Справа № 128/2199/16-ц
Провадження № 22-ц/801/52/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ганкіна І.А.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 рокуСправа № 128/2199/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М.,

суддів Панасюка О. С., Якименко М. М.,

учасники справи:

позивач ТОВ «Газпостачсервіс» ,

відповідач (особа яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_3,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Метан»,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 липня 2018 року, ухвалене в складі судді Ганкіної І. А. в м. Вінниці, дата складання повного тексту рішення невідома,-

в с т а н о в и в:

В травні 2016 року ТОВ «Газпостачсервіс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Метан», про стягнення заборгованості, інфляційних витрат та 1% річних за неналежне виконання грошового зобов'язання за договором. Уточнивши позовні вимоги, просило: стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Газпостачсервіс» 25 678, 36 грн, а саме: 2 087, 36 грн - основний борг; 21 604, 18 грн - 1% за кожен день прострочки з 01 квітня 2016 року по 30 січня 2017 року (1 035 днів); 1 986, 82 грн - інфляційні втрати (том 1 а.с. 150).

Позов мотивовано тим, що 20 березня 2014 року між ТОВ «Газпостачсервіс» та ОСОБА_3 (від імені якого діяв ОСОБА_4 на підставі довіреності посвідченої в м. Вінниці 13.09.2013 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Юрченко С. В.) був укладений договір № 20032014/1БМР від 20 березня 2014 року на виконання робіт по переврізанню в діючий газопровід.

28 березня 2014 року сторони договору підписали протокол погодження договірної ціни на виконання робіт по переврізанню в діючий газопровід до договору № 20032014/1БМР від 20 березня 2014 року на суму 3 478, 94 грн та комерційний кошторис об'єкта з найменуванням робіт та витрат, які позивач поніс при виконанні вищезазначених робіт.

28 березня 2014 року було підписано акт виконання будівельних робіт за березень 2014 року та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати. Відповідач підписав без примітки у вигляді надпису лише довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, на інших документах, що додані відповідач зробив певні незрозумілі надписи, які вважати юридично обґрунтованими запереченнями жодних підстав немає.

Замовник виконав п. 2.2. даного договору та сплатив 40% від договірної динамічної ціни на поточний рахунок Виконавця , що склало 1 391, 58 грн., однак відмовляється сплачувати решту суми вартості виконаних робіт.

31 серпня 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпостачсервіс» про визнання угоди № 20032014/1БМР від 20 березня 2014 року недійсною (том 1 а.с. 161-165) та в подальшому 30 вересня 2016 року подав заяву про зміну позовних вимог (а.с. 228 - 229). Ухвалою Вінницького районного суду від 02 березня 2017 року позов ОСОБА_6 було об'єднано в одне провадження з позовом ТОВ «Газпостачсервіс» (том 2 а.с. 82).

В подальшому ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 26 грудня 2017 року, у зв'язку з повторною неявкою позивача ОСОБА_6 у судові засідання було залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпостачсервіс», за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ТОВ «Метан» про визнання договору недійсним, (а.с. 119, т.2). Ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 13 липня 2018 року позовні вимоги ТОВ «Газпостачсервіс» задоволено: стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Газпостачсервіс» заборгованість за договором № 20032014/1БМР від 20 березня 2014 року на виконання робіт по переврізанню в діючий газопровід в розмірі 25 678 грн. 36 коп., що складається з: суми основного боргу - 2 087, 36 грн.; пені в розмірі 1% річних за кожен день прострочки з 01 квітня 2014 року по 30 січня 2017 року (1 035 днів) - 21 604,18 грн.; суми втрат від інфляції - 1 986, 82 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, відповідач ОСОБА_3 має грошове зобов'язання перед позивачем ТОВ «Газпостачсервіс» на підставі договору про виконання робіт по переврізанню у діючий газопровід, яке полягає в оплаті послуг за виконані позивачем роботи. В зв'язку з несвоєчасним виконанням умов Договору по оплаті виконаних робіт відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача не лише суму боргу , а й втрати від інфляції за весь час прострочення, що складає 1 986,82 грн. та підтверджується розрахунком наданим позивачем. Пеня також підлягає до стягнення, так як її розмір і умови стягнення передбачені п. 5.4 Договору, наданий позивачем розрахунок пені є вірним..

З таким рішенням не погодився відповідач ОСОБА_3 та 04 вересня 2018 року. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 липня 2018 року та постановити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позовні вимоги він не визнавав, так як він не є власником стояка газопроводу - вводу низького тиску до будинку. Вказує, що він не погоджується з актом приймання виконаних будівельних робіт за березень 2014 року і довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та з понесеними витратами (т. 1 а.с. 11 - 13), суд при ухваленні рішення це не врахував. Стверджує, що суд в обов'язковому порядку повинен був допитати його в судовому засіданні як відповідача у справі, аби він міг надати суду достовірні докази.

Позивач ТОВ «Газпостачсервіс» та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ТОВ «Метан», правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Вінницької області та утворено Вінницький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Вінницьку область, з місцезнаходженням у місті Вінниці.

Відповідно до положень статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів суддів, що відбулися 9 листопада 2018 року, днем початку роботи Вінницького апеляційного суду визначено 12 листопада 2018 року. Відповідне повідомлення голови новоутвореного суду опубліковано у газеті «Голос України» № 213 (6968) від 10 листопада 2018 року.

Відповідно до пункту 3 частини 1, частини 5 статті 31 цивільного процесуального Кодексу України, у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

Справа за позовом ТОВ «Газпостачсервіс» до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ «Метан» про стягнення заборгованості, інфляційних витрат та 1% річних за неналежне виконання грошового зобов'язання, за підсудністю була передана до Вінницького апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 12 листопада 2018 року для розгляду даної справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді Шемети Т. М., суддів Панасюка О. С., Якименко М. М..

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

По справі встановлено наступні обставини, що не оспорюються:

20 березня 2014 року між ТОВ «Газпостачсервіс» (Виконавець) та ОСОБА_3 (Замовник), від імені якого діяв ОСОБА_4, на підставі довіреності посвідченої в м. Вінниці 13.09.2013 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Юрченко С.В., був укладений договір № 20032014/1БМР на виконання робіт по переврізанню в діючий газопровід. За умовами цього договору Замовник доручає, а Виконавець зобов'язується на власний ризик, з залученням матеріалів замовника та у передбачений Договором строк виконати роботи по переврізанню у діючий газопровід - вводу низького тиску, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, а Замовник зобов'язується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх в передбачені даним Договором терміни та розмірі (том 1 а. с. 7-8).

28 березня 2014 року сторони підписали протокол погодження договірної ціни на виконання робіт по переврізанню в діючий газопровід до договору № 20032014/1БМР від 20 березня 2014 року на суму 3 478, 94 грн та комерційний кошторис об'єкта з найменуванням робіт та витрат, які позивач поніс при виконанні вищезазначених робіт, що підтверджується копіями вказаних документів (том 1 а. с. 9, 10).

28 березня 2014 року сторонами було також підписано акт приймання виконання будівельних робіт за березень 2014 року і довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, що підтверджується їх копіями (том 1 а.с. 11-12, 13). Поряд з підписом Замовника на акті, ним зроблено напис: «Роботи і матеріали не відповідають дійсності» (том 1 а. с. 12).

09 березня 2016 року позивачем ТОВ «Газпостачсервіс» на адресу відповідача ОСОБА_3 було направлено претензію, в якій позивач висував вимогу до відповідача на виконання умов договору № 20032014/1БМР від 20 березня 2014 року перерахувати на поточний рахунок ТОВ «Газпостачсервіс» суму основного боргу 2 087 грн 36 к.; суму інфляційних нарахувань 1 513 грн 39 к. та пеню у розмірі 14 778 грн 51 к., що разом складає 18 379 грн 26 к. (том 1 а. с. 15, 16).

Факт направлення вищевказаної кореспонденції відповідачу підтверджується копією квитанції Вінницької дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 09.03.2016 року (том 1 а. с. 17) та копією опису вкладення у цінний лист на ім'я ОСОБА_3 (том 1 а. с. 18).

З довідки № 02-18/443, виданої Якушинецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області від 24.06.2016 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований та проживає гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За ним рахується 1/2 частка житлового будинку та земельна ділянка площею 0, 2037 у спільній власності з ОСОБА_6 (том 1 а.с. 43).

З копії витягу про державну реєстрацію прав слідує, що ОСОБА_3 є власником 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується ксерокопією Витягу про державну реєстрацію прав (том 1 а. с. 57).

ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є співвласниками в рівних частках земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується ксерокопією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 та додатку до нього (том 1 а. с. 58, 59).

Відповідно до наданого позивачем ТОВ «Газпостачсервіс» розрахунку, заборгованість відповідача ОСОБА_3 перед позивачем за договором № 20032014/1БМР від 20 березня 2014 року на виконання робіт по переврізанню в діючий газопровід станом на 30 січня 2017 року складає: 25 678, 36 грн, з яких: 2 087, 36 грн - основний борг; 21 604, 18 грн - пеня в розмірі 1% річних за кожен день прострочки з 01 квітня 2014 року по 30 січня 2017 року (1035 днів); 1 986,82 грн -інфляційних втрат за період з квітня 2014 року по грудень 2016 року (том 1 а. с. 152)

Між позивачем та відповідачем виник спір з приводу стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором підряду та втрат від інфляції за неналежне виконання грошового зобов'язання.

За змістом частини 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

ТОВ «Газпостачсервіс» виконали роботи, обумовлені Договором № 20032014/1БМР від 20 березня 2014 року, укладеним між ТОВ «Газпостачсервіс» (Виконавець) та ОСОБА_3 (Замовник).

ТОВ «Газпостачсервіс» та ОСОБА_3 було погоджено договірну ціну в розмірі 3 478,94 грн, що підтверджується відповідним Протоколом від 20.03.2014 року (а.с. 9, т.1)

Виконав і свій обов'язок ОСОБА_3 по оплаті авансу в розмірі 40 % вартості замовлення (пункт 2.2. Договроу), сплативши 28.03.2014 року на рахунок Виконавця 1 391,58 грн (а.с.14,т.1).

Без зауважень з обох сторін 28.03.2014 року була підписана і Довідка про вартість виконаних будівельних робіт (а.с.13, т.1).

При підписанні 28.03.2014 року Акта приймання виконаних будівельних робіт (а.с. 11-12, т.1), Лелях зазначив, що «Роботи і матеріали не відповідають дійсності».

На укладеному між сторонами Договорі після підпису сторін ОСОБА_4 здійснив 28.03.2014 року напис: «З умовами договору не згоден: сума договору 3 478,94 не відповідає дійсності виконаних робіт, не вказані подальші дії по пуску газу, осо точну плату повинна визначити компетентна комісія» (а.с.8, т.1).

Все це свідчить про те, що роботи виконавцем виконані були, ціну попередньо погоджено, а вже після виконання робіт Замовник здійснив написи, які дають змогу зробити висновок, що він не погодився з вартістю виконаних робіт, про це він зазначає і в апеляційній скарзі, вказавши, що суд першої інстанції оцінки цьому факту не дав.

Порядок дій сторін Договору в разі незгоди Замовника з ціною робіт викладено у пункті 2.6 Договору, за змістом якого у випадку, якщо Замовник не погоджується з ціною робіт, зазначеною в Акті, він має право за власний рахунок, ініціювати залучення 3-ї особи для проведення незалежної експертизи порядку визначення остаточної ціни робіт, зазначеної в Акті.

Замовник, окрім здійснення 28.03.2014 року написів про незгоду на Акті та під Договором, всупереч згаданому пункту Договору, не залучив 3-ю особу для проведення незалежної експертизи і ця обставина була оцінена судом першої інстанції, що спростовує твердження апелянта про те, що суд не дав оцінку цьому факту. Окрім того слід зазначити, що в той же день: 28.03.2014 року Замовник без будь-яких застережень підписав Довідку про вартість виконаних будівельних робіт.

З огляду на це, висновок суду першої інстанції про те, що у відповідності до п. 2.7 Договору слід вважати, що Виконавець виконав роботи, обумовлені Договором, - є вірним.

У відповідності до змісту п. 2.8 Договору, Замовник повинен оплатити різницю між внесеними коштами на підставі п. 2.2 Договору та остаточною ціною виконаних робіт., що ним зроблено не було.

Пунктом 5.4. Договору передбачена відповідальність у вигляді пені у розмірі 1% від суми, належної до сплати, або недоплаченої суми за кожний день прострочки, тому висновок суду першої інстанції про те, що наведений позивачем розрахунок пені узгоджується з умовами Договору, - є вірним, правильним є і висновок про підставність вимог позивача про стягнення втрат від знецінення грошових коштів, які підлягали сплаті огляду на положення частини2 статті 625 ЦПК України .

Разом з тим, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру пені, виходячи з наступного:

Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Однак частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини п'ятої статті 12 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

По справі встановлено, що боргове зобов'язання складає 2 087,36 грн, втрати від інфляції - 1 986,82 грн., тоді як розмір нарахованої пені становить 21 604,18 грн, що свідчить про те, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання (разом із нарахованою індексацією).

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що розмір нарахованої пені, яка підлягає до стягнення, слід зменшити до 4 074 грн 18 коп та змінити в цій частині постановлене у справі рішення.

Стосовно доводів відповідача про те, що суд не допитав його в судовому засіданні, апеляційний суд не вбачає в цьому порушення з боку суду першої інстанції, оскільки відповідач викликався в судові засідання неодноразово, однак не з'являвся на виклик суду (в результаті чого і була залишена без розгляду подана ОСОБА_3 позовна заява).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Seryavin and otherth v. Ukraine, № 4909/04, параграф 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Виходячи з викладеного, інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та не свідчать про незаконність прийнятого рішення по справі.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі про стягнення заборгованості, ціна позову у якій становить 25 678, 36 грн, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 липня 2018 року в частині визначення розміру пені, що підлягає до стягнення, змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 липня 2018 року в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газпостачсервіс» () заборгованість за договором № 20032014/1БМР від 20 березня 2014 року на виконання робіт по переврізанню в діючий газопровід в розмірі 8 148,36 (вісім тисяч сто сорок вісім) гривень 36 коп, що складається з: суми основного боргу - 2 087,36 грн; пені- 4 074, 18 грн; втрат від інфляції - 1 986,82 грн.

В решті рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Судді підпис О. С. Панасюк

підпис М. М. Якименко

Згідно з оригіналом

головуючий суддя Т. М. Шемета