cправа № 0603/6514/12
провадження № 4-с/0274/15/18
У Х В А Л А

29.11.2018 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., за участю секретаря - Лободи В.Л., розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ Дудар Нінель Євгенівни; заінтересована особа: ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ Дудар Н.Є., в якій просить: визнати дії державного виконавця щодо обчислення з 08.07.2018 року заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_1 на утримання дитини, по виконавчому листу № 2-233, виданому судом 04.12.2012 року; зобов"язати державного виконавця провести перарахунок заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_1 на утримання дитини, по виконавчому листу № 2-233, з 08.07.2018 року виходячи з нижньої межі аліментів у розмірі визначеному ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції 17.05.2017 року) - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вимоги скарги мотивує тим, що на виконанні у державного виконавця Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ Дудар Н.Є. знаходиться виконавче провадження АСВП № 35644051 по примусовому виконанню виконавчого документа № 0603/6514/12, виданого Бердичівським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його заробіттку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року ч. 2 ст. 184 СК України внесені зміни, згідно яких «Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Вказана норма закону в новій редакції діє з 08.07.2017 року.

На звернення представника стягувача державний виконавець надала відповідь, що ч.3 ст. 184 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» передбачено "Той з батьків, з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку" та запропоновано звернутись до суду.

З даною відповіддю представник скаржника не згоден, оскільки це не відповідає вимогам закону.

В судове засідання представник скаржника, державний виконавець та боржник не з"явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду даної скарги.

Державний виконавець Дудар Н.Є. надала суду заяву про розгляд скарги без її участі.

Начальник Бердичівського МРВ ДВС Пригунов В.В. надав суду письмові заперечення проти скарги. З яких вбачається, що державним виконавцем було вчинено всі необхідні дії щодо перевірки майнового стану боржника. Посилається на ч. 3 ст. 184 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», згідно якої "Той з батьків, з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку" та запропоновано звернутись до суду." Враховуючи ту обставину, що боржник у вказаний період не працював, виконавцем обчислювалась заборгованість в розмірі 1/4 частини, виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості м.Бердичева, розмір якої є більшим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому просить відмовити в задоволенні скарги.

Ознайомившись зі змістом скарги, дослідивши письмові докази, суд зазначає наступне.

Згідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

А як визначено ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як передбачено ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що на виконанні у державного виконавця Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ Дудар Н.Є. перебуває виконавче провадження АСВП № 35644051 по примусовому виконанню виконавчого документа № 0603/6514/12, виданого Бердичівським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його заробіттку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року частину 2 статті 182 СК України викладено у новій редакції, згідно якої «Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Норма закону в новій редакції діє з 08.07.2017 року.

Вказана редакція статті містить імперативну вказівку, яка передбачає, що аліменти на одну дитину з моменту вступу в дію даної норми права, не можуть бути меншими ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, незалежно від розміру аліментів призначених за рішенням суду, чи у частині від доходу чи у виді твердої грошової суму.

Редакція статті 182 СК України до 17.05.2017 року передбачала виняток за якого мінімальний розмір аліментів міг бути меншим, ніж визначений у даній статті. Так, у разі призначення аліментів у твердій грошовій сумі, на підставі ст. 184 СК України, розмір аліментів міг бути меншим мінімального розміру встановленого ст. 182 СК України.

Тому незважаючи в якому розмірі були призначені аліменти на користь ОСОБА_1 за рішенням суду, з 08.07.2010 року, їх розмір не повинен бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд зазначає, що посилання державного виконавця на ч. 3 ст. 184 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» про те що батько, з яким проживає дитина, повинен звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є хибним, оскільки це право даної особи, а не обов"язок.

Згідно ч. 2 ст. 195 СК України у новій редакції, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Положеннями п.7.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, якщо боржник не працює або відсутні інформація про отримання боржником доходів, державний виконавець розраховує заборгованість, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості. Після отримання достовірної інформації про джерела доходів боржника та їх розмір державний виконавець здійснює перерахунок заборгованості та повідомляє про нього стягувача і боржника.

Таким чином, в подібних випадках законодавчо урегульовано необхідність обчислювати заборгованість по аліментам, виходячи з даних про середньостатистичну заробітну плату для даної місцевості.

Бердичівським МРВ ДВС ГТУЮ в Житомирській області надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та письмові заперечення, з яких вбачається, що оскільки боржник не працював, державним виконавцем в період з 08.07.2017 року по 28.08.2018 року обчислювалась заборгованість в розмірі 1/4 частини, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, а саме м.Бердичева, розмір якої є значно більшим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за вказаний період часу, що узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України.

Скаржником та його представником не обгрунтовано та не спростовано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, наданий державним виконавцем, а тому суд вважає, що в задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині визнання дій державного виконавця Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ Дудар Нінель Євгенівни незаконними слід відмовити.

Що стосується вимог скаржника щодо зобов"язання державного виконавця провести перарахунок заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_1 на утримання дитини по виконавчому листу суд зазначає, що оскільки перерахунку заборгованості державним виконавцем на вимогу стягувача проведено не було, чим порушено права ОСОБА_1, тому вимоги скаржника в цій частині підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447, 451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ Дудар Нінель Євгенівни; заінтересована особа: ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов"язати державного виконавця Бердичівського МРВ ДВС ГТУЮ Дудар Н.Є. провести перарахунок заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів, що стягуються на користь ОСОБА_1 на утримання дитини, по виконавчому листу № № 0603/6514/12, з 08.07.2018 року, виходячи з нижньої межі аліментів у розмірі визначеному ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції 17.05.2017 року) - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана у письмовій формі до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.В. Замега