Провадження№ 6/522/908/18
УХВАЛА

30 жовтня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси під головуванням судді Єршової Л.С., розглянувши в порядку письмового провадження подання державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

ВСТАНОВИВ:

До суду з поданням звернувся державний виконавець Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме 581/2000 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1.

Заява обґрунтована тим, що на примусовому виконанні у Другому Приморському відділі державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження №51751292 з примусового виконання виконавчого листа №522/10815/14, виданого Приморським районним судом м. Одеси 15.04.2016 року, про звернення стягнення з ОСОБА_2, як спадкоємця ОСОБА_3, померлого 04.05.2014 року, на користь ОСОБА_4 суми заборгованості за договорами позики у розмірі 213 739, 46 грн. та судового збору у розмірі 2 265,44 грн. 22.07.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Боржником рішення суду самостійно не виконано. Відповідно до акту державного виконавця від 18.05.2017 за адресою: м. Одеса, пров. Покровський, 5/6, майна належного боржнику та підлягаючого опису не виявлено.Постановою про опис державним виконавцем відділу описано 581/2000 частини квартири АДРЕСА_2.Виконавець посилається на те, що з відповіді ОМБТІ вбачається, що 581/1000 частина квартира АДРЕСА_3 станом на 31.12.2012 року зареєстрована за боржником ОСОБА_2 Однак, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна зазначене нерухоме майно не було належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку та відсутній запис щодо належності боржнику. За вказаних обставин, на підставі ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 10 ст. 440 ЦПК України, державний виконавець звернувся до суду з даною заявою.

У відповідності до ч. 11 ст. 440 ЦПК України, суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За таких обставин, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступних висновків.

В провадженні Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 522/10815/14, виданого Приморським районним судом м. Одеси 15.04.2016 року, про стягнення ОСОБА_2, як спадкоємця ОСОБА_3, померлого 04.05.2014 року, на користь ОСОБА_4 суми заборгованості за договорами позики у розмірі 213 739, 46 грн. та судового збору у розмірі 2 265,44 грн.

22.07.2016 року державним виконавцем Крецул В.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вище зазначеним виконавчим листом.

Відповідно до довідок з ДПС від 26.07.2016 інформація про отримання доходів відсутня, також відповідно до довідок з УПФУ від 26.07.2016 боржник доходів не отримує

Відповідно до акту державного виконавця Задорожного М.І. виходом за адресою: м. Одеса, пров Покровський, 5/6, було встановлено, що боржник мешкає за даною адресою, однак на момент перевірки його не було вдома.

Відповідно до довідки з ТСЦ за боржником транспортні засоби на праві власності не зареєстровані.

Відповідно до акту державного виконавця від 18.05.2017 за адресою: м. Одеса, пров. Покровський, 5/6 майна належного боржнику та підлягаючого опису не виявлено.

Постановою про опис державним виконавцем відділу описано 581/2000 частини квартири АДРЕСА_2.

Вказане нерухоме майно 581/2000 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3, померлому 04.05.2014 року, в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради 28.12.2002 року, за реєстровим № ІІ-14639.

Суд вбачає, що підставою для звернення державного виконавця до суду з відповідною заявою стало те, що вказане нерухоме майно не оформлене належним чином. Зокрема, державний виконавець посилався на те, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна зазначене нерухоме майно не було належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку та відсутній запис щодо належності боржнику.

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

У відповідності до ч. 10 ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Отже, законодавець в даній нормі чітко визначив умову, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, - це відсутність реєстрації права власності в установленому законом порядку як юридичного факту.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що нерухоме майно - 581/2000 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3, померлому 04.05.2014 року, в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради 28.12.2002 року, за реєстровим № ІІ-14639.

При цьому, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» набрав чинності лише 01.01.2013 року та не зобовязував власників нерухомості право власності, на яке було зареєстровано у встановлений на той час законодавством спосіб, здійснювати повторну реєстрацію права власності у електронному реєстрі.

А тому, відсутність інформації в електронному реєстрі права власності боржника на частину приміщення не свідчить про те, що право власності не зареєстровано боржником в установленому законом порядку.

Доказів про те, що заявник звертався до КП «Бюро технічної інвентаризації» з приводу надання відомостей щодо реєстрації боржником права власності на спірне нерухоме майно до суду не надано. Отже, достеменних доказів з приводу того, що зазначене нерухоме майно не є належним чином зареєстрованим у встановленому законом порядку, до суду не надано.

Таким чином, з урахуванням викладеного, виходячи зі встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви державного виконавця.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2-13, 43, 49, 77, 81, 89, 223, 247, 258, 260, 268, 353, ч.ч. 10, 11 ст. 440 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Л.С. Єршова