Справа №173/1906/18
Провадження №2/173/1065/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

14.08.2018 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1, з позовом про стягнення аліментів до відповідача ОСОБА_3

14.09.2018 року отримана адресна довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 18 жовтня 2018 року.

18.10.2018 року розгляд справи відкладений за клопотанням відповідача, який просив розглядати справу за правилами загального провадження.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2018 року клопотання відповідача про перехід до розгляду справи за правилами загального провадження залишено без розгляду. Справу призначено до розгляду на 27.11.2018 року.

01.11.2018 року відповідачем наданий відзив на позовну заяву

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі 4000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 10 лютого 2001 року був укладений шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований у Дніпровокам'янській сільській раді Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 01

В період шлюбу у них народилося двоє дітей: донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Фактичне проживання між ними припинено в червні 2012 року, а 29.10.2013 року за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області шлюб між ними розірваний

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає, що й стало причиною звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просив стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (прибутку) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Заперечення проти позову обґрунтовує тим, що у нього була усна домовленість з позивачко щодо несплати ним аліментів до самостійного погашення ним кредиту, який вони брали на придбання спільного майна, і яке після розірвання шлюбу залишилось у позивачки. Сума кредиту складає 10000 грн. Крім того після розірвання шлюбу відповідач створювала йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, не дозволяючи бачитись з ними та брати за місцем свого проживання. Ним в січні 2018 році був зроблений поштовий переказ грошових коштів, який був повернутий йому в зв'язку з відмовою позивачки від його отримання. Тому він намагався в добровільному порядку надати матеріальну допомогу дітям. В свою чергу прохаючи стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 4000 грн., позивачка не обґрунтувала чому саме в даній сумі вона просить стягнути аліменти. Ставлячи вимоги про стягннення аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку, відповідач посилається на те, що на даний час він має постійну роботу та заробіток. Крім того в нього народилась ще одна дитина донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Його дружина не працює так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Сукупний доход його сім'ї складає близько 5000 грн.. тому сплачувати аліменти твердій грошовій сумі 4000 грн., він не має можливості.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 2001 року. Шлюб між сторонами був зареєстрований Дніпровокам'янській сільській раді Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 01. За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від29.10.2013 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується копією рішення суду.

В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, в яких батьком дітей записаний відповідач.

За доводами, викладеними в позовні й заяві та у відзиві на позовну заяву, судом встановлено, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає.та добровільно між сторонами дане питання не вирішене. За таких обставин знайшов своє підтвердження факт порушення прав позивачки, щодо участі другого із подружжя в матеріальному забезпеченні дітей. З чого суд приходить до висновку, що існують підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей.

Так як відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 182 СК України - При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 183 СК України - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом .

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України - Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що позивач бажає отримувати аліменти з відповідача в твердій грошовій сумі, тобто позивачем обраний саме такий спосіб захисту прав, тому суд вважає, що аліменти на утримання дітей повинні бути стягненні в твердій грошовій сумі . Так як спосіб стягнення аліментів у відповідності до норм Сімейного кодексу України обирається стягувачем аліментів і позивач після отримання відзиву на позовну заяву не надала згоду на перехід до стягнення аліментів в частці від доходу відповідача, тому суд вважає, що аліменти підлягають стягненню в твердій грошові й сумі.

При визначенні розміру аліментів судом враховується: матеріальний стан сторін, що відповідач на даний час офіційно працює, що підтверджується даними трудової книжки. Доказів про отримувані прибутки сторони суду не надали. Наявність інших утриманців: відповідач має на своєму отриманні ще одну малолітню дитину та дружину, яка на даний час не працює,так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. Позивачем надано копію з медичної картки дитини, але згідно записів, вказаних у цій картці вбачається, що дитина має звичайні захворювання та вроджену деформації грудної клітини. Але чи перебуває дитина на обліку за даним діагнозом та яке лікування отримує, позивачем доказів не надано.

Враховуючи всі надані судом докази, та ту обставину, що позивач дійсно не обґрунтувала необхідність стягнення аліментів на утримання дітей в сумі 4000 грн., суд приходить до висновку задоволення позовних вимог частково та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей в єдиній в твердій грошовій сумі 2000 грн., з наступною індексацією відповідно до закону, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. Після досягнення старшою дитиною повноліття, стягнення аліментів на утримання меншої дитини здійснювати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, якщо ніхто з батьків не звернеться до суду позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей.

Стягнення аліментів в даній сумі з урахування обов'язку матері матеріально утримувати дитину на думку суду буде необхідною та достатньою для гармонійного розвитку дитини даного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 14.08.2018 року. Тому аліменти на утримання дітей, суд вважає за потрібне стягнути саме з цієї дати, так як відповідачем не надано відомостей про надання коштів на утримання за попередній період

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України - Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць.

Тому суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах платежу за один місяць

Відповідно до ст. 140 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 704.80 грн. так як позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

На основі ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України. керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 , 430 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково .

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на утримання двох дітей: доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в єдиній твердій грошовій сумі 2000 грн.,з наступною індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи стягнення з 14 серпня 2018 року і до досягнення повноліття старшою дитиною.

Після досягнення повноліття старшою дитиною, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, якщо ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 27.11.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 27.11.2018 року

Оприлюднене: 03.12.2018 року

Дата набрання законної сили: 28.12.2018 року