Справа № 583/851/18
провадження № 2/588/325/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2018 року Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Щербаченко М. В., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Сумської області, судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області ПЛОТНИКОВОЇ Наталії Борисівни, Верховної ради України, держави Україна про внесення змін у законодавство та повернення справи на перегляд,

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 22 березня 2018 року матеріали за позовом ОСОБА_1, Апеляційного суду Сумської області, судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотнікової Наталії Борисівни, Верховної ради України, держави Україна про внесення змін у законодавство та повернення справи на перегляд передано відповідно до частини 1 статті 26 ЦПК України до Тростянецького районного суду Сумської області для розгляду як до суду територіально найбільш наближеному до Охтирського міськрайонного суду Сумської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Дослідивши позовну заяву, вважаю, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства Тростянецьким районним судом Сумської області, виходячи з таких мотивів.

Позивач вважає, що рішення суду № 2-104/2009, яке набрало законної сили є незаконним, оскільки винесено по спадковому законодавству, 1963 року незаконно, а повинно було застосовуватися спадкове право України 2004 року. Оскільки в українському законодавстві немає статті, згідно якої можна переглянути незаконне на його думку рішення суду, яке набрало законної сили, за що на думку позивача несе відповідальність держава, а тому ОСОБА_1 просить щоб Верховна Рада України внесла зміни у законодавство, повернути справу № 2-104/2009 на перерозгляд та стягнути судовий збір з судді Плотнікової Н.Б.

Проте, слід зазначити, що відповідно до статті 75, пункту 3 частини 1 статті 85 Конституції України єдиним органом законодавчої влади в Україні, який має повноваження з прийняття законів, є парламент - Верховна Рада України.

При цьому відповідно до статті 124 Конституції України на суди покладено здійснення правосуддя. Згідно із статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «судом, встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з «…» питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів «…». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, вирішує спір, що підлягає розгляду судом іншої юрисдикції.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1 статті 19 ЦПК України, яка визначає справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів, передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових, та інших правовідносин, крім випадків, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З огляду на викладене, оскільки внесення змін до законодавства є виключною компетенцією Верховної Ради України, юрисдикція місцевого загального суду, до якого належить Тростянецький районний суд Сумської області, не поширюється на вимогу ОСОБА_1 про внесення змін у законодавство про перерозгляд незаконного на його думку рішення суду, яке набрало законної сили.

Поряд з цим, також не підлягає відкриттю позовне провадження за вимогою ОСОБА_1 про повернення справи № 2-104/2009 на перерозгляд, з огляду на таке.

Однією з основних засад судочинства відповідно до пунктів 8 та 9 частини 2 статті 129 Конституції України, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, обовязковість судового рішення.

Наведені норми права дають підстави дійти висновку, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені, що є гарантією забезпечення їх законності та обґрунтованості.

Крім того, відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року № 8 виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Нормами цивільного процесуального законодавства України визначений спеціальний порядок оскарження рішень суду першої інстанції, який надає особам, які брали участь у справі, право звернутись з питання перегляду рішення суду № 2-104/2009 у встановленому ЦПК України порядку та з визначених законом підстав до відповідних судів апеляційної, касаційної інстанцій та Верховного Суду України чи з підстав, передбачених частиною 2 статті 423 ЦПК України за нововиявленими обставинами.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Аналогічну позицію висловлено у пункті 57 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів, де зазначено, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини. У Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Ураховуючи викладене, заявлені ОСОБА_1 вимогине підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні судом першої інстанції, до якого належить Тростянецький районний суд Сумської області.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, вважаю, що необхідно відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1

За таких обставин, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 186, 260 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Сумської області, судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області ПЛОТНИКОВОЇ Наталії Борисівни, Верховної ради України, держави Україна про внесення змін у законодавство та повернення справи на перегляд.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.В. Щербаченко