Справа 206/6806/17
Провадження 2/206/319/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"24" травня 2018 р. в залі суду в м. Дніпрі Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухоруков А.О.,

за участю секретаря Панюшкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

19 грудня 2018 року позивачка звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2, третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В прохальній частині позову, яка є в останній редакції, позивач просить суд визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є одноособовою власницею будинку АДРЕСА_1. Незважаючи на те, що відповідач на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, фактично з 2006 року та по даний час в зазначеному будинку не проживає та не з'являється. Оскільки, за вказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надають, але нараховуються на нього, чим об'єктивно порушуються права позивача. (а.с. 1, 79).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2018 року по даній справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду (а.с. 14).

08 лютого 2018 року Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська в якості третьої особи було залучено Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с. 24).

Ухвалою Самарського м. Дніпропетровська від 11 квітня 2018 року цивільна справа у в зв'язку зі зміною складу суду була повторно перерозподілена та призначена до судового розгляду (а.с. 67).

В судовому засіданні позивачка та представник позивача позов підтримали просили його задовольнити. Позивачка пояснила, що відповідач в даній квартирі не проживає з 2006 року, його речей в квартирі немає.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через смс повідомлення та оголошення на офіційному сайті «Судова Влада». У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 1 п. 1 ст. 280, ст.ст. 281-282 ЦПК України.

Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з'явився, про день та час розгляд справи повідомлявся.

Допитаний свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що відповідачем її брат, в даній квартирі він не проживає вже довгий час.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом позивачки більш ніж 30 років. Відповідач останній раз проживав в даній квартирі близько 8-6 років тому, з того часу перестав мешкати з позивачкою.

Вислухавши пояснення позивачки, доводи представника позивача, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину № НМІ 343492 за заповітом, виданого 20.10.2017 року державним нотаріусом Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори Хорошманенко Н.С., ОСОБА_1 успадкувала житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_1, який розташований АДРЕСА_1 (а.с. 5).

З свідоцтва про народження виданого 10 травня 1973 року Придніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_2, батьками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_1, про що зроблено актовий запис №133 (а.с. 4).

З довідки виданої 25.11.2017 року Самарською районною у місті Дніпрі ради вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 за адресою АДРЕСА_1, зареєстрованій ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2, який за даною адресою не проживає (а.с. 9).

Відповідно до акту обстеження домоволодіння на предмет проживання в ньому осіб від 29.10.2017 року виданого Самарською у місті Дніпрі радою, вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 за адресою АДРЕСА_1, зареєстрованій ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2, однак син в даному житловому приміщенні є зареєстрованим але не проживає. Даний акт складений в присутності свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 (а.с. 10).

З долучених до матеріалів справи копій квитанцій про сплату комунальних послуг за централізоване водопостачання, водовідведення, опалення, електроенергію та газопостачання, вбачається, що комунальні послуги за житловий будинк АДРЕСА_1 по АДРЕСА_1 сплачувалися ОСОБА_6 та ОСОБА_1, ОСОБА_2 витрати за комунальні послуги не сплачував (а.с. 37-44).

З до довідки Сер. МСЕ-ДНА-01 за № 327679, виданої Управлінням охорони здоров'я в Дніпропетровській області вбачається, що ОСОБА_1 має другу групу інвалідності і є не працездатною (а.с. 14).

Тож, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За статтею 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї (ч.2).

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається з довідки виданої 25.11.2017 року Самарською районною у місті Дніпрі ради, в будинку АДРЕСА_1 за адресою АДРЕСА_1, зареєстрованій ОСОБА_1, та ОСОБА_2, за вказаною адресою ОСОБА_2 не проживає хоча зареєстрований (а.с. 9).

Факт відсутності відповідача у спірному житловому приміщенні понад рік без поважних причин знайшов своє підтвердження у сукупності досліджених у справі доказів та показів свідків, які підтвердили, що за вказаною адресою відповідач не проживає на протязі 6-8 років.

З копії акту, вбачається, що відповідач у будинку АДРЕСА_1 по АДРЕСА_1 не мешкає, його особистих речей в будинку не має (а.с.10).

За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_2 на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи вищевикладені обставини суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259,263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії НОМЕР_1, виданий Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 12 березня 1999 року) таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 по АДРЕСА_1, що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт серії НОМЕР_1, виданий Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 12 березня 1999 року) на користь держави судовий збір в сумі 640,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Повне судове рішення складено 25 травня 2018 року.

Суддя А.О. Сухоруков