Справа № 333/2201/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2018 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого, судді Ярошенко А.Г.,

при секретарі Мінаєва В.В.

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник завернулася до суду із вказаною заявою в якій просять суд розірвати шлюб за заявою подружжя.

При цьому зазначивши, що Між сторонами 3 червня 2016 року було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Комунарським районним у місті Запоріжжя відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій обл. від 3 червня 2016 року, серії НОМЕР_1.

Від шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину:

ОСОБА_3, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Через певний час після реєстрації шлюбу сімейне життя між ними не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться. За таких обставин вони вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені.

Між сторонами досягнуто усної згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини - ОСОБА_3. Згідно угоди ОСОБА_3 залишається проживати з матір'ю, при цьому батько має право бачитись з ним у вільному порядку, попередньо попередивши ОСОБА_2 про приїзд.

Кошти на утримання дитини ОСОБА_4 зобов'язується виплачувати у вільному порядку, сума не фіксується.

У зв'язку з вище викладеним звертаються з даною заявою.

Заявники надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню, виходячи з обставин зазначених самим заявником які, знайшли повне підтвердження в ході розгляду справи в суді.

Між сторонами 3 червня 2016 року було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Комунарським районним у місті Запоріжжя відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій обл. від 3 червня 2016 року, серії НОМЕР_1.

Від шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину:

ОСОБА_3, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Через певний час після реєстрації шлюбу сімейне життя між ними не склалося. Фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться. За таких обставин вони вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені.

Між сторонами досягнуто усної згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини - ОСОБА_3. Згідно угоди ОСОБА_3 залишається проживати з матір'ю, при цьому батько має право бачитись з ним у вільному порядку, попередньо попередивши ОСОБА_2 про приїзд.

Кошти на утримання дитини ОСОБА_4 зобов'язується виплачувати у вільному порядку, сума не фіксується.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

У відповідності до приписів ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України, примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Приписи ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Нормами ч.2 ст. 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 109 Сімейного кодексу України, визначено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З положень п.5 ч.2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що суд, зокрема, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.3 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.. 293, 294 ЦПК України, ст.ст. 56, 104, 105, 109 СК України,

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований 3 червня 2016 року Комунарським районним у місті Запоріжжя відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у 3апорізькій області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 3 червня 2016 року зроблено актовий запис №252.

ОСОБА_2 надалі іменуватися прізвищем «ОСОБА_2».

Рішення є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, після набрання ним законної сили.

Повний текст рішення виготовлено 18.06.2018 року

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.Г. Ярошенко