АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 687/138/17
Провадження № 22-ц/792/505/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Задвірний В.І.,

з участю: державного виконавця Сандецького Д.В.,

стягувача ОСОБА_4,

його представника ОСОБА_5,

представника боржника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням головного державного виконавця Чемеровецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про тимчасове обмеження ОСОБА_7 у праві виїзду за межі України за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2017 року,

встановив:

У листопаді 2017 року головний державний виконавець Чемеровецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_8 (далі державний виконавець) звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_7 у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець зазначив, що Чемеровецький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області здійснює виконавче провадження № 54005183 з примусового виконання виконавчого листа Чемеровецького районного суду № 687/138/17 від 12 квітня 2017 року про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 284 602 грн 72 коп. боргу. ОСОБА_7 ухиляється від виконання цього судового рішення, зокрема він не зявляється на виклики державного виконавця, приховує свої майно та доходи.

Ухвалою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2017 року подання державного виконавця задоволено. Обмежено ОСОБА_7 виїзд за межі України до виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, без вилучення паспортного документа.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та постановити ухвалу про залишення подання державного виконавця без задоволення посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_7 зазначив, що факт його ухилення від виконання судового рішення не доведено, а суд не дав належної оцінки дослідженим доказам і помилково виходив з того, що мають місце підстави для обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, нова редакція якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому діючою редакцією ЦПК України.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За змістом ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи в суді) питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що факт ухилення ОСОБА_7 від виконання рішення суду є доведеним.

Такий висновок суду ґрунтується на нормах чинного законодавства та фактичних обставинах справи.

В силу ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 частини 1 статті 6 цього Закону (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків, у звязку з чим і здійснюється примусове виконання.

Це також є підставою для звернення виконавця з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обовязок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Встановлено, що заочним рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 22 березня 2017 року стягнуто з ОСОБА_7 на корить ОСОБА_4 284 602 грн 72 коп. боргу за договором позики.

На підставі виконавчого листа № 687/138/17 від 12 квітня 2017 року, виданого місцевим судом за цим рішенням, державний виконавець постановою від 23 травня 2017 року відкрив виконавче провадження № 54005183.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що ОСОБА_7 протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження не подав державному виконавцю декларацію про доходи та майно боржника. За одержаними державним виконавцем відомостями у ОСОБА_7 відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення.

ОСОБА_7 не працює та не має офіційного доходу, разом із тим він систематично виїжджає за межі України у приватних справах. ОСОБА_7 не зявляється на вимогу державного виконавця та відсутній за місцем постійного проживання, внаслідок чого ухвалою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 9 листопада 2017 року оголошено його розшук.

На теперішній час рішення суду про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 грошових коштів залишається невиконаним.

Докази у справі достовірно та обєктивно вказують на те, що ОСОБА_7 ухиляється від виконання зобовязання, покладеного на нього судовим рішенням.

Давши належну оцінку дослідженим доказам, суд першої інстанції правомірно керувався тим, що подання державного виконавця є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Посилання ОСОБА_7 на недоведеність факту його ухилення від виконання судового рішення та відсутність підстав для обмеження боржника у праві виїзду за межі України не відповідають нормам чинного законодавства та фактичним обставинам справи.

Те, що у березні 2018 року, тобто після постановлення судом оскаржуваної ухвали, ОСОБА_7 перерахував на рахунок державної виконавчої служби 1 000 грн і звернувся до державного виконавця з заявою про звернення стягнення на належне йому майно, не спростовує висновків суду.

Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2017 року про тимчасове обмеження ОСОБА_7 у праві виїзду за межі України залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 21 березня 2018 року.

Судді: /підпис/ ОСОБА_1

/підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 81