КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/4549/16-ц Головуючий у суді І інстанції Пінкевич Н.С.
Провадження № 06.115/824/109/2018 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
У Х В А Л А

3 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Ігнатченко Н.В., Олійника В.І., Кулішенка Ю.М., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_5 про повернення судового збору у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2017 року, в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

У жовтні 2017 року представник позивача за довіреністю - ОСОБА_8 звернувся до Апеляційного суду Київської області із заявою, в якій просив повернути його довірителю надміру перераховані кошти від сплати судового збору за розгляд справи в розмірі 7 452,90 грн.

Відповідно до Указу Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 Апеляційний суд міста Києва та Апеляційний суд Київської області ліквідовано, і утворено Київський апеляційний суд.

Указом Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 суддів Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області переведено на роботу на посадах суддів Київського апеляційного суду.

Початком роботи Київського апеляційного суду визначено 3 жовтня 2018 року, а нерозглянуті апеляційні скарги, заяви, клопотання, подані до Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області передано для розгляду до новоутвореного Київського апеляційного суду.

1 листопада 2018 року матеріали справи надійшли до апеляційного суду після перегляду справи судом касаційної інстанції.

У зв'язку із зазначеним, питання щодо повернення судового збору підлягає розгляду Київським апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та заявлені вимоги, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI.

Відповідно до підпункту 1.2. пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час пред'явлення позову, за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

За пунктом 6 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI, ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду була установлена в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги

Згідно із частиною 2 статті 6 Закону № 3674-VI, у разі, якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

У разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред'явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 цього Закону.

За правилом пункту 1 частини 1 та частини 2 статті 7 Закону № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України у пункті 42 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства. Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

При цьому поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи.

Законом № 3674-VI не передбачено граничного терміну повернення сплаченої суми судового збору.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України у редакції, чинній на час пред'явлення позову та заяви про повернення судового збору, ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору у більшому розмірі, ніж це встановлено законом (пункт 1 частини 1 статті 83 ЦПК України 2004 року).

Судом встановлено, що у травні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, в якому просив визнати будинок (домоволодіння) по АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя, поділити будинок між ними в рівних частинах та виділити йому натурі 1/2 частину цього будинку.

В заяві про усунення недоліків позовної заяви від 6 червня 2016 року позивач визначив ціну позову на рівні 350 000 грн. та сплатив судовий збір в загальному розмірі 4 189 грн.

В подальшому, а саме 2 листопада 2016 року, позивач уточнив позовні вимоги та остаточно просив суд визнати лише 1/2 частину будинку (домоволодіння) по АДРЕСА_1, вартістю 62 488 грн., спільною сумісною власністю подружжя.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 грудня 2016 року в задоволенні позову було відмовлено.

У березні ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на вказане вище рішення, сплативши судовий збір в загальному розмірі 4 607,90 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 грудня 2016 року залишено без змін.

Отже, з урахуванням того, що до ухвалення рішення у справі позивач зменшив позовні вимоги майнового характеру, розмір судового збору за подання до суду першої інстанції даної позовної заяви мав відповідати мінімальній ставці судового збору, що дорівнює 551,20 грн., а за подання апеляційної скарги - 606,32 грн.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність повернення позивачу 4 001,58 грн. (4 607,90 грн. - 606,32 грн.) судового збору, оскільки при поданні апеляційної скарги ним було сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж це було встановлено Законом № 3674-VI.

У той же час колегія суддів не вбачає підстав для повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви з огляду на те, що це питання належить до компетенції суду першої інстанції, оскільки нового рішення у справі апеляційний суд не ухвалював.

Керуючись статями 133, 141, 182, 381 ЦПК України, статтею 7 Закону України «Про судовий збір», суд,

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_5 - ОСОБА_8 про повернення судового збору задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області повернути ОСОБА_5 надміру сплачений судовий збір в розмірі 4 001,58 грн. (чотири тисячі одна гривня п'ятдесят вісім копійок), що внесений згідно з квитанціями від 30 березня 2017 року № 89 та від 28 квітня 2017 року № N13S856849 на розрахунковий рахунок 0001; отримувач - ГУ ДКСУ у Київській області, код банку отримувача (МФО) - 821018, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37955989.

Копію ухвали та оригінал квитанцій від 30 березня 2017 року № 89 та від 28 квітня 2017 року № N13S856849 направити заявнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: Н.В. Ігнатченко

В.І.Олійник

Ю.М.Кулішенко