АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 171/931/16-ц 22-ц/774/94/К/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 171/687/16

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- судді Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання Гладиш К.І.,

сторони справи :

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргоюпозивача ОСОБА_1 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року, яке ухвалене суддею Чумак Т.А. у м. Апостолово Дніпропетровської області, повний текст якого виготовлено 12 червня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за здану продукцію.

В мотивування заявлених вимог зазначив, що 10.09.2014 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір на купівлю-продаж 3960 кг соняшника, даний договір укладено на бланку «Накладна», який йому було видано при здачі зерна. В день здачі зерна кошти йому не було виплачено та між ними було досягнуто домовленості про те, що вартість зерна буде оцінена відповідачем на день продажу зерна по закупівельним біржовим цінам. З 10.09.2014 року він декілька разів, як усно так і письмово, звертавсядо відповідача з вимогою повернути зерно соняшника або сплатити вартість зерна, але відповідач відмовляв йому у цьому. Станом на 23.05.2016 року згідно даних товарної біржі вартість 1 тони соняшнику складає 11000 грн., тому просив суд стягнути з відповідача 105412,21 грн. з яких: 43560 грн. вартість 3960 кг. соняшника, 22259,16 грн. інфляційні витрати, 27791,28 грн. пеня, 9517,56 грн. відсотки згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України та 3% річних в сумі 2284,21 грн.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні його позовних вимог.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, ставить питання про зміну рішення суду та ухвалення нового про стягнення з відповідача на його користь заборгованості в сумі 50998,88 грн.

В мотивування апеляційної скарги зазначає, що суд дійшов помилкового висновку щодо належного виконання відповідачем умов укладеного договору, не звернув увагу на те, що відповідач оплатив кошти за здане зерно соняшника не в день його купівлі, а лише через 12 місяців та не врахував зростання вартості насіння. Суд проігнорував факт зарахування коштів на його рахунок 03.11.2016 року та те, що відповідач весь час користувався коштами і отримував прибуток, а також залишив поза увагою вимоги до розрахунку розміру боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_3.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_3.

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10.09.2014 року між ОСОБА_1 і приватним підприємцем ОСОБА_2 в усній формі було укладено договір купівлі-продажу насіння соняшника, вагою 3552 грн., на суму 12076 грн., що підтверджується накладною № 1003 від 10 вересня 2014 року (а.с. 40).

15 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з письмовою претензією про виплату заборгованості або повернення 3552,00 кг. насіння соняшника (а.с. 10).

Після надання позивачем банківських реквізитів ОСОБА_2 перераховано на рахунок ОСОБА_1 кошти в сумі 12076 гр. за соняшник згідно накладної № 1003 від 10.09.2014 року, перерахування коштів здійснено ТВБВ № 10003/0331 філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» (а.с. 28).

Згідно листа керуючого ТВБВ № 10003/0331 від 24.04.2017 року через технологічну помилку вказана сума коштів була зарахована на рахунок позивача 03 листопада 2016 року. (а.с. 59).

Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у відповідності до ст.526 ЦК України виконано умови укладеного з позивачем договору купівлі-продажу насіння соняшника в той час, як позивач в порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту його звернення до відповідача у вересні 2014 року з приводу проведення оплати, а також доказів на підтвердження факту незаконного користування відповідачем коштами позивача, та дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у звязку з їх безпідставністю.

Однак, колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

За вимогами ст.ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч. 1 ст. 691 ЦК України).

Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як убачається із матеріалів справи, 10.09.2014 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу насіння соняшника, вагою 3552 грн., на суму 12076 грн.

Позивач звернувся з вимогою про оплату 15 квітня 2015 року (а.с. 10), яку відповідач отримав в той же день (а.с. 11,12).

Фактично забовязання відповідача виконано 03.11.2016 року (а.с. 59).

Отже, період простроченні виконання грошового зобовязання становить з 15 квітня 2015 року по 03 листопада 2016 року.

Інфляційні втрати розраховується за формулою: [Інфляційні нарахування] = [Сума боргу] х [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу].

Індекси інфляції за період прострочення складають: за квітень 2015 року - 114,00 % («Урядовий кур'єр» № 84 від 14.05.2015 року); за травень 2015 року - 102,20% («Урядовий кур'єр» № 102 від 10.06.2015 року); за червень 2015 року - 100,40% («Урядовий кур'єр» № 122 від 09.07.2015 року); за липень 2015 року - 99,00 % («Урядовий кур'єр» № 144 від 08.08.2015 року); за серпень 2015 року 99,20 % («Урядовий кур'єр» № 165 від 09.09.2015 року); за вересень 2015 року 102,30% («Урядовий кур'єр» № 188 від 09.10.2015 року); за жовтень 2015 року 98,70% («Урядовий кур'єр» № 209 від 10.11.2015 року); за листопад 2015 року 102,00% («Урядовий кур'єр» № 230 від 09.12.2015 року); за грудень 2015 року 100,70% («Урядовий кур'єр» № 4 від 09.01.2016 року); за січень 2016 року 100,90% («Урядовий кур'єр» № 26 від 10.02.2016 року); за лютий 2016 року 99,60% («Урядовий кур'єр» № 47 від 11.03.2016 року); за березень 2016 року 101,00% («Урядовий кур'єр» № 68 від 09.04.2016 року); за квітень 2016 року 103,50% («Урядовий кур'єр» № 87 від 11.05.2016 року); за травень 2016 року 100,10% («Урядовий кур'єр» № 109 від 10.06.2016 року); за червень 2016 року - 99,80% («Урядовий кур'єр» № 128 від 129.07.2016 року); за липень 2016 року - 99,90 % («Урядовий кур'єр» № 149 від 10.08.2016 року); за серпень 2016 року 99,70 % («Урядовий кур'єр» № 170 від 10.09.2016 року); за вересень 2016 року 101,80% («Урядовий кур'єр» № 191 від 11.10.2016 року); за жовтень 2016 року 102,80% («Урядовий кур'єр» № 210 від 09.11.2016 року)

Підсумковий індекс інфляції становить 130,328% (114,00%*102,20%*100,40%*99,00%*99,20%*102,30%*98,70%*102,00%*100,70%*100,90%*99,60%*101,00%*103,50%*100,10%*99,80%*99,90%*99,70%*101,80%*102,80%).

Таким чином сума інфляційних нарахувань становить 3662,39 грн. (12076,00 * 130,328% / 100% - 12076,00)

Проценти річних (3%) розраховуються за формулою [Проценти] = [Сума боргу] х [Процентна ставка] / 100% / 365 днів * [Кількість днів]

Отже, належною до стягнення з відповідача сумою 3% річних за прострочення зобовязання за період з 15 квітня 2015 року по 03 листопада 2016 року є сума 564,76 грн. (12076,00 * 3% / 365 днів * 569днів).

Колегія суддів не бере до уваги посилання позивача на зростання вартості насіння соняшника, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Насіння соняшника було відпущене відповідачу за ціною 3552 грн. за тону.

Доказів домовленості з відповідачем про сплату будь-якої іншої вартості насіння позивачем, в порушення ч. 3 ст. 12 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, позивачем не надано.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, у звязку із чим скасовує рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та невірного застосування норм матеріального права, згідно п.п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, та приймає нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просив стягнути на його користь заборгованість в сумі 105412,21 грн. та сплатив судовий збір у розмірі 1054,12 грн. За подання апеляційної скарги позивачем сплачено судовий збір в сумі 704 грн. Позовні вимоги задоволені на 4 %. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 70,32 грн. (1054,12+704*4%).

Керуючись ст.ст. 367, 369,374, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381, 382 ЦПК України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за здану продукцію задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4224,15 грн. з яких: 3662,39 грн. інфляційні нарахування за період з 15.04.2015 року до 31.10.2016 року та 564,76 грн. 3% річних від простроченої суми зобовязань.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 70,32 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 23 березня 2018 року.

Головуючий:

Судді: