Справа № 473/277/18 Головуючий суду першої інстанції Висоцька Г.А.
Провадження № 22-ц/4812/55/18 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Прокопчук Л.М., Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 травня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Висоцької Г.А., в залі судового засідання в м. Вознесенськ о 15 год. 14 хв., повний текст якого складений 7 червня 2018 року, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третьої особи без самостійних вимог - приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Франкевич Інни Миколаївни, про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом,

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її рідного дядька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Таборівка Вознесенського району Миколаївської області.

Посилалась на те, що після смерті останнього відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_7 заповіт не склав, дітей та дружини не мав. Вона та її двоюрідний брат ОСОБА_5 - відповідач у справі, є спадкоємцями померлого за правом представлення.

Позивач вказувала, що 12 січня 2018 року вона як спадкоємець звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини, проте їй було роз'яснено, що вона пропустила строк, визначений законом, для прийняття спадщини.

Одним із основних аргументів пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини зазначала те, що вона має психічні страждання, які виникли внаслідок дій відповідача, який спричинив їй тілесні ушкодження та відібрав документи померлого. У зв'язку з перенесеними потрясіннями вона звернулася до лікаря - психіатра Вознесенської ЦРЛ, де з 5 липня 2017 року була поставлена на облік та перебуває на обліку до теперішнього часу. Ці обставини, пов'язані зі станом здоров'я, не дозволили їй своєчасно звернутися до нотаріальних органів з заявою про прийняття спадщини.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 травня 2018 року в задоволені позову відмовлено. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог місцевий суд посилався на те, що доводи ОСОБА_3 про її хворобливий стан, оспорюються стороною відповідача і не можуть бути прийняти судом до уваги, а отже позивачем не надано доказів поважності причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на необґрунтованість оскаржуваного рішення, яке ухвалене з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Свої доводи мотивувала тим, що причиною, що перешкоджала їй звернутися із заявою до нотаріуса був її психічний стан, з приводу якого вона проходила лікування, оскільки ОСОБА_5 спричинив їй тілесні ушкодження, висловлював погрози фізичної розправи, з приводу яких вона зверталася до поліції.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник відповідача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення місцевого суду та відповідність його дійсним обставинам справи, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

При цьому обґрунтовувала тим, що доводи скаржника про наявність страху щодо поведінки відповідача є необґрунтованими, надуманими та необ'єктивними, оскільки спростовуються матеріалами і обставинами справи в цілому, враховуючи і наявність кримінального провадження за заявами скаржника. До того ж копія довідки про перебування ОСОБА_3 з 5 липня 2017 року на обліку у лікаря-психіатра, ніяким чином не підтверджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки: по-перше, вказана довідка не містить дати її видачі, по-друге, згідно цієї довідки ОСОБА_3 перебуває на обліку лише з 5 липня 2017 року, проте невідомо що відбувалось з нею у період з 30 червня по 5 липня 2017 року, та чому через тиждень вона вирішила звернутися до лікаря.

Також посилалася, що ніщо і ніхто не заважав ОСОБА_3, навіть якщо вона перебувала на обліку або навіть на лікуванні у лікаря-психіатра в період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 09 січня 2018 року включно, вийти із лікарні та піти особисто до будь-якого нотаріуса та подати особисто або шляхом направлення поштового листа - заяву від свого імені про прийняття спадщини.

Справа перебуває у провадженні суду апеляційної інстанції з 20 липня 2018 року та 21 вересня 2018 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5

3 жовтня 2018 року розпочав свою роботу Миколаївський апеляційний суд.

У зв'язку із ліквідацією Апеляційного суду Миколаївської області дана справа передана до новоствореного Миколаївського апеляційного суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 11 жовтня 2018 року визначено новий склад колегії суддів.

Відповідно до ч. 12 ст. 33 ЦПК України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про проведення повторного підготовчого провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляду справи, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції.

Спадкове право в Україні врегульовано положеннями Книги шостої ЦК України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 1та 2 ст. 1220 ЦК України).

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223 ЦПК України).

Частиною 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах, уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ч. 1 ст. 1262 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Суд встановив, що спадкодавець ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Таборівка Вознесенського району Миколаївської області, про що 13 червня 2017 року видане свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 36). Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина, до спадкової маси якої увійшов, зокрема, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Заповіту за життя ОСОБА_7 не складав.

Спадкодавець мав рідних братів - ОСОБА_8, який був батьком позивача та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_9, який був батьком відповідача та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с. 9, 40, 41).

Отже, спадкодавець є рідним дядьком сторін, а відтак відповідно до ст. 1262, ч. 3 ст. 1266 ЦК України позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_5 є спадкоємцями другої черги за правом представлення.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_7 районним судом не встановлено.

14 червня 2017 року ОСОБА_5 звернувся з заявою до Приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Франкевич І.М. про прийняття спадщини, де зазначив про відсутність спадкоємців як першої, так і другої черги (т. 1 а.с. 31).

На підставі цієї заяви була заведена спадкова справа № 33/2017, зареєстрована в книзі обліку спадкових справ за № 81 та внесена до спадкового реєстру за № 60788641 (т. 1 а.с.31, 34).

Згідно до роз'яснень нотаріуса від 12 січня 2018 року № 9/02-31 на звернення ОСОБА_3 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, останній було відмовлено, оскільки нею пропущено встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, визначений ст. 1272 ЦК України (т. 1 а.с. 52).

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та врахувавши ці фактичні обставини.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на звернення з заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_3 зазначала, що з приводу оформлення спадкових прав між сторонами виникла конфліктна ситуація, внаслідок якої відповідач 29 червня 2017 року спричинив їй тілесні ушкодження, що в свою чергу викликало у неї стрес та реальні психічні розлади, у зв'язку з чим її взято на облік лікаря-психіатра.

З приводу отриманих тілесних ушкоджень позивач 30 червня 2017 року звернулася з відповідною заявою до відділу поліції (т. 1 а.с. 13-15, 72-74).

За даними амбулаторної медичної карти наданої ОСОБА_3, через отримання тілесних ушкоджень 3 липня 2017 року була на прийомі у хірурга, 4 липня 2017 року - невролога та окуліста (т. 1 а.с. 84-87).

Також на підтвердження доводів своїх позовних вимог позивач долучила до матеріалів справи довідку Комунальної установи « Вознесенська центральна районна лікарня», яка містить конфеденційну інформацію про те, що вона з 5 липня 2017 року перебуває на обліку в психіатричному кабінеті з діагнозом посттравматичний стресовий розлад з астеноневротичною тривожно фобічною конічною симптоматикою ситуаційно обумовленою. Потребує лікування. Розлад поведінки виник через перенесену затяжну стресову ситуацію (т. 1 а.с.16).

Видачу такої довідки підтвердив допитаний, за клопотанням позивача, в суді апеляційної інстанції лікар-психіатр ОСОБА_10, у якого проходить лікування ОСОБА_3 Лікар засвідчив, що остання проходить психічне лікування; стресовий розлад її поведінки пов'язаний з фобією, тобто її переслідує відчуття страху к обставинам, які пов'язані з спричиненням тілесних ушкоджень та конфліктною ситуацією щодо оформлення спадщини. Затяжний характер захворювання визначається в конкретній ситуації для кожної людини особисто. Послаблення симптомів хвороби у ОСОБА_3 не спостерігалося.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини та надані сторонами докази колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 пропустила шестимісячний строк на прийняття спадщини у зв'язку з тим, що мала перешкоди для звернення до нотаріуса, оскільки була уражена психічною хворобою та проходила психічне лікування, а отже колегія суддів дійшла висновку, що дані обставини є поважною причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. За такого позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню. Колегія суддів вважає, що достатнім додатковим строком буде строк у три місяці.

Висновки суду про неповажність причин пропуску строку для прийняття спадщини не відповідають обставинам справи та наданим на їх підтвердження доказам, а тому на підставі п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_3

Доводи представника відповідача про те, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є надуманими та безпідставними та не підтверджуються будь-якими доказами не заслуговують на увагу, оскільки позивач надала суду відповідні докази за правилами ст.ст. 76-80 ЦПК України.

Відсутність у довідці лікаря-психіатра дати видачі такої довідки, на що посилається у відзиві представник відповідача, не впливає на зміст цієї довідки, а також звернення позивача до лікаря-психіатра саме 5 липня 2017 року, тоді як події, наслідком яких став стресовий розлад, сталися значно раніше, обумовлені психічним станом здоров'я позивачки, а тому розсуди представника відповідача з цього приводу є тільки припущенням.

Не можуть бути взяті до уваги й твердження представника ОСОБА_5 про те, що ніщо і ніхто не заважав ОСОБА_3, навіть якщо вона перебувала на обліку або навіть на лікуванні у лікаря-психіатра в період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 9 січня 2018 року включно, вийти із лікарні та піти особисто до будь-якого нотаріуса та подати особисто або шляхом направлення поштового листа - заяву від свого імені про прийняття спадщини, з огляду на таке.

Спадкове право для прийняття спадщини встановило строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (день смерті особи). При цьому спадкоємець вправі подати заяву про прийняття спадщини у будь-який час протягом шестимісячного строку (як в перший день шестимісячного строку так і в останній день такого строку). За такого, неподання позивачем такої заяви до 5 липня 2017 року є її особистим правом та не впливає на виникнення у неї права на спадкування. Відповідно до медичних документів 5 липня 2017 року у позивача було виявлено психічне захворювання з приводу якого вона була поставлена на облік у лікаря-психіатра. З пояснень лікаря-психіатра вбачається, що ОСОБА_3 фізично мала можливість звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте за психічним станом остання була хвора, мала фобію, тобто її переслідувало відчуття страху к обставинам, які пов'язані з пережитою стресовою ситуацією.

Отже, на думку колегії суддів, позивач, перебуваючи в зазначеному психічному стані, самостійно мала визначити з урахуванням послаблення симптомів хвороби, час звернення до нотаріуса з питань прийняття спадщини.

У зв'язку зі скасуванням рішення районного суду відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають перерозподілу між сторонами витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати з судового збору за подання до суду позову в розмірі 704 грн. 80 коп. та за подання апеляційної скарги відповідно 1 057 грн. 20 коп., а загалом 1 762 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 додатковий строк у три місяці для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 1 762 грн. 00 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Л.М. Прокопчук

Н.В. Самчишина

Повний текст постанови складено 30 листопада 2018 року.