Справа № 485/1633/17
Провадження № 2/485/147/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Кобзаря Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання Шеремет Ю.Є.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участі відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає: Миколаївська область, Снігурівський район, м. Снігурівка, вул. Шевченка, 110 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що мешкає: Миколаївська область, Снігурівський район, м. Снігурівка, вул. ім. Михайла Коцюбинського, 17 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

18.10.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ФП№019427 від 01.03.2002 року між ОСОБА_2 /Кецман/ ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у відділі реєстрації актів громадянського стану Снігурівського районного управляння юстиції Миколаївської області України, 01.03.2001 року було зареєстровано шлюб, актовий запис №18.

Позивач в заяві зазначає, що на момент подачі позову фактично вони з відповідачем припинили шлюбні відносини та проживають окремо, оскільки з відповідачем відсутнє порозуміння та між ними склались конфліктні стосунки.

В судовому засідання позивач наполягала на розірванні шлюбу, на примирення не погоджувалась та просила відновити своє дошлюбне прізвище.

В судовому засіданні відповідач відмовився від примирення та просив розірвати шлюб з позивачем.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

На момент подачі позовної заяви сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть та проживають окремо.

Неповнолітня дитина, народжена у шлюбі проживає разом із позивачем та спору щодо визначення її місця проживання не має.

Позивач висловила категоричну незгоду на примирення, а відповідач відмовився від примирення.

Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.

Відповідно до ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Встановлено, що позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу.

Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Зясовано, що немає згоди позивача та відповідача на продовження шлюбу, тобто не має їх вільної і повної згоди на шлюб.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя за відсутності їх згоди на продовження шлюбу.

З урахуванням зазначеного, суд, приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, яких за твердженням позивача не має.

Згідно ст. 113 ЦПК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи викладене, вимога ОСОБА_1 про відновлення дошлюбного прізвища підлягає задоволенню.

Судові витрати понесені позивачем у сумі 640 гривень підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. ст. 133, 141 ЦПК України, у звязку з повним задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 268 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 24, 105, 112, 113 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 /Кецман/ ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який був зареєстрований 01.03.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Снігурівського районного управляння юстиції Миколаївської області України, актовий запис №18, свідоцтво серії І-ФП№019427 від 01.03.2002 року.

Після розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище «Кецман».

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та ст. 115 СК України встановити порядок виконання рішення відповідно до якого воно, після набрання ним законної сили, є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб про його розірвання органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 /Кецман/ ОСОБА_3 судові витрати у сумі 640 /шістсот сорок/ гривень.

Судове рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю.Ю. Кобзар