"31" травня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Чех Н.А.
з участю секретаря - Кузьменко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних,
Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою посилаючись на те, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29.12.2009 року було засуджено відповідача за ч. 2 ст. 121 КК України, та стягнуто на її користь 15 000,00 грн. моральної шкоди. Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07.12.2010 року по справі № 2-2729/1-10 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином з відповідача на її користь стягнуто 300 000,00 грн. моральної шкоди. Проте, рішення суду не виконано до цього часу, у зв'язку з чим просила стягнути з відповідача на її користь за невиконання обов'язку по сплаті 300 000,00 грн. інфляцію в сумі 389 008,99 грн. та 3 % річних в сумі 61 299,00 грн.
Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, та просила їх задовольнити. У разі неявки відповідача в судове засідання не заперечувала щодо постановлення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності, заперечення (відзив) на позов до суду не подавав, що дає підстави для прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Дана справа зареєстрована в суді 23.10.2017 року. Після перевірки місця реєстрації відповідача в Дніпровському районі м. Києва, ухвалою від 02.11.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.
Ухвалою від 31.05.2018 року вимоги в частині інфляції та 3 % річних за невиконання відповідачем зобов'язання в сумі 15 000,00 грн. за заявою позивача залишено без розгляду.
По справі призначалося неодноразово призначалися судові засідання, однак відповідач до суду жодного разу не з'явився.
В суді встановлено, що 07.12.2010 року Дніпровським районним судом м. Києва винесено рішення по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином, згідно якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 300 000,00 грн. моральної шкоди завданої злочином. 18.02.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-2729/1-10.
Виконавчий лист № 2-2729/1-10 був пред'явлений ОСОБА_1 до виконавчої служби.
Як вбачається з листа Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, у них на виконанні перебуває виконавчий лист № 2-2729/1-10 (ВП № 49341801) щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 300 000,00 грн. Однак, кошти боржником не сплачено, борг становить 300 000,00 грн.
Згідно з положеннями ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.
Статтею 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено обов'язковість виконання судових рішень, невиконання рішень суду тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмірне встановлений договором або законом.
По даній справі позивач просить стягнути з відповідача індекс інфляції та 3 % річних за невиконання рішення суду за період з 18.12.2010 року по 08.10.2017 року - індекс інфляції в розмірі 389 008,99 грн. та 3 % річних в розмірі 61 299,00 грн. Враховуючи вимоги законодавства, надані докази, суд дійшов висновку, що дані вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 450 307,99 грн.
Позиція суду узгоджується з позицією Верховного суду України, що викладена в постанові від 30.03.2016 року.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
На думку суду вимоги позивача є доведеними та обґрунтованими. Відповідач до суду не з'явився, та не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання відповідачем договірних зобов'язань.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору як інвалід 2 групи, з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судовий збір в розмірі 4 503,08 грн.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 11, 625, 626 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає: АДРЕСА_2) індекс інфляції та 3 % річних в розмірі 450 307 (чотириста п'ятдесят тисяч триста сім) грн. 99 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1) судовий збір в розмірі 4 503 (чотири тисячі п'ятсот три) грн. 08 коп. в дохід держави.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: