Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 317/4044/16 Головуючий у 1 інстанції: Громова І.Б.
Провадження № 22-ц /778/393/18 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Маловічко С.В., суддів: Кочеткової І.В., Гончар М.С.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 03 квітня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізького району електричних мереж до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення вартості не облікованої електроенергії,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року позивач ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізького РЕМ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення вартості не облікованої електроенергії в розмірі 5 312,70 грн., посилаючись на те, що між ВАТ „Запоріжжяобленерго" в особі Запорізького РЕМ та відповідачкою ОСОБА_2 існують договірні відносини на постачання електроенергії до житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, згідно з укладеним договором від 24.06.2015р. № НОМЕР_4/6858 та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_4.

26 квітня 2016р. в ході перевірки вищезазначеного житлового будинку представ- никами Запорізького РЕМ було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.99р. № 1357, шляхом використання «штучного нуля», змонтованого біля будинку, про що був складений акт № 00139762 від 26.04.2016р. в присутності відповідачів, який підписав ОСОБА_3 Запрошення на засідання комісії на 17.05.2016р. разом із другим екземпляром акта було вручено ОСОБА_2 на місці складання акту. На зазначену дату та час жоден із відповідачів на засідання комісії не з'явився, в результаті чого воно було проведено за їх відсутності та складено протокол № 3920 від 17.05.2016р. Згідно з актом була нарахована сума вартості не облікованої електроенергії в розмірі 5 312,70 грн., яку відповідачі в добровільному порядку не сплачують, тому позивач ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі ЗРЕМ вимушено було звернутись до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути цю суму з ОСОБА_3, ОСОБА_2 в солідарному порядку та суму судового збору в розмірі 1378,00 гривень.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 03 квітня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3. та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Запоріжжяобл- енерго» в особі РЕМ Запорізького району суму вартості не облікованої електроенергії в розмірі 5 312,70 грн. та судові витрати по 689 грн. з кожного відповідача.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

За вказаною апеляційною скаргою ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 12 грудня 2017 року було відкрито провадження у справі та ухвалою Апеляційного суду Запорізької області 14 грудня 2017 року справу було призначено до розгляду.

Оскаржуване судове рішення було постановлено у відповідності до ЦПК України у ред. від 18.03.2004р. Проте 15.12.217р. набрав чинності ЗУ № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яким внесено зміни до цивільно-процесуального кодексу.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» нової редакції ЦПК від 15 гру-

дня 2017р. справи у судах апеляційної інстанції розглядаються за правилами, що діють після

набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тому, оскільки оскаржуване судове рішення постановлене за правилами ЦПК України у ред. від 18.03.2004р., то перевіряється в апеляційному порядку дотримання судом при його постановленні ЦПК у вказаній редакції від 18.03.2004р., а апеляційний розгляд проводить та рішення апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційної скарги постановляється у відповідності до положень ЦПК України у новій редакції від 15.12.2017р.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.04.2016р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в будинку за адресою: АДРЕСА_2, власником 1/3 частини якого відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 04.03.1997р. та державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 05.06.2007р. є ОСОБА_2 Особовий рахунок по договору електропостачання за її заявою відкрито на її ім'я. Будинок, зі слів відповідачів, вони використовують як дачу. Іншими співвласники вказаного будинку є сини відповідачів: ОСОБА_4 та ОСОБА_4, які не проживають в с. Біленьке Запорізького району Запорізької області та не користуються вказаним житловим приміщенням.

Взаємовідносини між енергопостальником електричної енергії та споживачами здійснюються згідно ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» лише на підставі договору. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Такі ж положення містяться і в Правилах користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 р. № 1357 (далі - ПКЕЕН).

Особливістю нормативно-правового регулювання електропостачання є наявність

численних підзаконних нормативно-правових актів, у тому числі нормативно-технічних, якими визначається та деталізується порядок отримання та споживання електроенергії.

Згідно ст. 27 ЗУ «Про електроенергетику» - правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Пунктом 53 ПКЕЕН визначено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем ПКЕЕН, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН, затверджена Постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562 (далі - Методика), встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої в наслідок порушення ПКЕЕН, на підставі Акту про порушення ПКЕЕН у разі виявлення порушень, зазначених у пп. 1-7 третього розділу Методики.

При цьому, ч. 2 п. 1.2 Методики передбачено, що у разі своєчасного (до виявлення порушення представниками енергопостачальника) письмового повідомлення споживачем енергопостачальника про виявлені ним пошкодження приладів (систем) обліку, пошкодження або зрив пломб та за відсутності явних ознак втручання в роботу приладів (систем) обліку, Методика не застосовується.

Порядок розгляду Акту про порушення ПКЕЕН комісією, прийняття рішення та оформлення протоколу такого засідання комісії визначено п. 53 ПКЕЕН.

Встановлено, що між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір про користування електричною енергією від 25 червня 2015р. № НОМЕР_4/6858, згідно якого здійснюється електропостачання до житлового будинку ОСОБА_2, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, на потужність електроустановок споживача 1,8 кВт, а споживання електроенергії враховується лічильником. В п. 6 договору визначено межу експлуатаційної відповідальності та балансової належності, яка встановлена на вихідних клемах розрахункового засобу обліку. До договору долучені заява ОСОБА_2 щодо укладання з нею договору про користування електричною енергією, копії паспорту, РНОКПП, державного акту на право власності на землю, виданого 05.06.2007р., та свідоцтва про право власності на житло.

Пунктом 21 ПКЕЕН встановлено право енергопостачальника контролювати правильність знімання показів приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем. Періодичність проведення контрольного огляду приладу обліку енергопостачальником становить не рідше 1 разу на 6 місяців, проведення технічної перевірки - не рідше 1 разу на 3 роки (п. 3.33 ПКЕЕ).

26.04.2016р. представниками Запорізького РЕМ в присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (подружжя) було проведено технічну перевірку у будинку споживачів, в результаті якої було виявлено порушення ПКЕЕН, а саме: «використання штучного нуля», що призвело до споживання не облікованої електричної енергії.

На підставі п. 53 ПКЕЕН був складений акт № 00139762 від 26.04.2016р. про порушення Правил користування електричної енергії побутовим споживачем. З боку відповідача акт було підписано гр. ОСОБА_3, який надав письмові зауваження до складеного акта, зазначені на його зворотній стороні. Другий екземпляр акта разом із запрошенням на комісію на 17.05.2016р. було вручено відповідачам відразу після складання акту про порушення ПКЕЕН.

17.05.2016р. на зазначений час відповідачі на засідання комісії з розгляду актів не з'явилась, тому комісією розглянуто акт про порушення за відсутності ОСОБА_3 та ОСОБА_2, та за наслідками проведеного розгляду прийнято протокольне рішення № 3920 щодо причетності споживача до вказаного в Акті порушення, а протокол підписано членами комісії.

На підставі вказаного Акту визначено обсяг та вартість е/енергії, не облікованої внаслідок порушення відповідачем ПКЕЕН, за пп. 7 п. 3.1 Методики, яка становить 5349 кВт/год на суму 5312,70 грн.

20.05.2016р. рахунок за актом було направлено відповідачам поштовим відправленням та запропоновано сплатити визначену суму вартості не облікованої електроенергії, але добровільної сплати не відбулось, тому ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулось з позовом про їх стягнення з відповідачів в солідарному порядку.

Задовольняючи цей позов, суд першої інстанції виходив із того, що є доведеним факт вчинення порушення ПКЕЕН відповідачами, визначеного у Акті, який складено з дотриманням вимог ПКЕЕН, перевірено комісією на засіданні, та у зв»язку із визнанням споживачів причетними до вказаних порушень їм нарахована вартість не облікованої електроенергії, яка нарахована у відповідності до правильно обраного пункту Методики, та визначена за формулою на підставі акту сума є правильною.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 наголошує на тому, що суд не перевірив її заперечень проти позову в тій частині, що дії працівників енергопостачальника у їх дачному будинку були неправомірними, оскільки вони носили характер змови між собою щодо необхідності знайти хоч будь-які порушення з метою подальшого вимагання.

Проте ці ствердження носять суто декларативний характер, оскільки відповідачі саме на такі неправомірні дії працівників ПАТ «Запоріжжяобленрего» не скаржились ані до керівництва енергопостачальника, ані до НКРЕКП, в судовому порядку ці дії не оскаржували, на комісію з розгляду акту ОСОБА_2 не з»явилась, де могла б про це сповістити. А тому апеляційний суд вважає їх надуманими з метою уникнути відповідальності за допущене порушення ПКЕЕН, яке виявлене цими працівниками.

На користь зазначеному свідчить те, що, сповіщаючи у цій справі про шантаж з боку працівників при здійсненні перевірки та на незаконність проникнення до її будинку, остання до правоохоронних органів з цього приводу не звернулась. А тому факт шантажу та незаконного проникнення до її будинку є недоведеним належними та допустимими доказами у справі.

Згідно з п. 37 ПКЕЕН енергопостачальник має право за пред»явленням службового посвідчення на безперешкодний доступ для перевірки справності засобів обліку, знімання показів відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок побутових споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладом обліку.

Представники енергопостачальника пред»явили службові посвідчення перед перевіркою у будинку відповідачів, а тому були допущені ними до здійснення перевірки, про що зазначено в Акті № 00139762 від 26.04.2016р. Зворотнього відповідачі не заявляють, та до перевірки лічильника цих працівників вони допустили.

Довід скарги про те, що житловий будинок не використовується постійно, а тільки як дача, не впливає на характер встановлених правовідносин, оскільки неврахована електроенергія згідно з Методикою, нарахована у зв»язу з порушенням споживачем ПКЕЕН, розраховується за визначений період внезалежності від того, чи мешкав споживач у цей період в будинку, чи ні.

Той факт, що Акт підписано ОСОБА_3, а не нею як співвласником будинку, не впливає на законність його складання, оскільки ОСОБА_3 є чоловіком ОСОБА_2 та мешкає разом з нею, а відтак є споживачем електричної енергії, що надається до цього будинку. Крім того, ОСОБА_2 була присутня при перевірці та складанні Акту, та не була позбавлена можливості як внести до акту свої зауваження, так і проставити під ним свій підпис чи відмовитись від його підписання.

Вказані висновки базуються на відповідних нормах матеріального права, а саме, ст.ст. 64, 156, 160 ЖК України.

В скарзі зазначено також, що «штучний нуль» було за 5 хвилин змонтовано самими працівниками РЕМ, щоб сфотографувати це порушення та скласти акт.

Проте, вид порушення, який було виявлено та зафіксовано актом про порушення, а саме, «використання штучного нуля», що призвело до споживання не облікованої електроенергії, неможливо змонтувати (встановити) рейдовою бригадою за 5 хвилин, сфотографувати та відразу демонтувати, оскільки монтування «штучного нуля» є довготривалим та складним технічним процесом із застосуванням ряду електротехнічних заходів в різних частинах електроустановки.

Всі вказані в апеляційній скарзі ОСОБА_2 обставини вона пояснювала в ході розгляду справи у суді першої інстанції, та, відповідно, судом вони враховувались та досліджувались, але суд вважав, що ці обставини не були підтверджені, про що зазначив у рішенні.

Зважаючи на вказані обставини, апеляційний суд визнає апеляційну скаргу ОСОБА_2 необґрунтованою, тому у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України вона підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

В заяві від 20 березня 2018р. ОСОБА_2 сповіщає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3, який був відповідачем у цій справі, про що надала копію свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3, у зв»язку з чим просила скасувати рішення відносно нього та закрити провадження у справі.

Відповідно до вимог ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 зазначеної процесуальної норми, якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі та визначені як солідарні боржники, отже ОСОБА_2 є одночасно спадкоємцем померлого відповідача та є солідарним боржником за вимогами позивача.

Відтак, оскільки апеляційний суд визнає рішення суду законним і обґрунтованим та підстав для його скасування не знаходить, а також те, що ОСОБА_2 є одночасно спадкоємцем, який є також співвідповідачем у цій справі разом з померлим чоловіком, то немає підстав і для скасування цього рішення у зв»язку із смертю відповідача ОСОБА_3 із закриттям провадження у справі в частині вимог до нього. Крім того, вбачається, що боржники при житті ОСОБА_3 фактично виконали рішення суду, погасивши 10.10.2017р. борг у розмірі 5312,70 грн. за Актом про порушення № 00139762 від 26.04.2016р. ( а.с. 154).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 12 грудня 2017р. ОСОБА_2 було відстрочено сплату судового збору у сумі 1515,80 грн. до ухвалення апеляційним судом судового рішення за наслідками розгляду її апеляційної скарги.

Але ОСОБА_2 наголошувала у своїх заявах про необхідність звільнення її від сплати судового збору як споживача у відповідності до положень ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Дійсно, системне тлумачення норм статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дозволяє зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб як споживачі серед переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають або позбавлені, оскільки така пільга встановлена спеціальною нормою (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів), що закріплена в законі, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Проте ОСОБА_2 оскаржує рішення суду, в якому вирішується спір не щодо захисту її прав як споживача, а з приводу порушення нею ПКЕЕН, а саме улаштування електроустановки в такий спосіб, що відбувалось безоблікове споживання електричної енергії, тобто така категорія спорів не відноситься до спорів, на які розповсюджуються положення ЗУ «Про захист прав споживачів». А тому апеляційний суд вважає, що, оскільки спір не відноситься до категорії щодо захисту прав споживачів, то судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає стягненню з ОСОБА_2 на реквізити Апеляційного суду Запорізької області: банк одержувача - ГУДКСУ у Запорізькій області, одержувач - УДКСУ у м. Запоріжжі Запорізької області, код одержувача - код за , код банку одержувача - МФО 813015, рахунок одержувача - 0007, призначення платежу - судовий збір, код суду - 02891457.

Керуючись ст.ст. 141, 374, 375, 381, 382-390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 03 квітня 2017 рокуу цій справі залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2, 1963 р.н., РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1 судовий збір в сумі 1515 (одна тисяча п'ятсот п»ятнадцять) гривень вісімдесят копійок за подання апеляційної скарги на наступні реквізити: банк одержувача - ГУДКСУ у Запорізькій області, одержувач - УДКСУ у м. Запоріжжі Запорізької області, код одержувача - код за , код банку одержувача - МФО 813015, рахунок одержувача - 0007, призначення платежу - судовий збір, код суду - 02891457.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її проголошення.

Повний текст постанови складено 26 березня 2018р.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Кочеткова І.В.

Гончар М.С.