КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/2889/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/13808/17

29 листопада 2018 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- НевідомоїТ.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2018 року, про повернення заяви про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Арапіної Н.Є., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Нормак» про вилучення з продажу продукції без належної інформації про її споживчі властивості та відшкодування шкоди, завданої порушенням прав споживачів, -

в с т а н о в и в :

13 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «Нормак» про вилучення з продажу продукції без належної інформації про її споживчі властивості та відшкодування шкоди, завданої порушенням прав споживачів, в якому, посилаючись на те, що через ненадання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про споживчу продукцію та описи, що вводять в оману, споживчої продукції шести товарних груп, які широко використовуються у дитячому, рекреаційному та спортивному риболовстві, а саме: риболовних приманок з акустичними пристроями, приманок із застосуванням екологічно небезпечних харчових приманок з інгредієнтами чужорідними чи ворожими для водного середовища, приманок з покриттям, яке відбиває ультрафіолетове випромінювання, приманок з флуоресцентними кольорами та екологічно небезпечними флуоресцентними розчинними барвниками, приманок з голографічним та подібним декоративним покриттям, з урахуванням відсутності експертних, наукових та інших об'єктивних підтверджень вигаданих чи перебільшених переваг споживчої продукції вказаних шести товарних груп, позивач просив зобов'язати Акціонерне товариство «Нормак», Російська Федерація, вилучити вказану продукцію із продажу протягом тижня після ухвалення судового рішення, яке повинно бути виконане судом Російської Федерації на підставі міжнародного принципу взаємності.

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив заборонити Акціонерному товариству «Нормак» вчиняти продаж, зміну описів товару, переробку, обмін, заставу, передавання, утилізацію, тощо неякісних та екологічно небезпечних риболовних приманок, які широко використовуються у дитячому, рекреаційному та спортивному риболовстві, а саме риболовних приманок з акустичними пристроями, приманок із застосуванням екологічно небезпечних феромонів, незбалансованих по складу та екологічно небезпечних харчових приманок з інгредієнтами, чужорідними чи ворожими для водного середовища приманок з покриттям, яке відбиває ультрафіолетове випромінювання, приманок з флуоресцентними кольорами та екологічно небезпечними флуоресцентними розчинними барвниками, приманок з голографічним покриттям та голографічними імітаціями очей, щодо яких відповідач не може надати об'єктивних підтверджень вигаданих чи перебільшених конкурентних переваг цієї продукції, її екологічну безпечність, посилаючись на те, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову зможе утруднити чи унеможливить виконання майбутнього рішення суду, оскільки відповідач без будь-яких застережень буде вчиняти дії щодо продажу, зміну описів товару, переробку, обмін, заставу, передавання, утилізацію, тощо продукції неналежної якості.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2018 року заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову повернуто заявнику.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2018 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначав що, повертаючи заяву про забезпечення позову з підстав не сплати ним судового збору, суд першої інстанції не врахував роз'яснення, викладені у п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, в якому роз'яснено, що оскільки стаття 5 Закону № 3674-VI не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України від 01 грудня 1994 року № 226/94-ВР &qute;Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду&q?у ;, статтею 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII &quck;Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту&qu &;, статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII &qu";;Про захист прав споживачів&qu У;.

Звертав увагу суду, на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 21 березня 2018 року, відповідно до якого позов про захист прав споживачів є єдиним цивільним процесом, завданням якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права і який, таким чином, не може бути поділений на окремі процесуальні дії як об'єкти справляння судового збору. Таким чином, споживачі, звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав за будь-які процесуальні дії під час судового розгляду позову про захист прав споживачів.

Вказував на те, що він звернувся до суду з позовом як споживач, а тому звільняється від сплати судового збору.

Указом Президента України від 29 грудня 2018 року №452/2017 про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, шляхом ліквідації Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області.

Відповідно до статті 147 Закону України &quri;Про судоустрій і статус суддів&quВі; суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &q? ;Голос України&q?пи; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03 жовтня 2018 року опубліковано в газеті &quf";Голос України&qukg; № 185 повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Київського апеляційного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви заявникові, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення заявникові заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що до заяви про забезпечення позову не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, а тому з урахуванням ч. 9 ст. 153 ЦПК України наявні підстави для повернення заяви заявнику.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, так як він не грунтується на вимогах процесуального права, з огляду на наступне.

Статтею 151 ЦПК України передбачено зміст і форма заяви про забезпечення позову.

Частиною 5 ст. 151 ЦПК України встановлено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Нормак» про вилучення з продажу продукції без належної інформації про її споживчі властивості та відшкодування шкоди, завданої порушенням прав споживачів, який обґрунтовував порушенням відповідачем ст.ст. 14, 15, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», що полягає у ненаданні відповідачем необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про споживчу продукцію та описи, що вводять в оману, споживчої продукції шести товарних груп, які широко використовуються у дитячому, рекреаційному та спортивному риболовстві, а саме: риболовних приманок з акустичними пристроями, приманок із застосуванням екологічно небезпечних харчових приманок з інгредієнтами чужорідними чи ворожими для водного середовища, приманок з покриттям, яке відбиває ультрафіолетове випромінювання, приманок з флуоресцентними кольорами та екологічно небезпечними флуоресцентними розчинними барвниками, приманок з голографічним та подібним декоративним покриттям, та на відсутність експертних, наукових та інших об'єктивних підтверджень вигаданих чи перебільшених переваг споживчої продукції вказаних шести товарних груп.

Тобто, позивач звернувся до суду з позовом про захист його прав споживача, а тому правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

У ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору.

Системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому (ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

За основу приймається те, що ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред'явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 звільняється від сплати судового збору не тільки за пред'явлення позову про захист його права, як споживача, а і за подання заяви про забезпечення такого позову.

Зазначеного суд першої інстанції не врахував та дійшов помилкового висновку про повернення заявнику заяви про забезпечення позову з підстав не сплати заявником судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Як встановлено статтею 379 ЦПК України, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є обґрунтованими, ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2018 року постановлена без дотримання норм цивільного процесуального законодавства, а тому, за правилами ст. 379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381 - 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 вересня 2018 року скасувати та передати справу за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Нормак» про вилучення з продажу продукції без належної інформації про її споживчі властивості та відшкодування шкоди, завданої порушенням прав споживачів для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженау касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: