Провадження № 22-ц/779/321/2018
Головуючий у 1 інстанції Битківський Л. М.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Василишин Л.В.

суддів: Максюти І.О., Фединяка В.Д.

секретаря Петріва Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ПАТ «Акцент-Банк» на ухвалу Богородчанського районного суду від 27 грудня 2017 року,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2016 року ПАТ «Акцент-Банк» звернувся до Івано-Франківського міського суду із вищевказаним позовом.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що 13.09.2012 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань станом на 25.08.2016 року за кредитним договором утворилася заборгованість, розмір якої становить - 26 409,73 грн., які позивач просив стягнути з відповідача.

Ухвалою Богородчанського районного суду від 27 грудня 2017 року справу за позовом ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, у зв'язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого позивача.

ПАТ «Акцент-Банк» на ухвалу суду подано апеляційну скаргу, в якій апелянт посилається на порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону.

Апелянт не погоджується з твердженням суду про те, що від позивача не надходила заява про розгляд справи без участі його представника. Зокрема у прохальній частині позовної заяви у пункті 3 міститься клопотання наступного змісту: «У разі неявки в судове засідання відповідача, ПАТ «Акцент-Банк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення».

Апелянт також не згідний з посиланням суду першої інстанції на те, що представник позивача не мав повноважень підписувати позовну заяву, оскільки на момент подання заяви закінчився строк дії довіреності. Позовну заяву було направлено до суду та вперше відкрито провадження ухвалою Івано-Франківського міського суду від 13.10.2016 року і на вказану дату довіреність представника позивача була дійсною.

З наведених підстав апелянт просив скасувати ухвалу Богородчанського районного суду від 27.12.2017 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи в порядку ст.360 ЦПК України не подавався.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п.8 Розділу XIII «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ЦПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017 року.) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

В засідання апеляційного суду сторони не з'явилися.

Вислухавши доповідача, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про наявні підстави для задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2016 року ПАТ «Акцент-Банк» звернувся до Івано-Франківського міського суду із вищевказаним позовом, зазначивши адресу проживання відповідача ОСОБА_1 як АДРЕСА_1.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 13 жовтня 2016 року у справі відкрито провадження (а.с.38).

За даними довідки Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, тому ухвалою Івано-Франківського міського суду від 21.06.2017 року справу передано до Богородчанського районного суду для розгляду по суті (а.с.64,70).

Залишаючи скаргу без розгляду, Богородчанський районний суд виходив з того, що на судові засідання, призначені на 23.08.2017р., 26.09.2017р., 23.10.2017р., 23.11.2017р., 14.12.2017р. та 27.12.2017 р., представник позивача не з'явився, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не поступало. Клопотання, представника позивача - ОСОБА_2 про розгляд справи без участі представника суд не взяв до уваги, оскільки такі подані після закінчення строку дії довіреності.

Проте такий висновок суду не відповідає вимогам процесуального закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Правовий аналіз наведеної норми процесуального закону вказує на те, що при повторній неявці належно повідомленого позивача суд розглядає спір по суті, якщо позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність і такий розгляд можливий за наявними у справі матеріалами.

Встановлено, що про судові засідання, призначені на 14.12.2017 року та 27.12.2017 року позивач - ПАТ «Акцент-Банк» був повідомлений належним чином (а.с.106,113), проте не з'явився.

З прохальної частини позовної заяви ПАТ «Акцент-Банк» вбачається, що представник позивача, який підписав позовну заяву - ОСОБА_2, у п.3 заяви зазначив, що в разі неявки в судове засідання представника відповідача ПАТ «Акцент-Банк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення судом заочного рішення (а.с.3).

При цьому, не можна вважати обгрунтованими посилання суду першої інстанції на відсутність у представника ОСОБА_2 повноважень на подання клопотання про розгляд справи у відсутності представника. Як вбачається з довіреності № 277-О від 11.11.2013 року, ПАТ «Акцент-Банк» уповноважив ОСОБА_2 представляти інтереси банку у всіх органах державної влади, в тому числі і в судах до 07.11.2016 року (а.с.26).

Позовну заяву з клопотанням про розгляд справи у відсутності представника позивача ОСОБА_2 подав 07.10.2016 року (а.с.36), тобто в межах строку дії довіреності.

Крім того, залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції не навів обставин, які б вказували на неможливість розгляду спору по суті у відсутності представника позивача.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року зазначено, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував в повній мірі, чим допустив порушення норм процесуального права, що відповідно до положень ст.379 ЦПК України є безумовною підставою для її скасування з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382,383 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ПАТ «Акцент-Банк» задоволити .

Ухвалу Богородчанського районного суду від 27 грудня 2017 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча: Василишин Л.В.

Судді: Максюта І.О.

Фединяк В.Д.