ПОСТАНОВА

Іменем України

13 листопада 2018 року м. Кропивницький

справа № 387/428/18

провадження № 22-ц/4809/273/18

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Карпенка О.Л. (головуючий, суддя-доповідач), Дьомич Л.М., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Тимошенко Т.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Добровеличківська державна нотаріальна контораКіровоградської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 3 серпня 2018,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 в якому просила встановити факт ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцеві ОСОБА_6 та усунути від права на спадкування за законом.

В обґрунтування позову вказала, що 12 березня 2015 року ОСОБА_6, який був сином позивача та чоловіком відповідача, діагностовано захворювання на гепатит типу «С». У зв'язку з хворобою він потребував сторонньої допомоги та піклування. Хвороба загострився 02 вересня 2018 року, тому позивач по телефону зверталася до відповідача, яка в той час була на роботі, з проханням здійснити належний догляд за чоловіком. Однак, остання свідомо залишила його на ніч самого та замкнула на запори хвіртку з подвір'я домоволодіння через що ОСОБА_6 опинився в безпорадному та небезпечному для життя стані, та як наслідок - помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельну ділянку розташовану на території Піщанобрідської сільської ради Добровеличківскього району Кіровоградської області, площею 1 га, кадастровий номер НОМЕР_1. Спадкоємцями зазначеного спадкового майна померлого в рівних частках за законом першої черги є сторони по справі.

Посилаючись на те, що спадкодавець відповідач навмисно ухилялася від надання ОСОБА_6 допомоги, якої він потребував, та свідомо сприяла настанню його смерті, просила на підставі статті 1224 ЦК України усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті її чоловіка.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 3 серпня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Суд мотивував своє рішення тим, що позивачем не доведено факт перебування спадкодавця в безпорадному стані, а також факт ухилення відповідача від надання спадкодавцеві допомоги.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

У поданій апеляційній скарзі (а.с. 172-178) позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач посилається на необґрунтованість рішення суду внаслідок неповного з'ясування обставин справи. Вказує на те, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_6 перебував на обліку в ЦРЛ з клінічним діагнозом Хронічний гепатит "С ", потребував постійного стороннього догляду, потребував допомоги та піклування через безпорадний стан. Суд не врахував висновок судово-медичного експерта з якого вбачається, що смерть ОСОБА_6 могла настати близько опівночі з 02 на ІНФОРМАЦІЯ_1, в той час коли відповідача не було вдома. Суд не врахував відомості протоколу огляду місця події, яким підтверджується висота хвіртки. Вважає, що ОСОБА_5 діючи умисно, ухиляючись від обов'язку надання підтримки та допомоги чоловіку не вчинила жодних дій для його порятунку, зокрема не викликала швидку медичну допомогу, та позбавила його можливості вийти з будинку закривши калитку висотою 1,90 м та покинула ОСОБА_6 у небезпечному для життя стані. Таким чином, суд прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог та цей висновок повністю не відповідає встановленим обставинам по справі.

Узагальнені доводи і заперечень інших учасників справи

Відповідач та третя особа не скористалися правом надати суду відзив на апеляційну скаргу.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Згідно підпункту 8 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України (2017), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2018 року (а. с. 186) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 03 серпня 2018 року.

05 жовтня 2018 року розпочав роботу створений на підставі Указу Президента України № 452/17 від 29 грудня 2017 року Кропивницький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Кіровоградську область.

У зв'язку з цим та відповідно до ст. 31 ЦПК України дану цивільну справу було передано із Апеляційного суду Кіровоградської області до Кропивницького апеляційного суд та визначено новий склад суду в порядку передбаченому ст. 33 Кодексу.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах від 16 жовтня 2018 року (а.с. 194) справу призначено до розгляду у судовому засіданні .

Позиції сторін, висловлені у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

Позивач ОСОБА_4 особисто в судове засідання не з'явилася.

Її представник - адвокат ОСОБА_7 підтримала вимоги і доводи апеляційної скарги позивача.

Відповідач ОСОБА_6 заперечила проти доводів апеляційної скарги і пояснила суду, що вночі з 02 на ІНФОРМАЦІЯ_1 вона перебувала вдома. Її чоловік ОСОБА_6 дійсно хворів на гепатит, але стороннього догляду та допомоги не потребував. Його хвороба загострилася раптово і смерть також настала раптово.

Третя особа не направила стового представника в судове засідання.

Суд першої інстанції встановив такі обставини:

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого Добровеличківським РАГС Кіровоградської області, матір'. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, являється ОСОБА_4 (а.с.89).

За життя ОСОБА_6 в порядку спадкування набув право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9).

ОСОБА_6 також належала на праві власності земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 1,0001 га, яка розташована на території Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, відповідно до держаного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 15 квітня 2007 року (а.с. 127).

04 червня 2004 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 укладено шлюб (а.с 95).

Згідно довідки, виданої Добровеличківською ЦРЛ від 07 травня 2018 року № 152/01-15, ОСОБА_6 починаючи з 12 березня 2015 року перебував на обліку в ЦРЛ з клінічним діагнозом : Хронічний гепатит "С " асоційований (а.с. 18 ).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №44997327 від 07 вересня 2016 року, в реєстрі відсутня інформація щодо заповітів від імені ОСОБА_6 (а.с.91).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №44997478 від 07 вересня 20106 року, після смерті ОСОБА_6 в Добровеличківській районній державній нотаріальній конторі було зареєстровано спадкову справу № 301/2016 (в реєстрі № 59463775). (а.с.16).

З заявами про прийняття спадщини після його смерті звернулися спадкоємці першої черги: дружина померлого - ОСОБА_5 та мати померлого - ОСОБА_4 (а.с.79-139).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції дотримався вказаної норми процесуального закону.

Як убачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом в якому просила встановити факт ухилення від надання допомоги спадкодавцеві та усунути відповідача від права на спадкування за законом на підставі норми ч.5 ст.1224 ЦК України.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Книги шостої ЦК України.

Згідно зі статтями 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Коло суб'єктів, які можуть бути спадкоємцями, визначено положеннями ст. 1222 ЦК України, зокрема ними можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

У справі, яка переглядається, спадкоємцями за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України), відкритої внаслідок смерті ОСОБА_6 являються дружина - ОСОБА_6 (відповідач по справі), та його мати - ОСОБА_4 (позивач), які його пережили.

Усунення від права на спадкування регламентоване ст. 1224 ЦК України, якою суд і керувався при вирішенні заявленого позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Аналіз наведеної норм права дає підстави для висновку про те, що вирішення справи про усунення від спадкування відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: 1) перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво; 2) потреба спадкодавця в допомозі саме спадкоємця; 3) ухилення спадкоємця від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона є безпорадною, не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Підлягає доведенню як перебування спадкодавця у безпорадному стані, так і наявність у нього потреби допомоги від спадкоємця, за умови отримання її від інших осіб, а також наявність у спадкоємця матеріальної та фізичної змоги надавати таку допомогу.

Ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Таким чином, ухилення від надання допомоги спадкодавцеві характеризується умисною формою вини.

Відповідно до приписів ст. 12, 81 ЦПК України обов'язок доказування вказаних фактів належними, допустимими та достовірними докази покладається на позивача, який ними обґрунтовує свої вимоги.

Згідно ч. 5 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріали справи свідчать про те, що з 12 березня 2015 року ОСОБА_6 перебував на обліку в ЦРЛ з клінічним діагнозом Хронічний гепатит «С» асоційований (а.с. 18).

Проте наявність у ОСОБА_6 такого захворювання не є беззаперечним доказом його безпорадного стану.

Позивач сама вказала у позовній заяві, що до 02 вересня 2016 року він не був безпорадним. Це також підтвердили допитані в судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Жоден з допитаних свідків, не вказав на те, що ОСОБА_6 перебував у безпорадному стані. Інших доказів безпорадного стану спадкодавця позивач не надав, зокрема медичних висновків про його потребу у сторонньому догляді.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач ухилялася від надання допомоги ОСОБА_6 також є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження зазначених обставин.

Вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_6 до дня смерті проживав разом з дружиною ОСОБА_6 (відповідачем).

Позивач ОСОБА_4 відвідувала сина в нього вдома.

Позивач не посилається на те, що відповідач протягом певного, скільки-небудь тривалого проміжку часу не надавала догляду і допомоги своєму чоловіку.

Натомість позивач вказує, що 02 вересня 2016 року відповідач, знаючи що ОСОБА_6 через хворобу потребував її стороннього догляду і допомоги, умисно залишила його одного вдома і заперла хвіртку, тим самим позбавивши можливості звернутися за сторонньою допомогою, та залишила його у безпорадному стані, що спричинило тяжкий наслідок у вигляді смерті.

Позивач вважав, що такі дії відповідача мають ознаки кримінально караного діяння та звернулася з відповідною заявою до поліції.

Згідно ч. 1 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Оскільки вина відповідача ОСОБА_6 у смерті її подружжя ОСОБА_6 не встановлена у передбаченому законом порядку, вона вважається невинуватою і не може бути усунута від спадкування з підстав передбачених ч. 1 ст. 1224 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків оскаржуваного рішення, оскільки вони зводяться до дублювання доводів позову, які були предметом дослідження судом першої інстанції та яким суд надав належну оцінку в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Враховуючи те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності передбачених статтею 1224 ЦК України обставин, які могли б бути підставою для усунення відповідача від права на спадкування за законом,судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ст.376 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити вимоги апеляційної скарги ОСОБА_4без задоволення, а рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 3 серпня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Повний текст рішення складено 23 листопада 2018 року.

Головуючий О.Л. Карпенко

Судді: Л.М. Дьомич

С.І. Мурашко