ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 листопада 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/6061/18

Головуючий у першій інстанції - Коверзнев В.О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/127/18

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Лакізи Г.П.,

суддів: Онищенко О.І., Скрипки А.А.,

секретар: Поклад Д.В.,

за участі: представників відповідача ПАТ "Облтеплокомуненерго" Величка А.В., Шмай А.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Публічне акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго",

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова у складі судді Коверзнева В.О. від 23 липня 2018 року (повний текст рішення складений 23 липня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

В червні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, в якому просила визнати дії Публічного акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" щодо нарахування їй витрат на опалення місць загального користування за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно в сумі 8391 грн. 85 коп. неправомірними та зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго" здійснити перерахунок витрат теплової енергії на опалення місць загального користування по особовому рахунку НОМЕР_1 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням площі місць загального користування між всіма мешканцями будинку.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 липня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі: визнати дії Публічного акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" щодо нарахування їй витрат на опалення місць загального користування за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно в сумі 8391 грн. 85 коп. неправомірними та зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго" здійснити перерахунок оплати за опалення місць загального користування за вказаний період з урахуванням площі всіх помешкань будинку.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення суду є необґрунтованим та незаконним, не відповідає нормативно-правовим документам, що діяли на спірний період часу.

ОСОБА_4 зазначає, що фактично, згідно наявних у матеріалах справи документів, витрати теплової енергії на опалення МЗК, а саме витрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі, які є складовою частиною формули розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК, розподілені лише між квартирами з лічильниками тепла та автономним опаленням.

Також ОСОБА_4 вказує, що суд першої інстанції, не дослідивши в повному обсязі розрахунки та порядок розподілу втрат теплової енергії, що були надані відповідачем, помилково оцінив ці докази та необґрунтовано прийшов до висновку про коректність розрахунків і застосування відповідачем такого математичного алгоритму розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК, який повністю враховує фактичні затрати на опалення усіх квартир будинку АДРЕСА_1 та забезпечує визначення розміру витрат теплової енергії на опалення МЗК пропорційно загальної площі кожної окремої квартири цього будинку, що є справедливим способом розподілу витрат на опалення МЗК між усіма власниками квартир будинку і не суперечить принципу розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК.

У відзиві на апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго" просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 липня 2018 року залишити без змін. Вважають, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась; про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про вручення їй 10.11.2018 судової повістки в судове засідання на 28.11.2018. За таких обставин неявка позивача в судове засідання 28.11.2018 не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників відповідача ПАТ "Облтеплокомуненерго" Величка А.В. і Шмай А.В., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі вставлено, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1, в якій встановлено внутрішньоквартирний засіб обліку теплової енергії, і споживачем послуг з централізованого опалення квартири та місць загального користування будинку, які надає Публічне акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго".

Згідно наданого відповідачем розрахунку боргу за послуги з теплопостачання, які надавалися позивачу, за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 борг складає 2371,21 грн. (а.с.39).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки досліджені судом розрахунки вартості послуг теплопостачання (а.с. 15, 37, 38) є коректними, і застосування відповідачем такого математичного алгоритму розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК (Qмзк), який повністю враховує фактичні затрати на опалення усіх квартир будинку АДРЕСА_1 та забезпечує визначення розміру витрат теплової енергії на опалення МЗК (Qмзк) пропорційно загальної площі кожної окремої квартири цього будинку, є справедливим способом розподілу витрат на опалення МЗК (Qмзк) між усіма власниками квартир будинку і не суперечить принципу розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК (Qмзк), який закріплено в пункті 2.1.4 Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженої Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 № 359.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, зважаючи на таке.

При здійсненні нарахувань за послуги з централізованого опалення застосовується Закон України "Про комерційний облік теплової енергії" (далі - Закон), Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою КМУ №630 від 21.07.2005 (далі - Правила) та Методика розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затверджена наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №359 від 31.10.2006 (далі - Методика).

Відповідно до пункту 2.1.4 Методики, у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на місця загального користування (далі - МЗК), витрати теплової енергії на опалення МЗК визначаються розрахунком за формулами, наведеними в п.2.1. Методики. Загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК визначається за формулою: Qмзк = SQкмзк + Qвтр, де: SQкмзк - кількість теплової енергії на опалення окремого к-того приміщення МЗК (в Гкал); Qвтр - втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі.

Qвтр раніше розраховувалися на підставі СНіП 2.04.05-91 "Опалення, вентиляція та кондиціонування" та Додатку 12 (1991 р.), які втратили чинність з 01.01.2014, а в діючих замість них ДБН В.2.5-67:2013, затверджених наказами Мінрегіонбуду від 25.01.2013 №24 та від 28.08.2013 №410, методика розрахунку втрат теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі, відсутня. В рамках чинних нормативно-правових актів врахувати їх у загальних витратах на опалення МЗК можливо розрахувавши їх шляхом віднімання від показань будинкового лічильника кількості теплової енергії, витраченої на опалення квартир без лічильників, сумарних показань квартирних лічильників та сумарної кількості теплової енергії на опалення окремих к-тих приміщень МЗК.

Відповідно до п.12 Правил, при визначенні розміру оплати за послуги з централізованого опалення ПАТ "Облтеплокомуненрго" в будинках з будинковим лічильником усім споживачам, в квартирах яких відсутні прилади обліку, розподіляє витрати на опалення пропорційно площі їх квартир відразу з урахуванням витрат на опалення МЗК та втрат розподільчими трубопроводами. Після цього, у разі наявності в будинку споживачів з квартирними лічильниками або з індивідуальним (автономним опаленням), здійснюється окреме виділення кількості теплової енергії на опалення МЗК для таких споживачів. Зазначене підтверджується наданим ПАТ "Облтеплокомуненрго" алгоритмом детального розрахунку нарахувань за послуги з централізованого опалення по квартирі ОСОБА_4, в якому міститься також порівняння з нарахуванням за послуги з централізованого опалення аналогічної квартири без квартирного лічильника та без будинкового лічильника (за тарифом).

Аналіз доданого відповідачем до відзиву на позовну заяву алгоритму детального розрахунку нарахувань за послуги централізованого опалення по особовому рахунку позивача ОСОБА_4 дає підстави для висновку про коректне проведення розподілу теплової енергії на опалення місць загального користування, з розподілом витрат тепла як на квартири з лічильниками тепла та автономним опаленням, так і на квартири без лічильників тепла та автономного опалення (а.с.37-38). Коректність проведення нарахувань за вказаним алгоритмом підтверджена Департаментом систем життєзабезпечення та житлової політики (а.с.35-36).

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що вимога ОСОБА_4 про перерахунок витрат теплової енергії на опалення місць загального користування є безпідставною, оскільки таке нарахування здійснюється відповідачем коректно, є справедливим способом розподілу витрат на опалення МЗК (Qмзк) між усіма власниками квартир будинку і не суперечить принципу розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК, визначених Правилами та Методикою.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 ґрунтуються на помилковому тлумаченні нею положень нормативно-правових актів, які регулюють спірні правовідносини, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, яке ухвалене судом з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 липня 2018 року - залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374 п.1 ч.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 03 грудня 2018 року.

Головуючий: Судді: