Справа №639/1465/18
Провадження №2/639/1070/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Труханович В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1, законного представника та опікуна недієздатного ОСОБА_2, про забезпечення позову у цивільній справі №639/1465/18 за позовною заявою ОСОБА_1, законного представника та опікуна недієздатного ОСОБА_2, до Територіальної громади в особі Харківської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ :

23 березня 2017 року позивач, в особі свого законного представника, звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до Територіальної громади в особі Харківської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом.

Ухвалою суду від 27.03.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1, законного представника та опікуна недієздатного ОСОБА_2, до Територіальної громади в особі Харківської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом. Призначено підготовче судове засідання.

26 березня 2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_1, законного представника та опікуна недієздатного ОСОБА_2, про забезпечення позову, відповідно до якої вона просила суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка зареєстрована за ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

В обґрунтування своєї заяви законний представник позивача посилається на те, що спадщину після співвласників квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ніхто не прийняв. На їхні частки має право, як на відмерлу спадщину Харківська міська рада. Однак квартира, на частку якої має право ОСОБА_2, ніким не охороняється, довгий час порожня і хтось може заволодіти нею без законних підстав.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відтак, підставою для накладення арешту на майно відповідача є докази, що свідчать про наявність такого майна (грошей), його належність особі на праві власності. Також докази повинні свідчити про фактичне знаходження майна (грошей) у особи.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вказана позиція також викладена в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.06 № 9.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Однак, в порушення вказаних вимог закону, позивачем не було надано суду доказів які б свідчили про те кому на теперішній час належить право власності на квартиру та у кого у користуванні вона на даний час фактично перебуває. З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач, в особі свого законного представника, просить суд визнати за ним право власності в загальному на 2/6 частини квартири, а арешт просить накласти на всю квартиру, що не відповідає засадам співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Окрім того позивачем не було надано суду жодних доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Отже, враховуючи вище викладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом непізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ст. 159 ЦПК України суд допускаючи забезпечення позовних вимог має право вимагати від позивача забезпечення збитків, які можуть наступити для відповідача у зв'язку із забезпеченням позову і у разі відмови від задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149, 150, 153, 159 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1, законного представника та опікуна недієздатного ОСОБА_2, про забезпечення позову у цивільній справі №639/1465/18 за позовною заявою ОСОБА_1, законного представника та опікуна недієздатного ОСОБА_2, до Територіальної громади в особі Харківської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 27.03.2018 року.

Суддя В.В. Труханович