Справа № 139/508/18
Провадження № 2/139/227/18
РІШЕННЯ

іменем України

14 червня 2018 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В. з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_2 до Роздолівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

11 серпня 2012 року померла ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться у с. Перекоринці Мурованокуриловецького району Вінницької області по вул. Мічуріна, 29. Позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, прийняла спадщину, але не може оформити спадкові права в нотаріуса, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів ОСОБА_2 25 травня 2018 року з відповідним позовом звернулася до суду.

30 травня 2018 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче провадження (а.с. 28).

Представники позивача та представник відповідача у підготовче засідання не зявилися, подавши заяви про слухання справи за їх відсутності (а.с. 31, 32) та про, відповідно підтримання та визнання позовних вимог.

З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі.

Розглянувши справу, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного:

Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 240861, виданим 13 серпня 2012 року (а.с. 9), стверджується, що ОСОБА_3 померла 11 серпня 2012 року у с. Перекоринці Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Довідкою виконавчого комітету Роздолівської сільської ради № 153/06-06 від 29 березня 2018 року (а.с. 12), випискою виданою виконавчим комітетом Роздолівської сільської ради № 380/03-13 від 29 березня 2018 року (а.с. 13), витягом з рішення № 24 виконавчого комітету Роздолівської сільської ради народних депутатів від 19 травня 1994 року про передачу у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с. 14), технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 15-17) стверджується, що ОСОБА_3 володіла житловим будинком № 29 по вул. Мічуріна в с. Перекоринці Мурованокуриловецького району Вінницької області, який було побудовано у 1948 році.

Виконком Мурованокуриловецької районної ради народних депутатів своїм рішенням № 108 від 16.06.1988 постановив оформити право особистої власності на житлові будинки, що розташовані, зокрема, в с. Перекоринці, а відповідній сільській раді видати власникам свідоцтво про право власності на житловий будинок (а.с. 19).

Із довідки ФОП ОСОБА_4 (а.с. 18) слідує, що право власності на житловий будинок за ОСОБА_3 не зареєстровано.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 32501533 від 23 листопада 2011 року (а.с. 39), що міститься в матеріалах спадкової справи, заведеної у приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу ОСОБА_5 за № 02-14 (а.с. 38-48) слідує, що по своїй смерті ОСОБА_3 залишала заповіт. Із тексту заповіту (а.с. 42) вбачається, що заповіт стосується лише частини спадкового майна - земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, і батьки (ст. 1261 ЦК України).

Свідоцтвом про своє народження (а.с. 10) та свідоцтвом про шлюб (а.с. 11) позивач довела своє право спадкувати після смерті ОСОБА_3 у першій черзі спадкоємців за законом як дочка.

Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини(ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Довідкою виконавчого комітету Роздолівської сільської ради № 153/06-06 від 29 березня 2018 року (а.с. 12) стверджується, що на день смерті з померлою ніхто не проживав та не був зареєстрований. Однак, рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 08 серпня 2017 року, яке набрало чинності 19 серпня 2017 року (а.с. 46-48), ОСОБА_2 визначено додатковий строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, і вона скористалася цим правом, подавши відповідну заяву 09 листопада 2017 року (а.с. 44).

Таким чином, позивач довела факт смерті спадкодавця, склад спадкового майна, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини.

Розясненням приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу № 136/01-16 від 29 березня 2018 року (а.с. 20) позивач довела, що іншим чином, окрім як через суд, вона не зможе захистити свої права спадкоємця.

Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідач визнала позовні вимоги і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси (інший спадкоємець першої черги за законом подала до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини (а.с. 45)) , суд вважає за правильне визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними спорудами, яке залишилось після смерті ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 392, 1216, 1223, 1261 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81,197-198, 200, 211, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 100% житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані по вулиці Мічуріна, 29 в с. Перекоринці Мурованокуриловецького району Вінницької області в порядку спадкування в першій черзі за законом після смерті ОСОБА_3, яка настала 11 серпня 2012 року.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до апеляційного суду Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: __________