Справа № 357/9747/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Цуранова А. Ю. ,
при секретарі - Солом'яна Л. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 30.07.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», яке перейменоване в ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено договір невідновлювальної кредитної лінії № 24.3-46/20, на підставі якого позичальнику було надано кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 350 000 грн. За умовами кредитного договору позивачем видано кредитні кошти відповідачу у вказаній сумі, однак позичальник умови договору не виконав, загальна сума заборгованості відповідача перед банком з нарахуванням процентів, інфляційних витрат, становить 669 467,06 грн. Оскільки боржник не виконав свої зобов'язання за договором, тому позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 669 467,06 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 10 042,01 грн.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не надав, причини неявки суду не повідомив. З матеріалів справи вбачається, що останній обізнаний про наявність в провадженні суду даної справи.
Згідно ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
30.07.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», яке перейменоване в ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем укладено кредитний договір № 24.3-46/20, на підставі якого позичальнику надано грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 350 000 грн, зі сплатою 16 % річних за кредитом та комісій, в розмірі та в порядку визначеному в Тарифах на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку 1 до цього договору, з кінцевим терміном погашення не пізніше 20 липня 2017 року, на умовах, визначених цим договором (п.1.1., п. 1.1.1, п. 1.1.2 Договору).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Судом встановлено, що сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору № 24.3-46/20 від 30.07.2007 року, про що свідчать підписи сторін.
Згідно наданого позивачем розрахунку суми утвореної заборгованості, станом на 24.02.2017 року ОСОБА_1 заборгував позивачу 669 467,06 грн., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 350 109,22 грн., заборгованості за відсотками в сумі 318 815,64 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом - 213,29 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками - 328,91 грн.
ОСОБА_1 було попереджено про наявну заборгованість шляхом направлення вимоги про усунення порушення 01.08.2017 року.
09 березня 2010 року загальними зборами акціонерів прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на Публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) банку на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».
Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію/передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Приписами ч. 3 ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Будь-яких заперечень щодо наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав.
Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту на суму зазначену вище є обгрунтованими і підлягають до задоволення.
На підставі ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати: 10 042,01 грн. судового збору.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 263-265, 273, 282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 24.3-46/20 від 30.07.2007 року в розмірі 669 467,06, з яких: заборгованість за кредитом в сумі 350 109,22 грн., заборгованість за відсотками в сумі 318 815,64 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом - 213,29 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками - 328,91 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 10 042,01 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Позивачем рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення.
СуддяА. Ю. Цуранов