Ухвала

24 травня 2018 року

м. Київ

справа № 380/618/16-ц

провадження № 61-24639ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Київської області від 07 лютого 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

До Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Київської області від 07 лютого 2018 року, яку подано 29 березня 2018 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що 07 лютого 2018 року було проголошено скорочене рішення, однак постанову йому до цього часу не надіслано. З повним текстом рішення він зміг ознайомитися лише 27 березня 2018 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Зазначає, що вказана постанова була оприлюднена лише 27 лютого 2018 року. Заявник вказує, що з моменту оприлюднення оскарженої постанови не минуло 30 днів і це є підставою для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, оскільки з касаційною скаргою він звернувся на протязі 30 днів з моменту ознайомлення з повним текстом судового рішення.

Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження того, що копія оскарженого судового рішення не направлялась йому або представнику у строки, визначені статтею 390 ЦПК України.

Також заяник не зазначив обставин, які стали на заваді для звернення до суду апеляційної або першої інстанції із заявою про видачу копії судового рішення.

Таким чином, суд, надавши оцінку доводам клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, вважає, що наведені в ньому підстави є неповажними, а тому клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задоволенню не підлягає, оскільки особою, яка подала касаційну скаргу, не обґрунтовано поважності причин пропуску зазначеного процесуального строку.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) вказав, що суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Пунктом 1 частини третьої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Оскільки підстави пропуску строку на касаційне оскарження визнані неповажними, а безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, в якій навести інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.

Крім того, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день подання позову) за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 мінімальної заробітної плати та не більше 5розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 6 890, 00 грн.

Розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру (підпункт 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 6 890, 00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ:22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Київської області від 07 лютого 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 02 липня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження у відкритті касаційного провадження буде відмовлено, а у випадку неподання доказів сплати судового збору касаційну скаргу буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников