Провадження № 2/225/1041/2018
Справа № 225/4154/18
УХВАЛА

07 серпня 2018 року м.Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Мигалевич В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Торецької Державної нотаріальної контори, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу понад 5 років, зміни черговості одержання права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

06.08.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Торецької Державної нотаріальної контори, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3, про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу понад 5 років, зміни черговості одержання права на спадкування.

Одночасно, з позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення доказів, в якій просить зупинити вчинення нотаріальних дій щодо спадщини ОСОБА_5. Заява обґрунтована тим, що вирішується спір про право на спадщину осіб ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4

Ч. ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобовязання вчинити певні дії щодо доказів.

Стаття 150 ЦПК України визначає, зокрема, такий вид забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії.

Аналізуючи зміст прохальної частини заяви про забезпечення доказів суд доходить висновку, що у цій заяві заявником фактично ставиться питання про забезпечення позову, оскільки, на переконання суду, «зупинення вчинення нотаріальних дій» є видом забезпечення позову а не доказів. Суд доходить такого висновку, також з урахуванням того, що прохальна частина заяви не містить будь-яких посилань на конкретні докази, які заявник просить забезпечити, а також того, що заявник в обґрунтуванні заяви посилається на ст. 150 ЦПК України.

Статтею 151 ЦПК України встановлено наступне:

1. Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

2. Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів звязку та адреси електронної пошти.

Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

3. Заява про забезпечення позову у вигляді арешту морського судна подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування - для юридичної особи або прізвище, імя та по батькові (за наявності) - для фізичної особи - підприємця, яка є відповідальною за морською вимогою;

3) розмір та суть морської вимоги, що є підставою для арешту судна;

4) найменування судна, щодо якого подається заява про арешт, інші відомості про судно, якщо вони відомі заявнику.

4. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

5. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

6. До заяви про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду додаються:

1) копія позовної заяви до міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду або іншого документа, подання якого започатковує процедуру міжнародного комерційного арбітражу, третейського розгляду згідно з відповідним регламентом (правилами) арбітражу, або третейського суду або законодавством за місцем арбітражу;

2) документ, що підтверджує подання такої позовної заяви або іншого аналогічного документа згідно з відповідним регламентом (правилами) арбітражу, третейського суду або законодавством за місцем арбітражу;

3) копія відповідної арбітражної угоди чи угоди про передачу спору на вирішення третейського суду.

Подана заява не містить наступне: обґрунтування необхідності забезпечення позову; обґрунтування необхідності обраного заходу забезпечення позову; ціни позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

Отже, суд доходить висновку, що подана заява не відповідає вимогам п. п. 3, 4, 5, 6 ч.1 ст. 151 ЦПК України.

Окрім того, частиною 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Згідно з пп. 4 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою до суду заяви про забезпечення позову складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлений прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року - 1762 гривні. Таким чином, ставка судового збору, на момент подачі до суду позивачем заяви про забезпечення позову, а саме 06 серпня 2018 року, складає 352,40 грн. (1762,00Х0,2). Доказів сплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову заявником не надано.

Отже, суд доходить висновку про невідповідність заяви вимогам ч. 5 ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що заява про забезпечення доказів, яка, фактично є заявою про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику. Окрім того, суд вважає необхідним розяснити заявникові, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторній її подачі до суду після усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 151, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 Леонідівни про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо вона не проголошувалася з дати складання повного її тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 07.08.2018.

Суддя: