З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
30 березня 2018 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Морозова В.В.
при секретарі Швидкій І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме, що військовий квиток НОМЕР_1 від 03.05.1981 року, виданий Березанським районним військовим комісаріатом Миколаївської області на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Теміртау, Карагандинської області належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Теміртау Карагандинської області та відповідно є документом, що підтверджує факт проходження строкової військової служби ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 03.05.1981 року по 24.05.1983 рік.
Свої вимоги позивач мотивує тим, при збиранні документів для оформлення пенсії з`ясувалось, що у зв`язку з існуванням розбіжностей у написанні його імені, а саме у більшості ідентифікуючих особу документах у тому числі і паспорт, де він зазначений як ОСОБА_1 , а у військовому квитку НОМЕР_1 від 03.05.1981 року, виданому Березанським районним військовим комісаріатом Миколаївської області, він зазначений ОСОБА_2 . У зв`язку із цим, існують труднощі у підтвердженні його військового стажу.
Вважає, що дана розбіжність у написанні його імені допущена помилково під час видачі військового квитка та є наслідком довільного перекладу його імені з української мови на російську.
З метою виправлення описки у військовому квитку НОМЕР_1 від 03.05.1981 року, він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 та отримав відмову, у якій зазначалось, що відповідно до алфавітної книги 1961 року, у Березанському районному військовому комісаріаті значиться громадянин ОСОБА_2 1961 року народження, який 04.05.1981 року був призваний на військову службу. Будь-які інші документи щодо військового обліку відсутні, тому перевірити факт невірного написання імені позивача та виправити його не вбачається можливим та для вирішення даного питання запропоновано звернутись до суду.
Позивач вказує, що факт належності йому військового квитка підтверджується копією трудової книжки, копією свідоцтва про закінчення 205 військової школи поварів, копіями фотокарток, його свідоцтвом про народження, свідоцтвом про одруження матері.
У судове засідання позивач та його представник не з`явились, але подали до суду заяви про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився повторно, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, відзив на позовну заяву до суду не надходив, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, встановив наступне.
Згідно паспорту громадянина України, серії НОМЕР_2 , виданого 23.08.2002 року Черкаським РВ УМВС України у Черкаській області, ОСОБА_1 народився у м. Тіміртау Карагандинської області 29.11.1961 року.
Військовий квиток НОМЕР_1 від 03.05.1981 року виданий на ім`я ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Теміртау Карагандинської області Березанським районним військовим комісаріатом у Миколаївській області.
Трудова книжка серії НОМЕР_3 видана 25.08.1979 року на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У свідоцтві № 307 вказано, що ОСОБА_2 у 1981 році закінчив 205 військову школу поварів.
Відповідно до відповіді Миколаївського обласного військового комісаріату від 12.12.2017 року № 14/7894 зазначено, що відповідно до алфавітної книги 1961 року, у Березанському районному військовому комісаріаті значиться громадянин ОСОБА_2 1961 року народження, який 04.05.1981 року був призваний на військову службу. Будь-які інші документи щодо військового обліку відсутні, тому перевірити факт невірного написання імені позивача та виправити його не вбачається можливим та для вирішення даного питання запропоновано звернутись до суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:
2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право;
4) відновлення становища, яке існувало до порушення;
5) примусове виконання обов`язку в натурі;
6) зміна правовідношення;
7) припинення правовідношення;
8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;
9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;
10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту належності йому військового квитка саме у порядку позовного провадження, посилаючись на те, що відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України, справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.
Разом з тим, позивачем визначено відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області, однак не вказано саме як порушено його права вказаним відповідачем.
Водночас, відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значеннязазначено, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо:
1) трудового стажу (для призначення пенсій та допомоги по тимчасовій непрацездатності, нарахування надбавок та інших пільг);
2) причин та ступеня втрати працездатності;
3) групи інвалідності та часу її настання;
4) проходження дійсної військової служби;
5) участі у бойових діях, перебування на фронті, у партизанських загонах;
6) одержання поранення, контузії в боях при захисті України, СРСР чи при виконанні інших обов`язків військової служби;
7) визнання ветераном чи інвалідом Великої Вітчизняної війни;
8) віку фізичної особи;
9) закінчення учбового закладу й одержання відповідної освіти;
10) усиновлення після смерті усиновленого чи усиновителя, якщо за життя після 1926 р. воно не було належним чином оформлене;
11) належності до певної національності;
12) належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, які видаються органами реєстрації актів цивільного стану;
13) тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах;
14) одержання урядових нагород;
15) розкуркулювання та адміністративного виселення громадян;
16) про встановлення належності до ветеранів та інвалідів війни;
17) про встановлення факту винесення вироку або постановлення рішення суду щодо відповідної особи;
18) набуття громадянства України громадянином іншої держави.
Отже, виходячи з вище викладеного, суд прийшов до висновку, що позивачем невірно обрано спосіб захисту його порушеного права та позовні вимоги є такими, що до задоволення не підлягають.
Керуючись ст.ст. 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову відмовити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Черкаської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: В. В. Морозов