справа № 179/524/18
провадження № 2/179/438/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2018 року смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області
Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Чорної О.В.,
за участю секретаря судового засідання Бондар О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Магдалинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що вона з 10 жовтня 1992 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів. Фактично їх шлюбні відносини припинені з квітня 2014 року. Після припинення шлюбних відносин відповідач переїхав на нове місце проживання до свого батька, де і проживає в даний час. Разом не проживають, спільне господарство не ведеться.
В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позов просить задовольнити у повному обсязі, строк для примирення просила не надавати, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву, заяв та клопотань суду не надав.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося у звязку з неявкою всіх учасників процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого.
Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 10 жовтня 1992 року, про що Новопетрівською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис № 08 (а. с. 3 копія свідоцтва про шлюб).
Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.
Шлюбні відносини між сторонами припинені.
Належним чином повідомлений про дату слухання справи, відповідач в судове засідання не зявився, відзиву та доказів на його обґрунтування суду не надав, а оскільки цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд приймає рішення на підставі наявних в справі письмових доказів, оскільки відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим.
Таким чином, судом зясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя.
Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач після розірвання шлюбу прохала залишити їй шлюбне прізвище «Безхмельницина», суд вважає за необхідне задовольнити цю вимогу позивача.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач не заявляв вимогу про відшкодування судових витрат, дане питання не вирішується.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 263, 265, 280-284 ЦПК України,суд, -
Позов ОСОБА_1 (13 червня 1972 р. н., РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_2) до ОСОБА_2 (15 червня 1969 р. н., проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3) про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Новопетрівською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області 10 жовтня 1992 року, актовий запис № 08 - розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище «Безхмельницина».
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене в загальному апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Чорна