Провадження № 2/219/289/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 червня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Любчика О.В.

секретаря Єлісеєвої С.Є.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Бахмут цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи Органу опіки та піклування Артемівської райдержадміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, вказуючи на те, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1. З її відома та згоди в спірному житловому будинку був зареєстрований її син ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_3 та їх син ОСОБА_5, які є відповідачами по справі. Відповідачі з 2012 року у спірному житловому приміщенні не проживають, особистих речей їх не має, відмова їх в добровільному порядку знятися з реєстрації погіршує її житлові умови, створює перешкоди в користуванні житловим будинком, порушує її право користуватися та розпоряджатися житловим приміщенням. Ніякої участі у витратах по оплаті комунальних послуг та утриманню житла вони не приймають та місце знаходження їх їй не відомо. Крім того, факт реєстрації відповідачів у даному будинку перешкоджає їй оформити житлову субсидію, що у свою чергу негативно може вплинути на її майновий стан. У зв'язку з чим, позивач просить визнати відповідачів втратившими право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1.

До судового засідання від позивача та її представника надійшла заява про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги просили задовольнити в повному обсязі не проти прийняття заочного рішення по справі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини своєї неявки вони не повідомили, від них не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно договору купівлі-продажу жилого будинку від 11 серпня 2006 року ОСОБА_1 придбала жилий будинок з надворними спорудами та побудовами, який знаходиться в АДРЕСА_1, який зареєстрований в державному реєстру правочинів під № 1497275 відповідно до витягу № 2748204 від 11 серпня 2006 року та Комунальному підприємстві бюро технічної інвентаризації м. Артемівська 30 серпня 2006 року номер витягу 11682363.

Відповідно до довідки про реєстрацію, місця проживання, склад сім'ї виданої головою вуличного комітету № 14 Харходіновим Ю.Б. в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, син - ОСОБА_2, невістка- ОСОБА_3 та онук - ОСОБА_4

З акту від 27 вересня 2017 року Соледарської міської ради Донецької області складеного депутатом ОСОБА_7 встановлено, що в будинку АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає ОСОБА_1 Її син - ОСОБА_2, невістка - ОСОБА_3, та онук - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вищевказаною адресою зареєстровані, але фактично не проживають з 2012 року.

З акту від 26 березня 2018 року Соледарської міської ради Донецької області складеного депутатом ОСОБА_7 встановлено, що громадянка ОСОБА_1 через важкий фізичний стан та поганий зір не може самостійно проживати. З липня 2017 року ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 у сусідки ОСОБА_8, яка за нею доглядає. Рідні ОСОБА_1 не допомагають і не спілкується з нею.

Крім того, органом опіки та піклування Соледарьскої міської ради опрацьовано документи надані позивачкою та встановлено, що відповідачі зареєстровані в будинку АДРЕСА_1, але не проживають в будинку позивачки з 2012 року та проживають в іншому місці.

В своєму висновку орган опіки та піклування зазначив недоцільним визнання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим в АДРЕСА_1, відносно батьків визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою, залишив на розсуд суду.

Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно ст. 405 ч. 2 ЦК України члени родини власника житла втрачають право на користування цим житлом при відсутності члена родини без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є родичами позивача, які більше року не проживають в житловому будинку без поважних причин, тому втратили право на користування вказаним житлом.

Стосовно висновку органу опіки та піклування Соледарської міської ради, суд вважає його недостатньо обґрунтованим та не погоджується з ним.

Частиною 2 ст. 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Своє право неповнолітній реалізував, обравши інше місце проживання.

Тому, суд вважає, що визнання неповнолітнього ОСОБА_4 втратившим право користування житловим приміщенням, розташованим в АДРЕСА_1 не порушує його житлові права.

Отже, наявність реєстрації місця проживання відповідачів в будинку позивача обмежує права останньої, як власника, і вона на підставі ч.3 ст. 346 ЦУ України має право вимагати в судовому порядку усунення перешкод у здійсненні такого права.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 29, 391, 346, 405 ЦК України , ст. 10,13,81,131,263-265,280,282,284 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 08 червня 2018 року.

Суддя О.В.Любчик