Справа №442/368/18
Провадження №2/442/687/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання Кравців Х.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (м. Дрогобич Львівської обл.) до ОСОБА_2 (м. Львів) про стягнення додаткових коштів на утримання дитини,

за участю представників:

від позивача: не зявилися

від відповідача: не зявилися

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась з вказаним позовом до суду, в якому просить на підставі ст.ст. 181, 184, 185, 192 СК України стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини в сумі 6 074 грн 19 к. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що уклала шлюб з відповідачем, від якого у сторін народився син ОСОБА_3, який на даний час перебуває на утриманні позивача. Син є інвалідом II-ї групи, інвалід з дитинства, потребує догляду та постійного лікування. За рекомендаціями лікарів необхідні повні курси масажу, плавання, лікувальна фізкультура, відповідні ліки. Вказує, що дитина знаходиться на її повному утриманні, а позивач зараз безробітна, оскільки змушена була знаходитися дома у звязку з тим, що син потребував постійного догляду, хворів епілепсією та інвалід ІІ-ї групи. Зазначає, що нею, крім основних витрат, які необхідні для забезпечення розвитку дитини, його харчування, придбання одягу, канцелярських товарів, витрачено і додаткові кошти на лікування (на ліки, курси масажу, транспортні витрати) в сумі 10 548 грн 38 к. Транспортні витрати на поїздки до Львова на обстеження та лікування становлять 1 600 грн. Хоче звернути увагу, що відповідач з моменту розірвання шлюбу не цікавиться розвитком дитини, практично не приймає участі у його вихованні, і відповідно жодних додаткових коштів, крім визначених судом розміру аліментів, не надає, хоча сам матеріально забезпечений, працездатний, не є інвалідом, на обліку у центрі зайнятості населення як безробітний не перебуває, працевлаштований, працює стоматологом, отримує високий дохід, який витрачає на себе. Зазначає, що враховуючи підвищення цін на оплату комунально-житлових послуг та вищенаведені обставини, позивач не має можливості в повній мірі забезпечувати сина матеріально, і відповідно до обовязку двох батьків входить забезпечення дітей до досягнення ними повноліття, а тому просить позов задовольнити.

У своєму відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що ствердження факту знаходження дитини на повному утриманні позивача не відповідає дійсності, оскільки згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.12.2017 стягнено з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_4, який навчається, в твердій грошовій сумі у розмірі 1 200 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.11.2017 і до досягнення дитиною двадцяти трьох років, при умові продовження навчання. На підставі цього рішення видано 26.12.2017 виконавчий лист № 442/8283/17 та відкрито виконавче провадження № 55459858. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, виданого 22.03.2018 року за № 09-13/В-8/858/ старшим державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_5, заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.02.2018 року відсутня та сума заборгованості в розмірі 1 251 грн сплачена ним у березні 2018 року. Вказує, що цей факт свідчить про те, що він не ухиляється від сплати присуджених аліментів та виконує свій обовязок щодо матеріального забезпечення сина в повному обсязі. Також хочу зазначити, що після розірвання шлюбу з позивачем, з нього стягнено в користь позивача аліменти в розмірі по 200 грн щомісячно на утримання сина ОСОБА_4. В 2009 згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12.02.2009 стягнено з нього на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_4 до досягнення дитиною повноліття. В кожному випадку було відкрито виконавче провадження та з мене було стягнено присуджені аліменти. Заборгованості зі сплати аліментів жодного разу не було. Наголошує, що з моменту розірвання шлюбу з позивачем дитина періодично навідується до нього, спілкується з дідусем, тіткою; неодноразово приїжджав до нього до хати самостійно на велосипеді в інший кінець міста, вони проводили час разом: їздили на річку, ходили в цирк, в піцерію, на день народження, погодивши з позивачем, давав дитині гроші, щоб позивач витратила на потреби, які необхідні дитині, дарував велосипед тощо. Коли дитині було потрібно лікувати зуби, позивач дзвонила до нього, а потім приїжджала разом із дитиною і він лікував йому зуби і ніколи не відмовляв в цьому. Зазначає, що син ОСОБА_4 навчається у Вищому професійному училищі № 19, самостійно відвідує заняття, тобто не потребує постійного догляду, в той час як позивач стверджує, що вона позбавлена можливості працевлаштуватись, так як змушена доглядати за сином. Зазначає, що визнає та готовий відшкодувати витрати, які понесла позивач, повязані із придбанням ліків та обстеженням дитини у розмірі половини від понесених позивачем витрат. Погоджується з наступними квитанціями та довідками: 250 грн; ліки Бліцеф на суму 326 грн 02 к.; ліки ОСОБА_6 на суму 134 грн 07 к.; масаж на суму 110 грн; 27 грн; ліки на суму 78 грн 58 к.; 11 грн 55 к.; 21 грн 62 к.; 89 грн 39 к.; 17 грн 66 к.; 21 грн 30 к.; 255 грн 00 к.; 85 грн 00 к.; 120 грн 00 к.; 238 грн 29 к.; 57 грн 62 к.; 101 грн 70 к. (фіскальний чек від 12.01.2015); 137 грн 05 к.; 33 грн 50 к.; 10 грн 25 к.; 57 грн 00 к.; 17 грн 69 к. Вказує, що до позовної заяви позивачем долучено копії квитанцій які неможливо прочитати та, як наслідок, зясувати на що було потрачено гроші, а саме деякі квитанції на суми 18 грн 92 к., 16 грн 02 к., 90 грн 48 к., 93 грн 14 к., 11 грн 12 к., 12 грн 45 к., 34 грн 81 к., 30 грн 79 к., 118 грн 18 к., 4 грн 09 к., 60 грн 00 к. Загальна сума понесена позивачем із придбанням ліків та проходженням обстежень, з якою відповідач погоджується, становить 2 200 грн 29 к. та відповідно він згідний відшкодувати половину з цієї суми, а саме 1 100 грн 15 к. Зазначає, що згідно ОСОБА_5 з медичної карти стаціонарного хворого № 5700, виданого 13.11.2015 за № 645/191 Комунальним закладом Львівської обласної ради „Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр у звязку із симптоматичною епілепсією з частими (1р/місяць) рекомендовано продовжувати постійний прийом депакіну хроно, ламікталу, кислоти фолієвої. У долучених копіях квитанцій жодного разу не зустрічалось згаданих медикаментів, хоча вони повинні прийматись постійно. Крім того зазначає, що не погоджується із сумою 1 600 грн транспортних витрат на поїздки до Львова, адже з копій квитанцій, долучених позивачем, є тільки одна квитанція на суму 400 грн 26 к., при тому що учасником (згідно квитанції) вказано ОСОБА_7 - батька позивача. Також зазначає, що дійсно працює на посаді лікаря-стоматолога, при цьому ствердження позивачем факту, що він отримує високий дохід, який витрачає на себе, не знаходить практичного підтвердження, так як з 25.10.2007 він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, від якого вони мають двох спільних малолітніх дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказує, що крім основних витрат, які необхідні для забезпечення розвитку дітей, їх харчування, придбання одягу, канцелярських товарів, оплата за дитячий садок, витрачаються додаткові кошти, з яких є витрати на відвідування занять з англійської мови тощо, а тому просить позов задовольнити частково та стягнути з нього 1 100 грн 15 к.

Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутності, позові вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просить слухати справу у його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає часково задоволенню з огляду на таке.

Ч. 2 ст. 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серії І-СГ № 117099).

Згідно повідомлення закладу охорони здоровя про рішення МСЕК № 19 від 27.10.2017 ОСОБА_4 є інвалідом другої групи, інвалідність з дитинства.

Згідно довідок лікарів від 27.06.2016, 11.07.2017, 25.10.2017 поставлено діагнози: шум в області серця, хвороба грудного відділу хребта.

Згідно висновку лікаря-спеціаліста Медичного центру „ОРА від 18.11.2015 при огляді ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, виявилось скарги на болі в спині, які посилюються після фізичного навантаження. Рекомендовано санаторно-курортне лікування в санаторії з порушення опорно-рухового апарату. Призначено загальний аналіз крові.

Згідно витягу з медичної карти стаціонарного хворого КЗ Львівської обласної ради „Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр Відділення для лікування та реабілітації дітей з ураженням нервової системи та психіки № 5517 ОСОБА_4 знаходився на лікуванні з 18.10.2017 до 23.10.2017, проведене лікування: планова проти епілептична терапія депакін-хроно.

Згідно витягу з медичної карти стаціонарного хворого КЗ Львівської обласної ради „Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр Відділення для лікування та реабілітації дітей з ураженням нервової системи та психіки № 5700 вих. № 645/191 від 13.11.2015 ОСОБА_4 знаходився на лікуванні з 06.11.2015 до 13.11.2015, проведене лікування: корекція базової АЕТ: депакін хроно (10,7 21,4 мг/д), ламіктал (0,8 1,8 мг/д). Згідно витягу з медичної карти стаціонарного хворого КЗ Львівської обласної ради „Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр Відділення для лікування та реабілітації дітей з ураженням нервової системи та психіки № 5517 ОСОБА_4 знаходився на лікуванні з 18.10.2017 до 23.10.2017, проведене лікування: планова проти епілептична терапія депакін-хроно. Рекомендації: продовжувати постійний прийом депакіну хромо, кислота фолієва, диспансерне спостереження неврологом, контрольний огляд і контроль рівня вальпроату та карбамазепіну сироватки через 1 місяць.

Згідно чеків № 80254, 80253 від 25.10.2013 оплачено за проїзд дитини-інваліда у сумі 32 грн 82 к.

Згідно фіскального чеку № 7522 від 23.09.2013 оплачено за артихол таб. 7 грн 20 к., товарного чеку № Ф6-Чк-0026366 від 31.08.2013 оплачено за віброцил крап. 15 мл. 33 грн 13 к., чеку № 6787 від 07.09.2012 оплачено за фура гін табл. 0,05 г 4 грн 30 к., товарного чеку № Ф6-Чк-002852 від 17.10.2012 оплачено за ісла Моос пастилки, едем табл. 20 грн 81 к., чеку № 6985 від 07.09.2012 за ереспал табл. 34 грн 25 к., № 6984 від 07.09.2012 за лазолван, цетрин 24 грн 85 к., № Ф6-Чк-0022855 від 17.10.2012 за аброл табл. 3 грн 03 к., № 9175 від 26.09.2012 за аллохол табл. 18 грн 72 к., № 11274 від 20.10.2012 за ліброн табл. 82 грн 31 к., № 111300 від 20.11.2012 за респл. брон. табл. 87 грн 70 к., № 15842 від 24.12.2012 за кальц. глюконат. 11 грн 57 к., фіскального чеку від 04.12.2012 за тавегіл амп. 6 грн 98 к., товарного чеку від 11.10.2012 ліки на суму 86 грн 55 к., фіскального чеку ТОВ „Сінево від 15.02.2013 за одноразовий забір крові 30 грн, накладної № 3533 від 19.10.2012 за хлорофілл рідкий, червона конюшина 255 грн 01 к., № 1064 від 19.03.2013 за кошачий кіготь 130 грн 09 к., фіскальний чек ПП „Медіс від 11.11.2015 сумарні витрати 120 грн, від 14.01.2015 за хлорофіліпт, азиртрсміцин-здоровя 57 грн 62 к., від 04.12.2015 за амброксол, димексид, (інші позиції чеку нечитабельні) 60 грн, від 15.05.2014 за дека сан небули, ісла мінт., лист 33 грн 50 к., фіскальний чек Аптека „Здоровя від 12.01.2015 101 грн 70 к., чек № 0060732 від 26.02.2014 за хлорофіліпт 10 грн 25 к., фіскальний чек № 73203 від 09.01.2014 за лазолван, шприц, пакет, кальциглюконат, натрію хлорид та інші ліки 42 грн 59 к., фіскальний чек № 91588 за ісла-мінт 17 грн 69 к.,товарний чек від 09.01.2014 за ліки 20 грн 50 к., від 10.01.2014 за плівк. ренген. 27 грн, Фіскальний чек ТзОВ „Фармако від 22.01.2014 за маска для дитини, порагадин табл., пульмікорт, гропринозин 78 грн 58 к., товарний чек від 10.01.2014 за шприци, треднізопан, фіз. р-н 11 грн 55 к., чек № 56225 від 14.01.14 за лакт. але. капс. 21 грн 62 к., чек № 34383 від 23.01.2014 за беродуал, пульмикорт 89 грн 39 к., фіскальний чек від 15.01.2014 за азитроміцин 21 грн 30 к., чек № 34381 за рофилин. табл. 17 грн 66 к., фіскальний чек від 2014 за аевіт, натр.хлор 11 грн 12 к., фіскальний чек від 11.11.2015 заг.ан. крові, вальпроєва кислота, забір вен. крові 255 грн (згідно скерування на лабораторні дослідження ОСОБА_4 необхідні аналізи на сечовину, креатонін, загальний білок, вальпроєва кислота, амілаза, білірубін заг., АЛТ, АСТ тощо), рахунок № 56585 від 16.05.2016 за креатинін, забір венозної або капілярної крові 57 грн, чек № 135908 аскорбінова кислоту 4 грн 09 к., фіскальний чек від 10.06.2013 за цеф.пор, натрія хлорид р-н 170 грн 15 к.,

Згідно довідки ЛОР від 05.12.2017 ОСОБА_4 знаходився на лікуванні лікаря, за що йому оплачено 250 грн.

Згідно товарного чеку № В5-Чк-0043572 від 13.10.2017 за бліцеф пор. д/приг.р-ну д/ін. 1000 мг оплачено 815 грн 05 к., № В5-Чк-0036497 від 13.10.2017 за цефуроксим сандоз оплачено 135 грн 42 к.

Згідно фіскального чеку від 11.11.2017 оплачено за дизпаливо ДП-Л-Євро5-ВО 400 грн 26 к.

Згідно довідки про доходи № 20 від 07.03.2018 загальна сума доходів ОСОБА_2, за винятком аліментів, за вересень 2017 лютий 2018 становить 27 831 грн 22 к.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах № 09-13/В-8/858 від 22.03.2018 у ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 заборгованість по аліментах у сумі 1 251 грн.

ОСОБА_2 25.10.2007 уклав шлюб з ОСОБА_8, від якого у них народилось двоє дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки Відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради № 07-4/38 від 13.03.2018 та відповідних чеків син ОСОБА_2 ОСОБА_10 відвідує дитячий дошкільний заклад № 11 „Світлячок. За період з 01.08.2017 по 01.03.2018 нараховано батьківську плату в сумі 2 295 грн та оплачено за цей період дану суму.

Згідно довідки № 3 від 15.03.2018, виданої ФОП ОСОБА_11 ОСОБА_8, її син ОСОБА_10 відвідував гурток англійської мови на базі дитячого навчального закладу протягом вересня 2017 лютого 2018. За вказаний період за надані послуги оплачено загальну суму коштів, що становить 1 248 грн.

У постанові від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17 Верховний Суд України зробив правовий висновок, що СК виходить з принципу рівності прав та обовязків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобовязані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у звязку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризики настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обовязок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обовязок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обовязок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Суд не приймає як належні докази позивача на підтвердження факту додаткових витрат на утримання дитини фіскальні чеки № 63577 ліки на суму 24 грн 66 к., товарний чек від 09.01.2014 за ліки 20 грн 50 к., чек № 152866 від 16.10.2017 за інупрет,та ін. ліки(не видно) 139 грн 75 к., У чеках на суми 18 грн. 92 к., 24 грн 66 к., 16 грн 02 к., 90 грн 48 к., 93 грн 14 к., 12 грн 45 к., 118 грн 18 к., 34 грн 81 к., 30 грн 79 к., оскільки вони нечитабельні. Крім того, записи МКП „Фармако бронхо-мунол 137 грн 05 к., МКП „Фармако мікстура від кашлю, хлорофіліпт 23 грн 43 к. містяться на листочку без зазначення дати, печатки, а тому не можуть вважатись товарним чеком. Чеки МКТ „Фармако від 10.12.2017 за бліцеф прс., шприц 238 грн 29 к., оскільки вказані ліки були придбані, коли ОСОБА_4 був повнолітнім, довідка ТОВ „Медичний центр „ОРА від 11.12.2017 № 17 про те, що масаж спини становить 110 грн за 1 сеанс, надана теж, коли ОСОБА_4 був повнолітнім, а також не містить відомостей про те, що за курс масажу ОСОБА_4 було оплачено 1 100 грн. Щодо транспортних витрат судом не встановлено, що дизпаливо ДП-Л-Євро5-ВО 400 грн 26 к., оплачене згідно фіскального чеку від 11.11.2017, придбане для проїзду у м. Львів для того, щоб відвідати лікаря, оскільку суду не надано відомостей про відвідування лікарів 11.11.2017.

У відповідності з п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 141СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Отже, кожен із батьків зобовязаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обовязки щодо несення таких витрат.

Враховуючи, що необхідність у додаткових витратах на дитину викликана особливими обставинами, а саме: станом здоровя дитини, а законом обовязок з утримання дитини покладений на обох батьків, то суд приходить до висновку за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача половину вартості додаткових витрат, за сумою 1 100 грн 15 к., які складають 1/2 частину від додаткових витрат на лікування дитини.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід спеціального фонду Державного фонду України в сумі 127 грн 65 к.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 12, 13 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355, 430, п.п. 9, 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6; місце фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) 1/2 частину від додаткових витрат на лікування дитини у сумі 1 100 (одна тисяча сто) грн 15 к.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6; місце фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7) 127 (сто двадцять сім) грн 65 к. судового збору в дохід спеціального фонду Державного бюджету України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.С. Кучаковський