Єдиний унікальний номер 234/3782/17 Номер провадження 22-ц/775/787/2018

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2018 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Будулуци М.С., Соломахи Л.І.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 16 лютого 2018 року, ухвалену судом у складі головуючого судді Літовки В.В. у місті Краматорську, в справі номер 234/3782/17, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором займу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Краматорського міського суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення коштів за договором позики, згідно до уточненої позовної заяви просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 70000 грн., 3% річних 4625,75 грн., інфляційні витрати в сумі 52094 грн., витрати на сплату судового збору 1267,20 грн., а разом 127986,95 грн.

14.02.2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на зареєстровані за ОСОБА_1 транспортні засоби, а саме на: КРАЗ 6510, АН 4857 ЕО; SCYMITZ SKO 24, АН 1901 ХО, МАЗ 54323 АН 2231 ІР; ГАЗ 3307 ЗНГ, АН 9762 СТ, HYUNDAI Н1, АН 2156 КХ; УВН 810083, АН 6658 ХР. Необхідність забезпечення позову заявник обгрунтував тим, що відповідач заперечує проти укладеного договору позики та може вжити заходи щодо відчуження майна для ускладнення виконання рішення суду.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 16 лютого 2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на належний ОСОБА_1 транспортний засіб HYUNDAI Н1, АН 2156 КХ, дв.: D4CB325616, к.: KMFWBH7JP8U054403, ш.: 0,2008 р.вип., білий, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно даного майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати відчуження.

Із вказаною ухвалою суду не погодився відповідач - ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу.

В обгрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що при прийнятті ухвали про забезпечення позову неповно зясовані обставини, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають обставинам справи; судом порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права.

Відповідач просить суд скасувати ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 16 лютого 2018 року.

В судове засідання апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 не зявився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, зареєстрованою в журналі телефонограм за № 493 (а.с. 77).

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_2 не зявився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою, зареєстрованою в журналі телефонограм за № 494 (а.с. 78).

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представника відповідача, представників позивача, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із частини 1 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені ст.150 ЦПК України.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, що передбачене ч. 2 ст. 149 ЦПК України, зокрема відсутні докази, що свідчать про вчинення відповідачем по справі дій, спрямованих на здійснення реалізації майна, є безпідставними, оскільки пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що беручи до уваги предмет спору, суд вважає за можливе задовольнити вимоги щодо забезпечення позову частково, оскільки з матеріалів справи вбачається наявність об'єктивного спору між сторонами та з метою усунення загрози неможливості або утруднення виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Висновок суду першої інстанції про те, що слід накласти арешт лише на один автомобіль НОМЕР_1, є обґрунтованим, оскільки є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що суд першої інстанції був зобовязаний або застосувати зустрічне забезпечення відносно позивача або повернути позивачу заяву, є безпідставними, оскільки частиною 3 статті 154 ЦПК України передбачено, що суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що суд вважає за можливе, керуючись положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України не вирішувати на даному етапі питання про визначення зустрічного забезпечення.

Що стосується повернення заяви, то у суду першої інстанції не було підстав повертати вказану заяву позивачу.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 16 лютого 2018 року, немає.

Керуючись ст.ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 16 лютого 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 07 червня 2018 року

Суддя О.Д.Канурна