Справа № 595/139/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2018

Бучацький районний суд Тернопільської області

В складі: головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі: Пастушаку І.Д.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Бучачі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, мотивуючи тим, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, однак відповідач свого обов'язку не виконує, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Ухвалу про відкриття провадження у справі від 06.02.2018 року сторонами отримано, що підтверджується повідомленням про вручення. Відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходив, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ИД № 070112, виданного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської області, вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 25 листопада 2010 року, актовий запис 116.

В шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії 1-ИД № 136027, видане Язловецькою сільською радою Бучацького району).

Дитина проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою № 80 від 29.01.2018 року, виданною Язловецькою сільською радою.

Між сторонами відсутня домовленість про утримання дитини та сплату аліментів, що стало підставою для звернення позивачки до суду.

Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ОСОБА_4 України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.1 і ч.3 181 СК України.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Приймаючи до уваги вищенаведене, та те, що дитина проживає з матір'ю, а відповідач не виконує обов'язки по її утриманню, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,76-81,263-265,274,275,279 ЦПК України п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.80,84 180, 182,191 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_1, аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи із 29.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 704,80 грн. судового збору в дохід держави.

В силу ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в межах суми

платежу за один місяць.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області безпосередньо, або через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_4