Провадження № 2/712/215/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

при секретарі Таран А.І.

розглянувши в загальному відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що 07.03.2017 помер її син - ОСОБА_4, який був одружений з ОСОБА_2 з 1982 року.

Під час шлюбу ними було набуте майно - домоволодіння за адресою вул. Криваліївська, 113, м. Черкаси, що було оформлено на дружину спадкодавця - ОСОБА_2, згідно договору купівлі продажу 1992 року.

Загальна площа домоволодіння на час придбання не перевищувала 35 кв. м. Разом з тим, спільною працею і спільними зусиллями подружжям вносились покращення, і було збудовано гараж, добудовано веранду і другий поверх і на час смерті спадкодавця загальна площа під житловими будівлями перевищила сто двадцять квадратних метра, що свідчить про значне поліпшення майна спільною працею подружжя.

У подальшому, вона, як мати померлого, дружина померлого - ОСОБА_2 та донька померлого - ОСОБА_5, звернулись до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про відкриття спадкової справи. Таким чином наявні троє спадкоємців першої черги.

Разом з тим, зі сплином 6 місячного терміну, відповідачем у справі не було подано до нотаріуса правовстановлюючих документів на спадкове майно - домоволодіння за пресою вул. Криваліївська, 113, м. Черкаси, та не було подано заяву про визначення частки власності у зазначеному спільному сумісному майні, у звязку з чим неможливо виділити належну їй частку у вказаному майні.

Відповідач не погоджується на врегулювання даного питання мирним шляхом за допомогою укладення договору про поділ спадщини з попереднім виділом частки померлого у домоволодінні за адресою вул. Криваліївська, 113, м. Черкаси.

Окрім того, згідно листа приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3 їй дуло роз'яснено, що у разі відсутності правовстановлюючого документу на нерухоме майно на імя спадкодавця, їй необхідно звернутися до суду про встановлення права власності на відповідне нерухоме майно.

З огляду на викладене, домоволодіння за адресою вул. Криваліївська, 113, м. Черкаси, відноситься до спільної сумісної власності подружжя - ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Таким чином, 1/2 від зазначеного домоволодіння відноситься до спадкового майна після смерті ОСОБА_4. Оскільки у спадкодавця наявні три спадкоємці першої черги - вона, дружина та донька померлого, то відповідно до чинного законодавства вона має право на 1/3 з 1/2 домоволодіння за адресою вул. Криваліївська, 113, м. Черкаси, 18000, тобто на 1/6 вказаного домоволодіння.

Просить визначити за ОСОБА_6 право власності на 1/6 частку у домоволодінні за адресою вул. Криваліївська, 113, м. Черкаси, в порядку спадкування після померлого ОСОБА_4.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд в позові відмовити, надали відзив на позовну заяву, який приєднаний до матеріалів справи.

Приватний нотаріус ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч. 1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

Так, позови про визнання права власності спрямовані на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності.

Судом встановлено, що 07.03.2017 року помер ОСОБА_4, син ОСОБА_1 та чоловік ОСОБА_2.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частино 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В подальшому, ОСОБА_2, як мати померлого, дружина померлого - ОСОБА_2 та донька померлого - ОСОБА_5, звернулись до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадкового майна після смерті ОСОБА_4

17 березня 2017 року ОСОБА_5, до установ нотаріату, скерована заява, нотаріально засвідчена про те, що вона відмовляється від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її батька ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дружини померлого. Не претендує на отримання свідоцтва про право на спадщину як за законом, так і за заповітом.

27.09.217 року ОСОБА_2 звернулася до Приватного нотаріусу Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з заявою про видачу свідоцтва про право власності на ? частку в спільному майні подружжя в праві власності на квартиру 83, що знаходиться по вулиці Криваліївська, будинок 37 в м. Черкаси та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно в розмірі 2/3 часток у спадщині, у тому числі з урахуванням 1/3 частки у спадщині, від якої відмовилась на її користь ОСОБА_5 донька померлого.

Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцеві, який прийняв спадщину. Загальний термін на прийняття спадщини встановлено відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України у 6 місяців і розпочинається з дня відкриття спадщини. Після закінчення цього терміну у спадкоємця виникає право на отримання свідоцтва про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно згідно ст. 1298 Цивільного кодексу України видається після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які своєчасно прийняли спадщину (подача заяви про прийняття спадщини чи спільне сумісне проживання на момент смерті спадкодавця), жодними строками не обмежується, і звертатися за одержанням свідоцтва про право на спадщину можна будь-коли після закінчення шестимісячного строку.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину спадкоємець зобовязаний особисто подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини або надіслати її поштою, попередньо засвідчивши справжність підпису на заяві в нотаріальному порядку. На підставі поданої заяви в нотаріуса заводиться спадкова справа, де містяться необхідні документи, що підтверджують наявність юридичних фактів на видачу свідоцтва про право на спадщину.

27.09.2017 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності ОСОБА_2, пережившій дружині ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 07 березня 2017 року, яка належить ? частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу.

Спільне сумісне майно подружжя, право власності на яке в казаній частці посвічується цим свідоцтвом складається з: права власності на квартиру № 83, що знаходиться по вулиці Криваліївська, 37 в м. Черкаси.

27.09.2017 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2 в розмірі 2/3 часток у спадщині, у тому числі з урахуванням 1/3 частки у спадщині, від якої відмовилась ОСОБА_5 донька померлого.

Спадщина, на яку в указаній частці видано свідоцтво складається з: ? частки в праві власності на квартиру 83, що знаходиться по вулиці Криваліївська, будинок 37 в м. Черкаси.

02.10.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Приватного нотаріусу Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з заявою про видачу свідоцтва про право власності за законом на квартиру 83, що знаходиться по вулиці Криваліївська, будинок 37 в місті Черкаси в розмірі 1/3 частки у спадщині.

02.10.2017 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_1 в розмірі 1/3 частки у спадщині.

Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво, складається з: ? частки в праві власності на квартиру 83, що знаходиться по вулиці Криваліївська, будинок 37 в місті Черкаси.

Статтями 68 та 69 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або за заповітом нотаріус перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства ( за законом або за заповітом) та склад спадкового майна. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обовязково вимагаються відповідні документи. Так, факт смерті і час відкриття спадщини підтверджуються свідоцтвом органу реєстрації актів цивільного стану про смерть спадкодавця, а родинні та інші відносини спадкоємців зі спадкодавцем можуть бути підтверджені свідоцтвом органу реєстрації актів цивільного стану; копіями актових записів; копіями рішення суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. При спадкуванні за заповітом перевіряється наявність заповіту. При видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом оригінал заповіту, поданий спадкоємцем, залишається у справах нотаріуса.

Свідоцтво про право на спадщину видається за заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, кожному з них окремо із визначенням прізвища, імені, по батькові та часток у спадщини інших спадкоємців.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Як встановлено, в судовому засіданні, ОСОБА_1 не зверталася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину будинковолодіння № 113, що знаходиться по вул. Криваліївська в м. Черкаси.

Відмова нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину будинковолодіння № 113, що знаходиться по вул. Криваліївська в м. Черкаси ОСОБА_1 відсутня.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, та той факт, що ОСОБА_1 не зверталася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спірне домоволодіння, та не вказує причини, які б перешкоджали її зверненню, крім того відсутня відмова нотаріуса у видачі свідоцтва, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

За таких обставин, вжиті заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

На підставі вищевикладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 4, 12, 19, 76, 77, 81, 158, 259, 263-268 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 1217, 1220, 1222, 1261 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Скасувати вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу від 29 червня 1992 року, а саме: житловий будинок № 113 по вул. Криваліївська в м. Черкаси, та заборонити його відчуження накладенні Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 жовтня 2017 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Апеляційного суду Черкаської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: