Справа № 307/1856/18
Провадження № 2/307/1100/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2018 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Цонинець Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі фінансового управління Тячівської районної державної адміністрації до ОСОБА_1, де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору комунальний заклад «Тячівська районна лікарня №1» про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого,
Тячівська місцева прокуратура Закарпатської області в інтересах держави в особі фінансового управління Тячівської районної державної адміністрації звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1, де третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору комунальний заклад «Тячівська районна лікарня №1» про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого. В позовній заяві прокурор зазначив, що ОСОБА_1, 25 листопада 2017 року, близько 19 години, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем марки «GEELY», номерний знак НОМЕР_1, проїжджаючи неподалік будинку №70 по вул.. Дж.Ленона, у с.Калини, рухаючись поправій смузі руху в напрямку смт.Дубове, у порушення вимог п.п.1.5, 12.2, 12.3, 12.4, 12.9 «а», 13.1, 13.3, 19.3 та 1.10 Правил дорожнього руху, проявив неуважність, не впорався з керуванням даного транспортного засобу, виїхав на праве узбіччя по ходу свого руху та передньою правою частиною автомобіля допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_2, у результаті чого потерпіла отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження, котрі знаходяться в прямому причинному звязку з діями водія ОСОБА_1 Ухвалою Тячівського районного суду від 22.05.2018 року, яка набрала законної сили 29.05.2018 року, ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України на підставі ст..46 КК України у звязку із примиренням винного з потерпілою. Вказана підстава звільнення від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою та не звільняє від необхідності відшкодування, у порядку цивільного законодавства, шкоди завданої кримінальним правопорушенням. Відповідно до довідки КЗ «Тячівська районна лікарня №1», потерпіла ОСОБА_2 перебувала в лікарні після ДТП 9 ліжко-днів, а сума витрат на проведення стаціонарного лікування ОСОБА_2 з районного бюджету складає 3418,65 гривень. У звязку з наведеним, шляхом подання цієї позовної заяви Тячівська місцева прокуратура реалізує передбачені законом повноваження з представництва інтересів держави в особі фінансового управління Тячівської районної державної адміністрації, яке належним чином здійснює свої повноваження щодо стягнення збитків з відповідача, які заподіяні внаслідок кримінального правопорушення. Підставою звернення місцевою прокуратурою з позовом до суду є те, що фінансове управління Тячівської районної державної адміністрації жодних заходів цивільно-правового характеру щодо стягнення зазначеної суми збитків з ОСОБА_1 до районного бюджету з моменту вступу у законну силу ухвали Тячівського районного суду від 22.05.2018 року (29.05.2018 року) не вжило, що свідчить про неналежний захист своїх інтересів цим органом.
Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь районного бюджету в особі фінансового управління Тячівської районної державної адміністрації 3418,65 гривень збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням.
Прокурор Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні просить позовні вимоги задовольнити частково на суму стягнення з відповідача на користь держави судового збору, оскільки на час розгляду справи в суді відповідачем ОСОБА_1 відшкодовані в добровільному порядку на користь держави завдані збитки на лікування потерпілої ОСОБА_2в сумі 3418,65 гривень,
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Представник КЗ «Тячівська районна лікарня №1» в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, 25 листопада 2017 року, близько 19 години, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем марки «GEELY», номерний знак НОМЕР_1, проїжджаючи неподалік будинку №70 по вул.. Дж.Ленона, у с. Калини, рухаючись поправій смузі руху в напрямку смт.Дубове, у порушення вимог п.п.1.5, 12.2, 12.3, 12.4, 12.9 «а», 13.1, 13.3, 19.3 та 1.10 Правил дорожнього руху, проявив неуважність, не впорався з керуванням даного транспортного засобу, виїхав на праве узбіччя по ходу свого руху та передньою правою частиною автомобіля допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_2, у результаті чого потерпіла отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження
Ухвалою Тячівського районного суду від 22 травня 2018 року на підставі ст. 46 КК України ОСОБА_1звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України у зв'язку з примиренням обвинуваченого з потерпілими, а кримінальне провадження закрито.
Разом з цим потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікування у травматологічному відділенні «Тячівська районна лікарня №1», 9 ліжко-днів з 25 листопада 2017 року по 4 грудня 2017 року, і згідно довідки про вартість лікування хворого за №302 від 19 червня 2018 року витрати на її лікування становлять 3418 гривень 65 копійок.
Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Враховуючи, що на розгляду справи в суді відповідачем ОСОБА_1 відшкодовані в добровільному порядку на користь держави завдані збитки на лікування потерпілої ОСОБА_2в сумі 3418,65 гривень, суд вважає,що позов слід задовольнити частково і стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь держави 1762 гривні судового збору, а в решті позовних вимог відмовити.
Керуючись ст.ст.5, 12, 81, 209, 223, 263, 265 ЦПК України, ст. 1206 ч.1 і 2 ЦК України, суд,
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1762 гривні судового збору.
В решті позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення складено 29 листопада 2018 року.

Головуючий: В.І. Бобрушко