Справа № 709/717/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом Чорнобаївської РДА в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення коштів на утримання дітей, -

в с т а н о в и в:

Чорнобаївська РДА (далі - позивач) в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1 та

ОСОБА_2. звернулася до Чорнобаївського районного суду Чекраської області з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про позбавлення батьківських прав та стягнення коштів на утримання дітей.

В обґрунтування вказаного позову зазначалося, що на засіданні комісії райдержадміністрації з питань захисту прав дітей від 23 березня 2018 року (протокол № 3) розглянуто питання щодо невиконання батьківських обов'язків відповідачем стосовно неповнолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2. та прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав. Зокрема, відповідно до матеріалів, наданих органу опіки та піклування, наявна інформація від служби у справах дітей Новоархангельської райдержадміністрації Кіровоградської області про те, що неповнолітні діти проживають за адресою: АДРЕСА_1 у будинку їх матері - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 і діти залишилися без батьківського піклування. В дітей є біологічний дід, по лінії матері, який може взяти їх під опіку. Батько дітей - відповідач ОСОБА_3 відмовляється забирати дітей на виховання у свою сім'ю. У зв'язку з цим позивач, посилаючись на приписи СК України, просив позбавити відповідача батьківських прав стосовно його неповнолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і стягнути з нього аліменти у розмірі ? частини усіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з часу вступу рішення в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 33). Від відповідача також надійшла заява, відповідно до змісту якої останній позовні вимоги визнав та просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 32).

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них право- відносини.

Відповідач є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копіями свідоцтв про народження від 19 березня 2014 року серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3

(а.с. 8-9).

Згідно із заявою від 23 лютого 2018 року відповідач звернувся від органу опіки та піклування райдержадміністрації, щодо доцільності позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, так як не має фізичної та матеріальної можливості для утримання дітей, являється інвалідом ІІІ групи, ніде не працює, проживає з дружиною та утримує ще двох дітей (а.с. 14).

Відповідно до змісту акту від 22 лютого 2018 року, складеного секретарем Привітненської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, відповідач ОСОБА_3 проживає разом зі своєю сім'єю у власному будинку, умови проживання задовільні. Сім'я забезпечена продуктами харчування та предметами першої необхідності, єдиним джерелом матеріального забезпечення сім'ї відповідача є його пенсія та пенсія дружини, які є інвалідами загального захворювання, тому значна частина сімейного бюджету витрачається на придбання лікарських засобів та медикаментів, ніякої допомоги зі сторони сім' я не отримує (а.с. 18).

Згідно із характеристикою, виданою виконкомом Привітненської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, відповідач працював у СТОВ «Красенівське», відповідально відносився до виконання професійних обов'язків, трудолюбивий, користувався повагою серед колег та жителів села. В даний час відповідач ОСОБА_3 не працює, являється інвалідом ІІІ групи загального захворювання. За час проживання в селі зарекомендував себе спокійним, врівноваженим, добрим господарем, простим і виваженим у спілкуванні, шкідливих звичок не має, спиртними напоями не зловживає (а.с. 19).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Чорнобаївської РДА від 13 квітня

2018 року № 122/01/01-38 розглянуто питання та вирішено за доцільне позбавити батьківських прав відповідача відносно його дочки - ОСОБА_1 та дочки - ОСОБА_2 (а.с. 5-6).

Судом також встановлено, що мати дітей - ОСОБА_4, померла

ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 19 лютого 2018 року серії НОМЕР_4, у зв'язку з чим діти залишилися без батьківського піклування

(а.с. 12).

Зі змісту висновку вбачається, що в дітей є біологічний дід по лінії матері, який хоче оформити над ними опіку, так як відповідач відмовляється забирати дітей на виховання у свою сім'ю.

Відповідно до ст.ст. 164, 166 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 2 цієї статті Закону встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

З огляду на викладене суд вважає, що відповідач батьківські обов'язки не виконує, не піклується про розвиток неповнолітніх дітей, не переймається їх станом, зокрема не в змозі забезпечити необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що може призвести до негативних наслідків. Зазначені фактори в сукупності суд розцінює як ухилення від виховання дітей, а тому позов підлягає до задоволення, оскільки має місце порушення законних права та інтересів дитини. При цьому суд розцінює визнання позову відповідачем як обставину, що підтверджує висновки суду про ухилення останнього від виконання батьківських обов'язків.

У зв'язку із задоволенням позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав стосовно його дочки - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь опікуна або установи, де перебуватимуть діти, аліменти на утримання неповнолітніх дочок - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/2 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 квітня 2018 року, і до досягнення ними повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Суддя В.В. Чубай