Справа № 588/14/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2018 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря судового засідання Долі Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому указує, що відповідач звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву б/н від 07.02.2011, згідно якої отримала кредит у розмірі 7900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду, що підписана нею заява від 07.02.2011 разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та банком договір.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Позивач свої зобовязання за договором виконав, а саме надав позивачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість, відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору та продовжує ухилятися від виконання своїх зобовязань, у звязку з чим станом на 30.09.2017 має заборгованість у розмірі 105309,63 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 7727,06 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 97582,57 грн.

Посилаючись на норми ст.ст.509,525,526,527,530,598,599,610,615,629,1050,1054 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 105309,63 грн., а також судові витрати, понесені ним при подачі позову в сумі 1600 грн.

Сторони, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, у судове засідання не викликалися, відзив на позов від відповідача, відповідь на відзив від позивача, заперечення на відповідь від відповідача до суду не надходили. Поштове відправлення направлене до відома відповідача повернулося на адресу суду без вручення з відміткою поштаря «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.66).

Відповідно до ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення через курєрів за адресою, зазначеною стороною. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ч.ч.1,2 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відмову судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Враховуючи, що відповідач зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою виконкому Тростянецької міської ради Сумської області за №90 від 16.01.2018 (а.с.48), поштове відправлення направлялося за цією адресою, про зміну місця реєстрації чи місця свого знаходження відповідач не повідомляв, тому відповідно до ст.ст.128,131 ЦПК України, суд вважає, що поштове відправлення (копія ухвали про відкриття спрощеного провадження, копія позовної заяви з додатками до неї) є таким, що доставлене.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Згідно до вимог статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Матеріалами справи встановлено, що з метою отримання банківських послуг у виді отримання кредиту у розмірі 7900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок ОСОБА_2 звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у звязку з чим, 07.02.2011, подала заяву-анкету б/н та підтвердила свою згоду, що підписана нею анкета-заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку» складає між відповідачем та банком договір що підтверджується підписом у заяві (а.с.13-37,53-56).

При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг (далі Умови та правила) клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Умов та правил.

Овердрафт за п.1.1.1.52 Умов та правил короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною. картко. наж сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.

На боргові зобовязання за кредитом і овердрафтом ОСОБА_1 нараховує відсотки у розмірі встановленому«Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що передбачено п.2.1.1.12.6 Умов та правил.

Отже, відповідач своїм підписом у анкеті-заяві визнав та погодився на запропоновані Банком умови користування послугами банку.

За ст.599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Натомість, відповідач, взяті на себе зобовязання за договором не виконувала належним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Згідно розрахунку позивача станом на 30.09.2017 ОСОБА_2 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 105309,63 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 7727,06 грн.; відсотків за користування кредитом 97582,57 грн. (а.с.8-10).

Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За таких обставин позов підлягає повному задоволенню.

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст.141 ЦПК України. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення документально підтверджені понесені позивачем судові витрати у сумі 1600 грн. (а.с.2, 3).

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 12,13,141,247,259,264,265,279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 26.09.1997, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3), на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» (юридична адреса: вул.Грушевського,буд.1Д, м.Київ, 01001, банківські реквізити: , МФО 305299, рахунок 3111) заборгованість за кредитним договором №б/н від 07.02.2011, яка складається із:заборгованості за кредитом 7727,06 грн.; відсотків за користування кредитом 97582,57 грн., а всього заборгованості у сумі 105309 (сто пять тисяч триста девять) грн. 63 коп., а також компенсацію судового збору за подання позовної заяви у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст рішення складений 26.03.2018.

Суддя О.С. Линник