АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року м. Київ

Справа №752/966/18-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 20 червня 2018 року

Повний текст постанови складено 21 червня 2018 року

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Павлишина П.О.

сторони: позивач ОСОБА_2

відповідачі державний реєстратор Київської філії комунального підприємства «Новозаводське» Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області Павленко Ксенія Володимирівна,

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рієлтіс Плюс»

Справа №752/966/18-ц
№ апеляційногопровадження:22-ц-796/3863/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Новак А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлтіс Плюс» - О.С. Тищенко на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва про забезпечення позову, постановленої 18 січня 2018 року суддею Новак А.В. в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, час і дата складання повного тексту ухвали невідомі, у справі за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Новозаводське» Новозаводської сільської ради Пулинського району

Житомирської області Павленко КсеніїВолодимирівни, Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлтіс Плюс» про визнання противоправним і скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Новозаводське» Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області Павленко К.В., ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», Товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлтіс Плюс» про визнання противоправним і скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Крім того, 16 січня 2018 року ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким державним реєстраторам відповідних реєстраційних органів, державних адміністрацій, зокрема але не виключно державним реєстраторам та державним реєстраторам Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, територіальних органів Державного департаменту реєстрації Міністерства юстиції України, а також всім приватним нотаріусам та всім державним нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії по внесенню змін до відомостей в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, про нерухоме майно - нежитлове приміщення НОМЕР_1 (в Літ. А) за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 96.9 квадратних метра.

Заяву обґрунтовувала тим, що нею подано до суду позов про визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень від 30 листопада 2017 року, згідно з яким було здійснено державну реєстрацію прав власності на нежитлове приміщення НОМЕР_1(в Літ. А) за адресою АДРЕСА_1 за співвідповідачем ТОВ «Рієлтіс Плюс», а також вимоги про зобов'язання відповідача державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Новозаводське» Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області ПавленкоК.В. скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 38442136 від 30 листопада 2017 року про реєстрацію за ТОВ «Рієлтіс Плюс» право власності на вказане нежитлове приміщення .

Позивач зазначає, що здійснення такої реєстрації прав власності на зазначений об'єкт нерухомого майна за ТOB «Рієлтіс Плюс» може призвести до відчуження нерухомого майна у будь-який час, що може призвести до порушення майнових прав позивача, як власника.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 січня 2018 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову - задоволено.

Вжито захід забезпечення позову шляхом заборони будь-яким державним реєстраторам відповідних реєстраційних органів, державних адміністрацій, зокрема але не виключно державним реєстраторам та державним реєстраторам Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, територіальних органів Державного департаменту реєстрації Міністерства юстиції України, а також всім приватним нотаріусам та всім державним нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії по внесенню змін до відомостей в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, про нерухоме майно - нежитлове приміщення НОМЕР_1 (в Літ. А) за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 96.9 квадратних метра.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою директором ТОВ «Рієлті-Плюс» - О.С. Тищенко подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 січня 2018 року, прийняти нову постанову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Зокрема зазначає про те, що суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу не обґрунтував та не перевірив співмірність виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, заявленим позовним вимогам. Не з'ясував чи є взагалі спори між цими сторонами щодо відчуження вказаного.

Крім того, позов ОСОБА_2 містить вимоги про визнання протиправними та скасування рішення державного реєстратора, предметом якого не є право на майно, а право вимоги за іпотечним договором.

Відповідно до п.8 ч.І Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник позивача Петраш С.А. проти доводів апеляційної скарги заперечувала.

Інші сторони в судове засідання не з'явились будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи

Апеляційний суд в складі колегії суддів враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов'язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, забезпечивши їм можливість з'явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства, принцип правової визначеності, поширення загального правила, закріпленого в ч.1 ст.372 ЦПК України, відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання будь-кого з осіб, що беруть участь у справі, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Новозаводське» Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області Павленко К.В., ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ «Рієлтіс Плюс» .

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

16 січня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Новозаводське» Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області Павленко К.В., ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», Товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлтіс Плюс» про визнання противоправним і скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Також, 16 січня 2018 року ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким державним реєстраторам відповідних реєстраційних органів, державних адміністрацій, зокрема але не виключно державним реєстраторам та державним реєстраторам Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, територіальних органів Державного департаменту реєстрації Міністерства юстиції України, а також всім приватним нотаріусам та всім державним нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії по внесенню змін до відомостей в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, про нерухоме майно - нежитлове приміщення НОМЕР_1 (в Літ. А) за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 96.9 квадратних метра.

Заяву обґрунтовувала тим, що нею подано до суду позов про визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень від 30 листопада 2017 року, згідно з яким було здійснено державну реєстрацію прав власності на нежитлове приміщення НОМЕР_1(в Літ. А) за адресою АДРЕСА_1 за співвідповідачем ТОВ «Рієлтіс Плюс», а також вимоги про зобов'язання відповідача державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Новозаводське» Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області ПавленкоК.В. скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 38442136 від 30 листопада 2017 року про реєстрацію за ТОВ «Рієлтіс Плюс» право власності на вказане нежитлове приміщення .

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із характеру спірних правовідносин та дійшов висновку про те, що заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогам, заява про забезпечення позову є обґрунтованою, та не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити та/або зробити неможливим виконання можливого рішення суду, а між сторонами дійсно існує спір про право власності на нерухоме майно.

З даними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Згідно з ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений ч. 1 ст. 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Як убачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень від 30 листопада 2017 року, згідно з яким було здійснено державну реєстрацію прав власності на нежитлове приміщення НОМЕР_1(в Літ, А) за адресою АДРЕСА_1 за співвідповідачем ТОВ «Рієлтіс Плюс», а також просила зобов'язати відповідача державного реєстратора Київської філії комунального підприємства «Новозаводське» Новозаводської сільської ради Пулинського району Житомирської області ПавленкоК.В. скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 38442136 від 30 листопада 2017 року про реєстрацію за ТОВ «Рієлтіс Плюс» право власності на вказане нежитлове приміщення.

Порушуючи питання про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким державним реєстраторам відповідних реєстраційних органів, державних адміністрацій, зокрема але не виключно державним реєстраторам та державним реєстраторам Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, територіальних органів Державного департаменту реєстрації Міністерства юстиції України, а також всім приватним нотаріусам та всім державним нотаріусам здійснювати будь-які реєстраційні дії по внесенню змін до відомостей в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, про нерухоме майно - нежитлове приміщення НОМЕР_1 (в Літ. А) за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 96.9 квадратних метра, ОСОБА_2 посилалася на те, що вона є власником спірного нежитлового приміщення яке було нею передано в іпотеку ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, а тому вважала, що відповідач у будь-який час може розпорядитися належною їй власністю, що у випадку задоволення позовних вимог може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Викладені обставини, ураховуючи положення статті 151 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Оскільки предметом даного спору є правомірність реєстрації права власності на нерухомого майна, яке може бути відчужене іншим особам до вирішення справи по суті, що утруднить чи зробить неможливим виконання майбутнього судового рішення, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про необхідність забезпечення позову.

Сам по собі факт звернення ОСОБА_2 до суду з позовом до відповідачів свідчить про наявність спору між сторонами, а оскільки предметом спору є нерухомого майна, заборона вчиняти дії є співмірними з заявленими вимогами.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що позовні вимоги ОСОБА_2, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, предметом якого, не право на майно, а право вимоги за іпотечним договором не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки ці обставини підлягають з'ясуванню і оцінці при розгляді справи по суті.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були правові підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливає на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвали суду постановлені з додержанням норм процесуального права, є законними та обґрунтованими, підстав для їх скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані ухвали - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлтіс Плюс» - О.С. Тищенко - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М.Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І.Шкоріна