Справа № 2-395/09 Провадження № 22-ц/773/797/18 Головуючий у 1 інстанції: Савицька Н.В.
Категорія: 50 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

25 червня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ ОСОБА_1, вивчивши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на судове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

13 червня 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на судове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2016 року у даній справі.

Відповідно до вимог пункту 4 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено рішення або ухвала, що оскаржується.

У поданій апеляційній скарзі заявник зазначає про скасування заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.03.2016 року, проте в даній справі заочне рішення ухвалене 03.02.2009 року. 03.03.2016 року місцевим судом було постановлено ухвалу про залишення без задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення. Отже із змісту апеляційної скарги не можливо визначити, на яке судове рішення заявник подав апеляційну скаргу на заочне рішення від 03.02.2009 року чи на ухвалу суду від 03.03.2016 року, що не відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 356 ЦПК України.

У разі якщо заявником оскаржується заочне рішення, то апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне провадження.

Пунктом 13 частини 1 Розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подана з порушенням строків, встановлених ст. 294 ЦПК України, в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення.

З матеріалів справи вбачається, що заочне рішення ухвалено 03.02.2009 року. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.03.2016 року заяву ОСОБА_2. про перегляд заочного рішення суду залишено без розгляду.

Як положеннями ч. 4 ст. 231 ЦПК України в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення, так і положеннями ч. 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Отже, строк на оскарження заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.02.2009 року у даній справі закінчився 14.03.2016 року.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

У поданій 13.06.2018 року апеляційній скарзі відповідач просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що він не був присутнім під час розгляду справи, про оскаржуване судове рішення дізнався лише після отримання вимоги державного виконавця 10.06.2018 року.

Згідно з положеннями частини 1 статті 127 ЦПК України, яка врегульовує питання поновлення та продовження процесуальних строків, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, ЦПК України не пов'язує право суду поновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Таким чином, у кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Відповідно з цим, виходячи зі змісту статей 81, 127 ЦПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З матеріалів справи вбачається, що 29.01.2016 року відповідач ОСОБА_2 звертався до суду з заявою про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.02.2009 року в якій вказував, що копію рішення суду від отримав 29.01.2016 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.03.2016 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення.

28.03.2016 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.02.2009 року, яка ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 06.05.2016 року повернута у звязку із несплатою судового збору.

Наведеним спростовуються доводи заявника про те, що він дізнався про постановлене заочне рішення лише 10.06.2018 року у зв"язку з чим наведені ним причини пропуску строку суд визнає неповажними.

Тому у разі, якщо ОСОБА_2 оскаржує заочне рішення від 03.02.2009 року, йому. відповідно до п. 3 ст. 357 ЦПК України необхідно вказати інші підстави для поновлення пропущеного строку.

Враховуючи зазначені обставини апеляційну скаргу необхідно залишити без руху на підставі ст. 357 ЦПК України, надати строк для усунення відмічених недоліків.

Керуючись п.13 ч. 1 Розділу ХІІІ "Перехідні положення", ст. 356, ст. 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на судове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 березня 2016 року у даній справі залишити без руху, надавши строк тривалістю десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення вказаних недоліків.

Розяснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у разі невиконання у визначений строк вимоги суду про звернення до апеляційного суду з заявою про поновлення строку, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено на підставі ч. 3 ст. 357 ЦПК України. У разі невиконання інших вимог суду у зазначений строк апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає. Суддя