Справа № 626/2571/18
Провадження № 6/626/166/2018
У Х В А Л А

Іменем України

29.11.2018 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дудченко В.О.

при секретарі Зінченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краснограді подання державного виконавця Красноградського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області Винник Н.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Красноградського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області Винник Н.С. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, до виконання нею покладених судовим рішення зобов'язань.

В обгрунтування своїх вимог державний виконавець зазначає, що у неї на виконанні знаходиться виконавче провадження 48429972 з виконання судового наказу господарського суду Харківської області від 26.05.2015 року по справі №922/2070/15 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 30.07.2013 року у розмірі 17846,26 грн. та судового збору у розмірі 1827,00 грн., а разом 19673,26 грн. Рішення суду на даний час не виконано, декларація про доходи і майно на вимогу державного виконавця Педько Ф.І. не надала, майно, на яке можна звернути стягнення у неї відсутнє. Встановлено, що ОСОБА_2 одержує доходи в Красноградському об'єднаному управлінні ПФУ Харківської області, вона з'явилася на виклики до державного виконавця і повідомила, що не має достатніх коштів для сплати всього боргу.

27.11.2018 року до відділу ДВС від стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшло клопотання, в якому він просить встановити тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, так як за їх відомостями вона може перетнути державний кордон України, а заборгованість не погашена.

Державний виконавець вважає, що обмеження боржника у праві виїзду за межі України буде сприяти погашенню ним заборгованості по кредиту.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, суд вважає що подання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України". Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках:

- якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України (п. 2);

- якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п. 5); якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п. 8).

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосовано судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року із змінами та доповненнями державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. Проте, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Обов'язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, відповідно до ст.81 ЦПК України покладається в даному випадку на орган державної виконавчої служби, який звертається до суду із відповідним поданням.

Згідно наданих матеріалів, наказом господарського суду Харківської області від 26.05.2015 року по справі №922/2070/15 була стягнута з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 30.07.2013 року у розмірі 17846,26 грн. та судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

13.08.2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Красноградського РУЮ Боровіковою О.О. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання даного рішення суду.

Як вбачається з наданої державним виконавцем довідки на примусовому виконанні державного виконавця перебуває зведене виконавче провадження №50899431 про стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_2 на загальну суму 65406,78 грн., з яких стягнуто в процесі виконання 13421,68 грн. Виконавче провадження №48429972 про стягнення боргу на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» приєднано до зведеного виконавчого провадження №50899431.

Постановою старшого державного виконавця ДВС Красноградського РУЮ Боровіковою О.О. від 21.08.2015 року був накладений арешт на майно боржника та оголошено заборону його відчуження.

Відповідно до постанови №48429972 від 27.10.2015 року державного виконавця Винник Н.С. виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором за наказом №922/2070/15 від 25.05.2015 року був направлений на виконання до Управління ПФУ в Красноградському районі на виконання до повного погашення заборгованості.

Згідно з довідками за запитами державного виконавця, майно, на яке можна звернути стягнення, у ОСОБА_2 відсутнє.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 20.12.2016 року вона просить проводити утримання з її пенсії в розмірі 50% в рахунок виконання рішення Красноградського районного суду Харківської області на користь КС «Опора» у розмірі 5265,16 грн. та судового збору у розмірі 689,5 грн.

Тобто з пенсії ОСОБА_2 регулярно утримуються кошти на погашення заборгованості за виконавчими документами, відсутність у неї грошових коштів і майна на погашення всієї суми заборгованості не свідчить, що вона ухиляється від сплати заборгованості, з огляду на що суд приходить до висновку, що факт ухилення ОСОБА_2 від виконання свого обов'язку щодо погашення заборгованості за виконавчими документами не доведений державним виконавцем.

Також на даний час суд не вбачає того, що боржник має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин, і доказів цього матеріали справи не містять.

Крім того, державним виконавцем не надано доказів, що ОСОБА_2 має намір і можливість виїхати за межі України, не зазначено, яким чином обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, буде ефективно сприяти погашенню нею заборгованості.

Таким чином, вимоги державного виконавця суд вважає передчасними і не вбачає підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Красноградського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області Винник Н.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 -відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення в Харківський апеляційний суд через Красноградський районний суд.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя