність підстав для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367,374,375 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 06 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 19.03. 2018 року.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В.Орловська