Житомирський апеляційний суд
Справа №6-51/11 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В
Категорія 59 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 6-51/11 за поданням начальника відділу ДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 червня 2011 року, постановлену під головуванням судді Михайловської А.В. у м. Новоград-Волинському,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 червня 2011 року подання начальника відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ задоволено. Обмежено боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Новоград-Волинський Житомирської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований з 17.09.2010 року за адресою: АДРЕСА_1, у праві виїзду за межі України до погашення ним боргу по виконавчому листу за № 2-8981/2010 від 15.09.2010 року Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати та постановити нову - про відмову у задоволенні подання. Доводи апеляційної скарги в сукупності зводяться до того, що право вільно залишати територію України може бути обмежено відносно боржника фізичної особи за судовим рішенням шляхом установлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України лише у разі встановлення та доведеності факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, мотивуючи його наступним.

Задовольняючи подання начальника відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ та обмежуючи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив із того, що останній ухиляється від виконання рішення суду, що, в свою чергу, є підставою для задоволення подання.

Проте, погодитися з таким висновком суду не можна.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Зокрема, пунктом 2 статті 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до положень п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час звернення з поданням) державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, установлене Конституцією право вільно залишати територію України може бути обмежено відносно боржника-фізичної особи за судовим рішення шляхом установлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України лише у разі встановлення та доведеності факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області перебував на виконанні виконавчий лист № 2-8981/2010 виданий 06.12.2010 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 873895 грн. 34 коп.

07.02.2011 на підставі зазначеного виконавчого листа відкрито виконавче провадження та зобов'язано боржника виконати його до 13.02.2011.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 заборгованість за рішенням суду не сплачує, на виклики до виконавчої служби не з'являється, державний виконавець звернувся із вказаним поданням до суду.

Проте, на переконання колегії суддів, наявність будь-яких свідомих діянь (дії або бездіяльності) особи боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості, не доведено.

Відповідно наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Враховуючи наведене, обмеження у праві виїзду за кордон було застосовано передчасно, без належного з'ясування фактичних обставин, що підлягають перевірці, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову у задоволенні подання відділу виконавчої служби.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 07 червня 2011 року скасувати, постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні подання начальника відділу ДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області про обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 29.11.2018.

Головуючий Судді