Справа № 489/6200/16-ц
Номер провадження 2/489/82/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року м. Миколаїв,

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання Мазницька Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог органі опіки та піклування Миколаївської міської ради, про оспорювання батьківства,

представник позивача ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, яким просила виключити відомості про його як батька з актового запису про народження №429 від 04.08.2006 року ОСОБА_4 вчиненого Корабельним відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції.

Єдиною підставою позову зазначив те, що мати дитини заперечує його батьківство.

Ухвалою суду від 31.01.2017 року призначено судово молекулярна генетичну експертиза, проте справа повернулась без виконання у звязку з не надання біологічного матеріалу для проведення експертизи.

У звязку з не явкою сторін для проведення дослідження, представником позивача було заявлено клопотання про призначення судово-генетичної експертизи та проведення якої було доручено експертам Миколаївського НДЕКЦ МВС України.

30.10.2017 року до суду надійшов Висновок експерта за № 457 від Миколаївського НДЕКЦ складена страшним судовим експертом групи обліку генетичних ознак людини відділу біологічних досліджень Миколаївського науково-дослідного експертино -криміналістичного центру МВС України ОСОБА_5

Для проведення генетичної експертизи були відібрані біологічні зразки у ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, який був здійснений на стерильні нейлонові щіточки і поміщені у пакети експертної служби.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі докази в сукупності. Причому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, як це передбачено ст. 81 ЦПК України.

Вимогами ст.12 ЦПК України, на суд покладено обовязок сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'ясненню особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджувати про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Важливе значення в процесі доказування має висновок експерта. За результатами проведення судово-біологічної (генетичної) експертизи із застуванням методики генотипоскопії (аналізу ДНК) експерти можуть визначити батьківство із ймовірністю до 99,9 відсотків або дійти висновку про його виключення. Однак, експертиза ДНК, на сьогодні, є найбільш ефективним доказом, що підтверджує наявність чи відсутність батьківства особи щодо дитини.

Проте, представник позивача заперечує, щодо проведеної судово молекулярно-генетичної експертизи, зазначає , що експертиза відбулась із порушеням вимог Інструкції про порядок відібрання зразків буквального епітелію для проведення судових молекулярно генетичної експертизи у цивільних справах та або експертних досліджень за звернення фізичних і юридичних осіб, яка затверджена Наказом ДНДЕКЦ МВС України.

Посилається на те, що експертом були порушені вимоги щодо відібрання зразків, оскільки у вступній частині експертного висновку зазначеного, що зразки буквального епітелію ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, відібрані на стерильні нейлонові щіточки і поміщені в пакет Експертиної служби МВС України, проте після дослідження експертизи повернуто два обєкта замість трьох. Також зазначає, що у висновку вказано про наявність таюлиці дослдіження на 7-ми аркушах, проте до висновку надана таблиця на 6-ти аркушах, не додано Акту відібрання зразків, хоча зазначено про долучення цього акту. В проведенні експертизи брало участь два експерта - ОСОБА_6 та ОСОБА_5, підписано висновок одним з них.

Від представника позивача надійшло клопотання про проведення повторної судової молекулярно-генетичної експертизи, через сумнів в правильності наданого висновку, з урахуванням викладеного, проведення якої просила доручити експертам Одеського НДЕКЦ МВС України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертній установі для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Згідно з ч.5 ст. 104 ЦПК України попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що клопотання про призначення по справі судової молекулярно-генетичної експертизи обґрунтоване та підлягає задоволенню, через наявність зазначених представником неузгодженостей, які викликають сумнів у правильності висновку.

Керуючись ст.ст. 103,104 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити по справі повторну судову медичну молекулярно-генетичну експертизу (експертизу ДНК), проведення якої доручити експертам Одеського НДЕКЦ МВС України, попередивши експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експертів поставити наступні питання:

-Чи є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 біологічним

батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, матерю якого є ОСОБА_7.

Зобовязати позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, зявитись разом з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з паспортами та свідоцтвом про народження дитини для проведення експертизи до Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України ( 65005, м. Одеса, вул. Прохоровська, 35) у встановлений експертом час.

Попередити відповідача щодо наслідків ухилення від участі в експертизі, передбачених ст. 109 ЦПК України. (У разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто з цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.).

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Н.С. Тихонова