Справа № 333/6295/16-ц
Провадження № 2-др/333/3/18
20 березня 2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Кругліковій А.В.,
за участю секретаря Іщенко А.О.,
позивача ОСОБА_1,
представника третьої особи 1 ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення по цивільній справі № 333/6295/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: міське комунальне підприємство "Наше місто", третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз», третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: товариство з обмеженою відповідальністю "Умвельт-Запоріжжя", третя особа 4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: концерн «Міські теплові мережі», третя особа 5, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: комунальне підприємство «Водоканал» про визначення порядку користування житловим приміщенням, поділ особових рахунків по сплаті комунальних послуг, -
Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.07.2017 року у цивільній справі № 333/6295/16-ц позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування житловим приміщенням, поділ особових рахунків по сплаті комунальних послуг задоволено.
24.01.2018 року на адресу суду надійшла заява позивача у справі - ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у цивільній справі № 333/6295/16-ц. Вказана заява обґрунтована тим, що позивачем було заявлено вимогу, зокрема, про розділ особових рахунків по сплаті комунальних послуг. Однак, під час ухвалення рішення від 04.07.2017 року судом не вирішено питання про розділ особових рахунків по сплаті комунальних послуг. З цих підстав, заявник змушений звернутися до суду за захистом порушеного права.
В судовому засіданні 20.03.2018 року заявник ОСОБА_1 свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Відповідач до зали судового засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила.
Представник третьої особи 1 просила суд відмовити у задоволенні вимог в частині зобовязання МКП «Наше місто» вчинити певні дії.
Представник третьої особи 2 до зали судового засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи 3 до зали судового засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що не заперечує проти задоволення вимог ОСОБА_1
Представники третіх осіб 4, 5 до зали судового засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про розгляд заяви про винесення додаткового рішення за відсутності учасників процесу, які не зявились до зали судового засідання, за наявними в матеріалах справи доказами.
Дослідивши матеріали справи та додані до неї докази, суд виходить з наступного.
Пунктом 1 ч.1 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Як вбачається із змісту рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.07.2017 року, судом задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування житловим приміщенням, поділ особових рахунків по сплаті комунальних послуг. Вказаним рішенням ОСОБА_1 виділено у користування належні йому на праві власності 2/5 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1: кімнату № 7 площею 14,55 м.кв., балкон площею 0,79 м.кв.; ОСОБА_3 виділено у користування належні їй на праві власності 3/5 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1: кімнату № 5 площею 12,34 м.кв. та кімнату № 6 площею 12,37 м.кв.; підсобні приміщення: коридор 1 площею 4,97 м.кв.; ванна кімната 2 площею 1,79 м.кв., туалет 3 площею 0,79 м.кв., кухня 4 площею 6,10 м.кв. залишено у загальному користуванні співвласників. Крім того, зобовязано позивача ОСОБА_1 закласти дверний проріз між кімнатами 6 та 7 та улаштувати двірний проріз між кімнатами 5 та 6 у квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.
При цьому, із змісту позовної заяви від 12.11.2016 року вбачається, що позивачем також заявлено вимогу про розділ на два окремих особових рахунків по оплаті витрат по утриманню квартири АДРЕСА_2:
- №110300702 - утримання будинку, вивіз ТПВ, опалення, підігрів води, холодна вода, стоки, стоки ГВС, холодна вода ГВС;
Проте, як встановлено судом, при ухваленні наведеного вище рішення, судом не було розглянуто зазначену вище вимогу.
У звязку з чим, заява ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення по цивільній справі № 333/6295/16-ц підлягає задоволенню судом.
Розглянувши вимогу позивача про розділ на два окремих особових рахунків по оплаті витрат по утриманню квартири АДРЕСА_2, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 179 ЖК Української РСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, визначено, що мешканці квартири,в якій проживає два і більше співвласники,наймачі (орендарі): розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. У разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім'ї, що проживають у квартирі, та осіб,які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар).
Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Відповідно до ч. 4 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.
З цих підстав, заявлені вимоги про розподіл особових рахунків є передчасними і безпідставними, так як в суді не встановлено, що позивачем вносився проект договору та виконувалася процедура погодження його умов, в тому числі й щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг та його оплату, відповідно до встановленого порядку користування квартирою.
Встановлення порядку користування квартирою між її користувачами за рішенням суду є самостійною підставою для звернення позивача з метою розподілу особових рахунків, а у разі відмови в цьому останній не позбавлений права звернутись за захистом до суду.
Крім того, рішення суду про встановлення порядку користування квартирою фактично є підставою для укладення із співвласниками окремих договорів щодо надання житлово-комунальних послуг.
З огляду на викладене, враховуючи те, що позивачем не доведено наявність спору щодо розділення особових рахунків, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розділ на два окремих особових рахунків по оплаті витрат по утриманню квартири АДРЕСА_2 заявлені передчасно, а тому не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 265, 270 ЦПК України, суд
1. Заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення по цивільній справі № 333/6295/16-ц задовольнити.
Повне рішення складено 23.03.2018 р.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя А.В.Круглікова