Ухвала

Іменем України

14 червня 2018 року

м. Київ

справа № 620/777/17

провадження № 61-35036ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Зачепилівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року у складі судді: Бойко Г. В., та постанову апеляційного суду Харківської області від 16 березня 2018 року у складі суддів: Овсяннікової А. І., Коваленко І. П., Котелевець А. В., у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Зачепилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, заінтересована особа - ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Зачепилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - Зачепилівський РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області), заінтересована особа - ОСОБА_5, в якій просив суд: визнати неправомірними дії державного виконавця Зачепилівського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 20 жовтня 2017 року та актів державного виконавця Зачепилівського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області від 20 листопада 2017 року та від 24 листопада 2017 року (виконавче провадження № 54955493); скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 20 жовтня 2017 року та акти державного виконавця Зачепилівського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області від 20 листопада 2017 року та від 24 листопада 2017 року.

Скарга мотивована тим, що 20 жовтня 2017 року державним виконавцем Зачепилівського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області РудьО. О. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про повернення ОСОБА_5 шляхом витребування з чужого незаконного володіння розкидача твердих добрив марки ПРТ-6 з реєстраційним номером 11498АХ.

24 листопада 2017 року державним виконавцем вчинені виконавчі дії, що полягали у вилученні розкидача твердих добрив марки ПРТ-6 з реєстраційним номером НОМЕР_2, 2012 року випуску та передачі його стягувачу ОСОБА_5

ОСОБА_4 вказував, що він не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження. Станом на 28 листопада 2017 року (дата ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження) у матеріалах виконавчого провадження відсутнє повідомлення про вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження відсутня інформація про необхідність добровільного виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів. Державним виконавцем Зачепилівського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області Рудь О. О. при вчиненні виконавчих дій 24 листопада 2017 року вчинено ряд порушень Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчі дії щодо вилучення транспортного засобу та передачі його стягувачу здійснені державним виконавцем примусово без наявності рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи та здійснені на земельній ділянці, що належить не боржнику, а іншій фізичній особі - ОСОБА_7, який не є стороною виконавчого провадження, не був повідомлений про вчинення виконавчих дій, а також не був присутній при безпосередньому вилученні транспортного засобу. Транспортний засіб на момент вилучення державним виконавцем не був ідентифікований.

Ухвалою Зачепилівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Харківської області від 16 березня 2018 року, у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення судів мотивовані відсутністю порушення прав боржника в ході виконавчого провадження. 20 листопада державний виконавець здійснила виїзд за місцем знаходження майна, яке відповідно до рішення суду необхідно було повернути власнику, однак невідома особа перешкодила провадженню виконавчих дій по ідентифікації вказаного майна, про що було складено акт державного виконавця від 20 листопада 2017 року. Під час виконавчих дій 24 листопада 2017 року був присутній стягувач ОСОБА_5 та боржник - ОСОБА_4, два представника Зачепилівського відділу поліції, поняті, які засвідчили свою присутність підписами в акті державного виконавця від 24 листопада 2017 року, окрім ОСОБА_4, який від підпису відмовився. Оскільки рішення суду виконано, то немає підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та задоволення скарги. Окрім цього, судом апеляційної інстанції вказано, що 18 грудня 2017 року начальником відділу здійснено перевірку виконавчого провадження № 54955493, за результатами якої встановлено, що ОСОБА_7 надав згоду проводити виконавчі дії на подвір'ї, яке належить йому на праві власності без його присутності. Також ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_4 попрохав його на деякий час поставити розкидач твердих добрив у нього на подвір'ї.

02 травня 2018 року ОСОБА_4 через засоби поштового зв'язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Зачепилівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 16 березня 2018 року. Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нову постанову, якою задовольнити скаргу.

Касаційна скарга мотивована тим, що процесуальні документи не направлялися державним виконавцем або направлені боржнику після вчинення виконавчих дій. Виконавчі дії щодо вилучення транспортного засобу та передачі його стягувачу здійснені державним виконавцем примусово без наявності рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи та здійснені на земельній ділянці, що належить не боржнику, а іншій фізичній особі - ОСОБА_7 Транспортний засіб на момент вилучення державним виконавцем не був ідентифікований.

При цьому ОСОБА_4 просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції отримано ним 29 березня 2018 року. На підтвердження вказаних обставин надано конверт, адресований апеляційним судом Харківської області ОСОБА_4 зі штрихкодовим ідентифікатором НОМЕР_1.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З урахуванням того, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, тому на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби.

Керуючись статтями 260, 390, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження ухвали Зачепилівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року та постанови апеляційного суду Харківської області від 16 березня 2018 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Зачепилівського районного суду Харківської області від 19 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Харківської області від 16 березня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Зачепилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, заінтересована особа - ОСОБА_5.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель