Постанова

Іменем України

07 червня 2018 року

м. Київ

справа № 390/320/15-ц

провадження № 61-31509св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - прокурор Бобринецького району в інтересах ОСОБА_4,

відповідачі: Бобринецька міська рада Кіровоградської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, відділ Держземагенства у Бобринецькому районі,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 червня

2017 року у складі судді Терещенко Д. В. та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 20 вересня 2017 рокуу складі колегії суддів: Суровицької Л. В., Авраменко Т. М., Мурашка С. І.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року прокурор Бобринецького району Кіровоградської області в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Бобринецької міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7,

ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, відділу Держземагенства у Бобринецькому районі, про визнання протиправним та скасування рішення 34 сесії Бобринецької міської ради шостого скликання від 05 березня 2013 року № 1157 «Про надання дозволу на складення проекту землеустрою, щодо відведення у власність безкоштовно, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5», та визнати протиправним та скасувати рішення тридцять п'ятої сесії Бобринецької міської ради Кіровоградської області шостого скликання від 25 березня 2013 року № 1200 «Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5».

Уточнивши позовні вимоги прокурор просив визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6; визнати недійсним та скасувати рішення реєстраційної служби Бобринецького РУЮ Кіровоградської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від

18 травня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення 34 сесії Бобринецької міської ради шостого скликання від 05 березня 2013 року № 1157 «Про надання дозволу на складення проекту і селянського господарства ОСОБА_5».

Визнано протиправним та скасовано рішення 35 сесії Бобринецької міської ради Кіровоградської області шостого скликання від 25 березня 2013 року

№ 1200 «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5».

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 27 жовтня 2014 року.

У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 24 червня 2015 року рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від

18 травня 2015 року скасовано в частині задоволення позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

В цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову прокурора Бобринецького району в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та

ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 жовтня 2014 року відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року касаційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відхилено, рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2015 року в частині що залишена без змін рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 24 червня

2015 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 24 червня 2015 року залишено без змін.

Визнаючи рішення Бобринецької міської ради Кіровоградської області протиправними та скасовуючи їх, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної та касаційної інстанцій, дійшов висновку, що рішення ради прийняті з порушенням норм Земельного законодавства України щодо розпорядження землями визначеної категорії земель та передано її у власність ОСОБА_5 за іншим цільовим призначенням. Оскаржуваними рішеннями міської ради при наданні ОСОБА_5 земельної ділянки у власність порушені права інших землекористувачів, зокрема ОСОБА_4 та третіх осіб.

У листопаді 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про перегляд у зв?язку з нововиявленими обставинами рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2015 року.

Заява мотивована тим, що у зв'язку з наміром звернутись до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_5, 26 серпня 2016 року ОСОБА_6 виявив документи, а саме: рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 25 вересня 2013 року (справа № 383/1163/13а), виконавчий лист по адміністративній справі № 811/3884/13а Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 січня 2014 року, ряд правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку по АДРЕСА_1 Кіровоградської області, а саме: договір купівлі-продажу комплексу будівель, укладений між ОСОБА_14 та ОСОБА_5 від 19 травня 2006 року, розташованого по АДРЕСА_1 Кіровоградської області на земельній ділянці розміром 1 616,3 кв.м, який ніколи і ніким не оскаржувався; проект землеустрою, погоджений та затверджений керівниками відповідних районних служб та Бобринецькою міською радою щодо земельної ділянки, на якій розташований комплекс придбаних будівель; дев'ять рішень Бобринецької міської ради та одне рішення виконавчого комітету Бобринецької міської ради щодо ОСОБА_5, які стверджують наявність земельної ділянки по АДРЕСА_1 Кіровоградської області у власності ОСОБА_5, встановлюють для користування земельною ділянкою правила сервітуту (спільного заїзду) з Бобринецьким РВ УМВС України; про надання дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку; два судових рішення щодо ОСОБА_5, які набрали законної сили і підтверджують право ОСОБА_5 на придбаний нею комплекс будівель та земельну ділянку.

ОСОБА_6 просив рішення Кіровоградського районного суду від 18 травня 2015 року скасувати з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення до суду із заявою).

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від

01 червня 2017 року заяву ОСОБА_6 залишено без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що наведені заявником обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні частини другої статті 361 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду заяви).

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 20 вересня 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_9 відхилено.

Ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від

01 червня 2017 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_9, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції.

У жовтні 2017 року ОСОБА_6 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 20 вересня 2017 року та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що справа розглянута судами першої та апеляційної інстанцій односторонньо, безпідставною віддано перевагу стороні позову. Порушено принцип змагальності сторін.

Судами не перевірено правових підстав представлення прокурором Бобринецького району інтересів ОСОБА_9

Судами попередніх інстанцій у порушення норм процесуального права безпідставно залишено поза увагою нововиявлені обставини, на які посилається заявник.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У грудні 2017 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду відзив, в якому просить касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 01 червня

2017 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 20 вересня 2017 року залишити без змін.

У травні 2018 року касаційна скарга разом із матеріалами цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскаржувані ухвали суду першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

За змістом статті 361 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду заяви) рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону України, іншого акта (їх окремих положень) або надане Конституційним Судом України офіційне тлумачення положень Конституції України, що є відмінним від того, як їх застосував суд при вирішенні справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду заяви). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду заяви), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Аналогічні роз?яснення викладені в пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами».

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інтонації, дійшов обґрунтованого висновку про те, що наведені заявником підстави перегляду рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2015 року у зв?язку з нововиявленими обставинами в розумінні положень частини другої статті 361 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду заяви) не є нововиявленими обставинами, оскільки вони на час розгляду справи вже існували. Вказані ОСОБА_6 обставини могли і повинні були бути відомі як йому, так і ОСОБА_5, якій належать надані заявником документи, а також представнику, який брав участь у розгляді справи та могли бути представлені суду в обґрунтування заперечень проти позовних вимог.

Згідно з частиною третьою статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані ухвали - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують і підстави для скасування ухвал відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_6залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від

01 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 20 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська