У х в а л а
08 червня 2018 року
м. Київ

справа № 760/2461/17-ц
провадження № 61-116св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
Штелик С. П. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Пророка В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Генеральний штаб Збройних Сил України, Державна служба України в справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, Міністерство соціальної політики України, про встановлення факту, що має юридичне значення за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення апеляційного суду м. Києва в складі суддів: Волошиної В. М., Панченко М. М., Музичко С. Г., від 27 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту її участі в бойових діях під час проведення антитерористичної операції в період з 02 вересня 2014 року до 10 травня 2016 року в Луганській та Донецькій областях, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Генеральний штаб Збройних Сил України, Державна служба України в справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, Міністерство соціальної політики України.
Заява мотивована тим, що 02 вересня 2014 року вона прибула в зону проведення антитерористичної операції (далі - АТО) в Луганській області, а саме в с. Половинково, де надала копію свого паспорта та ідентифікаційного коду та написала заяву про зарахування її до добровольчого батальйону «Айдар».
Перебуваючи в зоні АТО, займалася аеророзвідувальною діяльністю, виконувала накази командира батальйону «Айдар» ОСОБА_3 , а через два тижні повернулася до м. Києва для придбання нової техніки для аеророзвідки.
Повернулася в зону АТО в жовтні 2014 року, перебувала в околицях м. Щастя, виконувала накази командира батальйону щодо проведення аеророзвідки місцевості.
Під час знаходження в зоні АТО протягом листопада-грудня 2014 року до неї зверталися польові командири батальйону «Айдар» з проханням провести аеророзвідку місцевості для виявлення сил противника.
В січні 2015 року вона створила громадську організацію «Центр підтримки аеророзвідки» для консолідації сил добровольців, підготувала близько 150 фахівців, які працюють в зоні АТО.
В цьому ж місяці на прохання польових командирів батальйону Добровольчого українського корпусу «Правий сектор» проводила аеророзвідку місцевості поблизу Донецького аеропорту, в лютому 2015 року виконувала завдання з аеророзвідки для 58 ОМБР в околицях м. Донецька.
Протягом квітня-травня 2016 року здійснювала аеророзвідувальну діяльність поблизу м. Авдіївка Донецької обл.
З невідомих причин вона не була внесена до списків особового складу батальйону «Айдар», який має статус офіційного військового формування в складі Збройних Сил України, а його члени оформлялися в якості військовослужбовців та вносилися до списків особового складу батальйону.
Зазначала, що державою визнавалася участь батальйону «Айдар» в захисті країни на боці сил АТО, їх діяльність не заборонялася, однак бійці батальйону, в тому числі вона, не можуть отримати соціальних гарантій держави, які мають військовослужбовці та інші призвані у встановленому законом порядку особи.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва в складі судді Шереметьєвої Л. А. від 11 вересня 2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приймала участь у бойових діях під час проведення антитерористичної операції в період з 02 вересня 2014 року до 10 травня 2016 року в Луганській та Донецькій областях.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року апеляційну скаргу представника Міністерства оборони України Дорожинської Анни Дмитрівни, задоволено. Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 вересня 2017 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено.

У касаційній скарзі, поданій 18 грудня 2017 рокудо Верховного Суду, ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Генеральний штаб Збройних Сил України, Державна служба України в справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, Міністерство соціальної політики України, про встановлення факту, що має юридичне значення за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення апеляційного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року призначити до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

С. Ю. Мартєв

В. В. Пророк