Справа №: 671/2100/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 березня 2018 року Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.

з участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Волочиську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з останнього на підставі ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України заборгованості за договором позики в сумі 200804 грн. 18 коп. В обгрунтування позову вказував, що 24 серпня 2017 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, за яким він позичив відповідачу грошові кошти в сумі 7400 доларів США, що в гривневому еквіваленті на час подання даної позовної заяви становить 200804грн. 18 коп., з терміном повернення до 24 жовтня 2017 року. Про вказане відповідач власноручно склав та надав йому, позивачу, розписку, однак, всупереч умовам договору позики відповідач грошові кошти не повернув та заперечує повернути їх в подальшому.

Позивач в судовому засіданні позов підтримує з підстав, зазначених у позовній заяві, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач, який про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином відповідно до вимог ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті суду, в судове засідання не з'явився. Тому, згідно вимог ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 2 ст. 1047 цього ж Кодексу визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Судом об'єктивно встановлено, що 24 серпня 2017 року відповідач ОСОБА_2 отримав в борг від позивача ОСОБА_1 7400 доларів США, які зобов'язувався повернути до 24 жовтня 2017 року, що підтверджується виконаною відповідачем власноручно борговою розпискою.

Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання щодо повернення боргу.

Оцінюючи докази в їх сукупності та відповідно до наведених вимог Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що представлена позивачем розписка відповідача як позичальника, є достовірним доказом в підтвердження вимог позивача про стягнення з відповідача 200804 грн. 18 коп., що еквівалентно 7400 доларам США.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.ст.ст. 49, 76-80, 95, 141, 223, 247, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 11, 526, 533, 1046, 1047, 1048, 1049, 1051 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 200804 грн. 18 коп. боргу та 2008 грн. 04 коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи: позивач: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_1; відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повне рішення складено 12.03.2018 року.

Суддя: