Справа № 360/90/18 Головуючий у І інстанції Унятицький Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/2242/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 12.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Сліпченка О.І., суддів Гуля В.В., Іванової І.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянувши у приміщенні Апеляційного суду Київської області в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 14 березня 2018 року у справі за ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей ,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернулась з вищенаведеним позовом. який обґрунтовувала тим, що з ОСОБА_3 має двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_4 навчається в інституті філології Київського національного університету ім.. ОСОБА_6 з 2014 року по даний час на контрактній формі навчання з оплатою в розмірі 25 000 грн. за рік яку оплачує позивачка.

ОСОБА_3 проживає окремо від дітей, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, матеріально дітям не допомагає, участі у їх вихованні не приймає

Просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 та повнолітньої дочки ОСОБА_8 в твердій грошовій сумі, у розмірі 2 000 грн, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, в письмові заяві просив слухати справу без його участі, позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти в сумі 1 000 грн.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 14 березня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 930 (дев'ятсот тридцять) гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 січня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 70 (сімдесят) гривень, щомісячно, починаючи з 12 січня 2018 року на час навчання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в Київському національному університеті імені ОСОБА_6, а саме до 30 червня 2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід бюджету судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення, в частині стягнення аліментів на свою користь у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 12 січня 2018 року на час навчання повнолітньої дочки, а саме до 30 червня 2018 року.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують допомоги, до досягненнями ними двадцяти трьох років.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Відповідач зазначає, що учасник АТО в звязку з чим має незадовільний стан здоровя, не працює, - тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Апеляційну скаргу слід частково задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено що сторони по справі мають двох дітей: повнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копіями свідоцтва про розірвання шлюбу, про народження дітей (а.с.9, 7, 8).

З копії договору №2460 від 18 серпня 2014 року вбачається, що ОСОБА_4 з 01 вересня 2014 р. по 30 червня 2018 року навчається на денній формі навчання Київського національного університету імені ОСОБА_6.

Відповідач в заяві (а/с 24) погодився сплачувати аліменти в сумі 1 000 грн.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач позов визнав частково в частині сплати аліментів в розмірі 1000 гривень.

Однак із таким висновком колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами;

1)письмовими, речовими і електронними доказами;

2)висновками експертів

3)показань свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким вимогам судове рішення в частині стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на час навчання ОСОБА_4 не відповідає.

Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно із статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до частин 1, 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Крім того, СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків (стаття 141 СК України). Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Пред'являючи позов, ОСОБА_2 зазначала, що дочка потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись на значні витрати, повязанні з навчанням дитини.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_3 є особою працездатного віку без розумових та фізичних вад, починаючи з травня 2011 року офіційно не працевлаштований, брав участь в бойових діях на території Донецької та Луганської області, відомості про незадовільний стан здоров'я та матеріальне становище відсутні.

Таким чином надані відповідачем докази не дають підстав вважати, що він не в змозі надавати матеріальну допомогу своїй дитині, яка навчається, а оскаржуване судове рішення не містить висновків щодо результатів оцінки цих доказів.

Вирішуючи спір, суд не врахував вимоги вказаних вище норм права та обставин справи, дійшов помилкового висновку з огляду на те, що повнолітня ОСОБА_4, яка є дочкою сторін у справі, перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги батька, тому останній зобов'язаний утримувати її до досягнення двадцяти трьох років, оскільки може надавати таку матеріальну допомогу.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, слід звернути увагу на вартість навчання їх спільної дитини за контрактом, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, принцип рівності обов'язку батьків в утриманні дитини, а також на те, що з часу повноліття дитина стає працездатною та має фізичну можливість додатково здійснювати своє утримання.

Зважаючи на це, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, який є достатнім для потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає матеріалам справи, підлягає зміні в частині стягнення аліментів на утримання дочки.

В іншій частині рішення не оскаржувалось.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави стягується судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанцій в розмірі 1 057,2 грн.

Керуючись статтями 367 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 14 березня 2018 року змінити в частині розміру щомісячного стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на час навчання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в Київському університеті імені ОСОБА_6, а саме з 12 січня 2018 до 30 червня 2018 року, визначивши їх розмір у твердій грошовій сумі 500 грн. (пятсот гривень).

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3на користь держави 1 057,2 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: