Справа № 645/4753/17
Провадження № 2/645/462/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-судді Бабкової Т.В.,

при секретарі судових засідань - Малій О.Л.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4, повідомлена про дату, час і місце судового засідання, без повідомлення причин не з'явилася в судове засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на 14/80 частин домоволодіння в порядку спадкування за заповітом, третя особа: ОСОБА_5,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, узагальнені доводи інших учасників справи.

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, на 14/80 частин домоволодіння по АДРЕСА_5, яке складається з житлового будинку літ. "А-1" загальною площею 60,3 кв.м., житловою площею 31,8 кв.м. та відповідної частини надвірних будівель.В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла його тітка, ОСОБА_6, яка була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1. Після її смерті відкрилася спадщина на 7/20 частин житлового будинку з надвірними будівлями та 7/20 частин земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_5. На вказане майно ОСОБА_6 за життя 20.11.1996 року зробила заповіт, згідно якого заповідала всю належну їй частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_3, та ОСОБА_2 Спадщину після смерті ОСОБА_6 спадкоємці прийняли, тому що 01.11.2006 року ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до 12-ї Харківської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, а ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 10.11.2006 року ОСОБА_7 подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивача ОСОБА_2 До теперішнього часу сторони не отримали свідоцтва про право на спадкування за заповітом. Відовідачі не бажають оформлювати спадщину, причини своєї поведінки не пояснюють, окрім крім цього оригінали правовстановлюючих документів знаходяться у ОСОБА_4 Без явки до нотаріальної контори усіх спадкоємців та надання оригіналів правовстановлюючих документів, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Небажання відповідачів оформлювати свої спадкові права також чинило перепони у користуванні та володінні своїм майном співвласнику домоволодіння ОСОБА_8, яка була вимушена звертатися до суду і 18.10.2016 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за її позовом було ухвалено рішення про встановлення порядку володіння та користування житловим будинком з надвірними будівлями та поділ земельної ділянки. Після ухвалення судом рішення ОСОБА_8 розпорядилася, належним їй частинами житлового будинку та частиною земельною ділянки.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи сповіщалася своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомила.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи без її участі із зазначенням, що вона не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_2

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.11.2017 року відкрито провадження у справі, призначене попереднє судове засідання.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.02.2018 року закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.05.2018 року залучено до участі в розгляді даної цивільної справи в якості третьої особи, яка не заявляє вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5

Встановлені судом обставини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 16.05.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 4 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 7371, а.с. 7.

20.11.1996 року ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: всю належну їй на праві власності частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_5, вона заповідає в рівних частинах кожному: дочці ОСОБА_4, племінникам ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_2, а.с. 8.

З довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації Харківської міської ради» № 2503301 від 14.11.2016 року вбачається, що згідно матеріалів інвентаризаційних справ станом на 21.12.2012 року власниками житлового будинку АДРЕСА_5 є: ОСОБА_8 на підставі договору дарування від 01.04.1991 року, якій належить 13/20 часток, а також ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.04.1994 року, якій належить 7/20 часток, а.с. 13. Крім того, факт належності ОСОБА_6 7/20 часток житлового будинку АДРЕСА_5 підтверджується наданою з боку позивача копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 12-ї Харківською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_6 22.04.1994 року, а.с.12.

Аналогічна інформація міститься у відповіді на запит суду КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради від 30.05.2018 року за № 6137/04-13, а.с. 118-119.

20.11.1996 року ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: всю належну їй на праві власності частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_5, вона заповідає в рівних частинах кожному: дочці ОСОБА_4, племінникам ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_2, а.с. 8.

З відповіді 12-ї Харківської державної нотаріальної контори від 29.03.2018 року № 1074/01-16 встановлено, що після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, заведено спадкову справу № 1069/2006, що містить:

-Заяву від 01.11.2006 року племінника спадкодавиці ОСОБА_3 про прийняття спадщини за заповітом;

-Заяву від 01.11.2006 року племінника ОСОБА_2 про прийняття спадщини за заповітом;

-Заяву від 10.11.2006 року племінника спадкодавиці ОСОБА_7 про відмову від прийняття спадщини за заповітом на користь ОСОБА_2

Інші заяви про прийняття або про відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходили.

Від імені ОСОБА_6 посвідчено заповіт 20.11.1996 року Дванадцятою Харківською державною нотаріальною конторою за р. № 4-3478, згідно якого вона заповіла всю належну їй частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5, своїй дочці, ОСОБА_4 та племінникам, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_2, в рівних частинах кожному.

30.03.2011 року дочці спадкодавиці ОСОБА_4 та чоловіку спадкодавиці ОСОБА_9 по 1/ 2 частці кожному було видано свідоцтво про право на спадщину за законом за р. № 4-184, яке складається з: 1/ 3 частки двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Інші свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

З відповіді 12-ї Харківської державної нотаріальної контори № 1780/01-16 від 31.05.2018 року встановлено, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 заведено спадкову справу № 1069/2006. Від імені ОСОБА_6 посвідчено заповіт 20.11.1996 року 12-ї Харківською державною нотаріальною конторою за р. № 4-3478, згідно якого вона заповідала всю належну їй частину житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_5, своїй дочці ОСОБА_4 та племінникам ОСОБА_7, ОСОБА_3 в рівних частинах кожному. Заповіт є чинним на момент відкриття спадщини. Повідомляють, що ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

Виходячи з наведеного встановлено, що 10.11.2006 року до нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_7 про відмову від належної йому частини на спадщину після смерті ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2, а.с. 9. Вказане свідчить, що користуючись правом, передбаченим ч.1 ст.1273, ч.1 ст.1274 ЦК України, спадкоємець ОСОБА_6 за заповітом ОСОБА_7 протягом строку для прийняття спадщини відмовився від її прийняття на користь іншого спадкоємця за заповітом - позивача ОСОБА_2

Інші спадкоємці за заповітом спадкового майна ОСОБА_6 у виді 7/20 частин житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 спадщину, охоплену заповітом, прийняли у відповідність до положень ст.1268 ЦК України.

Постановою державного нотаріуса 12-ї Харківської державної нотаріальної контори від 13.05.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6, на частку житлового будинку АДРЕСА_5 у зв'язку з відсутністю оригіналу свідоцтва про право на спадщину, виданого 12-ї Харківською державною нотаріальною конторою 22.04.1994 року за № 1-2540, а.с. 5.

Крім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на час розгляду справи судом встановлено, що співвласник житлового будинку АДРЕСА_5, ОСОБА_8 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кимлик Н.І. подарувала належну їй 13/20 часток у спірному будинковолодінні 3-ї особі по справі - ОСОБА_5, а.с.60.

Норми права, що підлягають застосуванню.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом відповідно до ст. 1217 ЦК України. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Поряд з цим ч.2 ст. 1236 ЦК України закріплено право заповідача скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Виходячи з положень ч.1, ч.2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Ч.3 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Позиція суду та висновки суду за результатами розгляду справи.

За наслідками судового розгляду справи встановлено, що на момент смерті ОСОБА_6 є чинним заповіт, складений нею 20.11.1996 року, згідно якого вона заповіла всю належну їй частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5, своїй дочці, ОСОБА_4 та племінникам, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_2, в рівних частинах кожному.

Крім того наявне майно ОСОБА_6, яке не охоплено заповітом та успадковане спадкоємцями померлої за законом першої черги - дочкою ОСОБА_4 та чоловіком ОСОБА_9 у виді 1/3 частки двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 її чоловік ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, був непрацездатним за віком, мешкав разом із спадкодавецею, а відповідно в силу ч.3 ст. 1235 ЦК України мав право на обов'язкову частку у спадщині, відносно якої наявний заповіт померлої, а саме 7/20 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5.

Приймаючи до уваги, що у разі спадкування за законом чоловік ОСОБА_6 ОСОБА_9 поряд з іншим спадкоємцем першої черги за законом дочкою спадкодавці ОСОБА_4 успадковував би 7/ 40 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 ( 7/20 : 2 = 7/40 ), обов'язкова частка у при спадкуванні вказаного житлового будинку та надвірних будівель становить половину частки, яка належала б ОСОБА_9, а саме 7/80 часток ( 7/40 : 2 = 7/80).

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_9 помер. Спадкоємцем ОСОБА_9 є його дочка - відповідачка ОСОБА_4, яка самостійних позовних вимог на предмет спору на заявляє, спадщину після смерті матері ОСОБА_6 та батька ОСОБА_9 не оформила, проте спадщину прийняла, бо постійно проживала із спадкодавцями на час відкриття спадщини.

Таким чином спадкоємці за заповітом ОСОБА_6 від 20.11.1996 року успадковують в рівних частинах кожний ( ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_2 ) 21/80 частин (7/20 - 7/80 = 21/80) житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5.

Як встановлено на підставі досліджених судом доказів спадкоємці за заповітом спадкового майна ОСОБА_6 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 спадщину, охоплену заповітом, прийняли у відповідність до положень ст.1268 ЦК України, а спадкоємець ОСОБА_7 користуючись правом, передбаченим ч.1 ст.1273, ч.1 ст.1274 ЦК України, протягом строку для прийняття спадщини відмовився від її прийняття на користь іншого спадкоємця за заповітом - позивача ОСОБА_2

Таким чином з урахуванням власної частки у спадщині за заповітом та частки спадкоємця ОСОБА_7 позивач ОСОБА_2 успадковує 21/160 часток ( 21/80 : 4 = 21/320 х 2 = 42/320 або 21/160 ) житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5.

У позасудовому порядку позивач ОСОБА_2 позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом через відсутність в нього правовстановчого документу ОСОБА_6, а саме оригіналу свідоцтва про право на спадщину, виданого ОСОБА_6 12-ю Харківською державною нотаріальною конторою 22.04.1994 року за № 1-2540, та відмовою інших спадкоємців ОСОБА_6 надати оригінал вказаного правовстановчого документу для оформлення спадщини. Постановою державного нотаріуса 12-ї Харківської державної нотаріальної контори від 13.05.2017 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6, на частку житлового будинку АДРЕСА_5 у зв'язку з відсутністю оригіналу свідоцтва про право на спадщину, виданого 12-ї Харківською державною нотаріальною конторою 22.04.1994 року за № 1-2540.

З врахуванням наведеного, право ОСОБА_2 на спадщину підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на 21/160 частин домоволодіння по АДРЕСА_5, яке складається з житлового будинку літ. "А-1" загальною площею 60,3 кв.м., житловою площею 31,8 кв. м. та відповідної частини надвірних будівель, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

Питання щодо розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст.141 ЦПК України, по справі судом не вирішується в зв'язку з клопотанням позивача ОСОБА_2 про віднесення понесених ним судових витрат на його рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 328, 1216, 1217, 1218, 1261, 1270, 1297 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76-80, 133, 247, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Європейською Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на 14/80 частин домоволодіння в порядку спадкування за заповітом, третя особа: ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності в порядку спадкування за заповітом на 21/160 частин домоволодіння по АДРЕСА_5, яке складається з житлового будинку літ. "А-1" загальною площею 60,3 кв.м., житловою площею 31,8 кв. м. та відповідної частини надвірних будівель, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_3.

Відповідач - ОСОБА_3, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_6.

Відповідач - ОСОБА_4, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1.

Третя особа - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_4.

Повне судове рішення складено 21.08.2018 року.

Суддя