Справа № 461/9166/18
Провадження № 2-з/461/13/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2018 року місто Львів

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого - судді: Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Скаба В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 Д. у м. Львові та заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, а також іншим органам та субєктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, вчиняти дії щодо реєстрації накладених обтяжень на згадану квартиру або реєстрації за будь-якими особами права власності, інших речових прав, похідних від права власності, за винятком реєстрації права власності на імя ОСОБА_1.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч.3 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як випливає зі змісту заяви про забезпечення позову, право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 Д. у м. Львові незаконно, на її думку, перейшло до іншої особи ОСОБА_2, яким вживаються заходи для продажу вищезгаданої квартири, шляхом розміщення оголошення про її продаж у мережі Інтернет на сайті OLX та, у разі продажу добросовісному набувачу, заявник не матиме права витребувати квартиру.

Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

При цьому, додані до заяви копії письмових доказів не засвідчені належним чином. Крім того, на доданих до заяви копіях іпотечного договору та договору про внесення змін до іпотечного договору відсутні підписи сторін та нотаріуса, яким посвідчено такі договори, та більше того, у договорі іпотеки приватним нотаріусом ОСОБА_3 накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна квартири АДРЕСА_2, який належить ОСОБА_1, до виконання, припинення чи розірвання іпотечного договору.

Також, не підтверджені належними доказами і доводи заявника про наміри ОСОБА_2 відчужити квартиру АДРЕСА_2, а додана до заяви письмова копія електронного доказу скріншоту оглошення про продаж згаданої квартири викликає сумнів, оскільки у такому не вказано жодних ідентифікаційних даних, які б свідчили, про те, що продається саме квартира АДРЕСА_2.

Так, в оголошенні відсутні дані про номер будинку та номер квартири, яка виставлена на продаж. Крім того, у заяві про забезпечення позову, заявник вказує, що оголошення про продаж вищевказаної квартири розміщено на веб-сайті www.olx.ua, тоді як з письмової копії електронного доказу скріншоту видно, що дане оголошення розміщено на веб-сайті www.ves.lviv.ua.

Не ґрунтуються на нормах ст.388 ЦК України і доводи заявника про те, що, у разі продажу ОСОБА_2 згаданої квартири добросовісному набувачу, вона не матиме права витребувати її у добросовісного набувача і таким чином захистити своє право власності на квартиру, оскільки це прямо суперечить доводам заявника про вибуття квартири з її володіння не з її волі (незаконним шляхом).

Відтак у суду відсутні достатні законні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

За таких обставин, з врахування вищевикладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, так як вважає доводи такої недостатніми та не доведеними належними засобами, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя Стрельбицький В.В.